This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0842
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL establishing common rules and procedures for the implementation of the Union's instruments for external action
Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie
Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie
/* KOM/2011/0842 v konečném znění - 2011/0415 (COD) */
Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie /* KOM/2011/0842 v konečném znění - 2011/0415 (COD) */
DŮVODOVÁ
ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Prioritou Komise
v rámci víceletého finančního rámce (MFF) je zjednodušit právní
prostředí a usnadnit dostupnost pomoci Unie pro partnerské
země a regiony, organizace občanské společnosti, malé a
střední podniky atd. do té míry, aby přispěly k dosažení
cílů nařízení. Při
provádění nových nástrojů by zjednodušené a flexibilní rozhodovací
postupy umožnily rychlejší přijímání prováděcích opatření, a
tudíž i rychlejší poskytnutí pomoci EU, zejména u zemí zasažených krizí,
nacházejících se v situaci po krizi či v nestabilní situaci. Kromě toho
revize finančního nařízení, která je obzvlášť významná vzhledem
ke zvláštním ustanovením o vnější činnosti, usnadní organizacím
občanské společnosti a malým podnikům účast v programech
financování, například zjednodušením pravidel, snížením nákladů na
účast a urychlením zadávacího řízení. Komise hodlá provádět toto
nařízení pomocí nových flexibilních postupů stanovených v novém
finančním nařízení. V této
souvislosti Komise navrhuje soubor zjednodušených a harmonizovaných
prováděcích pravidel a postupů, které se vztahují na čtyři
zeměpisné nástroje, tj. finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci,
evropský nástroj sousedství, nástroj předvstupní pomoci a nástroj
partnerství, a tři tematické nástroje, tj. nástroj stability, evropský
nástroj pro demokracii a lidská práva a nástroj pro spolupráci v oblasti
jaderné bezpečnosti. V případě nástroje předvstupní pomoci
a evropského nástroje sousedství však zvláštnosti předvstupní a
přeshraniční spolupráce budou vyžadovat dodatečná a konkrétní
prováděcí pravidla a postupy, které doplní jako lex specialis
soubor všeobecných předpisů a postupů společného
prováděcího nařízení. Rozhodnutí o
Evropském rozvojovém fondu, jakož i rozhodnutí o Grónsku zůstávají mimo
oblasti působnosti uvedeného nařízení vzhledem ke specifičnosti
jejich mechanismů financování. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ Veřejné konzultace Komise uspořádala veřejnou
konzultaci o budoucím financování vnější činnosti EU mezi
26. listopadem 2010 a 31. lednem 2011. Tato konzultace vycházela
z elektronického dotazníku, k němuž byl připojen
informační dokument „Jak financovat vnější činnost EU po roce
2013?“. Odpovědi obecně neukazovaly na potřebu podstatné
změny stávajících prováděcích mechanismů, ačkoli
značná většina respondentů podporovala zvýšení flexibility a
zjednodušení při provádění. Sběr a využití výsledků odborných
konzultací Komise provedla vnitřní přezkum
různých zpráv (hodnocení, audity, studie, přezkumy v polovině
období). Přezkum se zabýval tím, co fungovalo a co nikoli, a vyvodil
ponaučení pro vypracování finančních nástrojů. Přezkum ukázal, že stávající nástroje
přispěly k pokroku směrem k dosažení rozvojových cílů
tisíciletí v rozvojových zemích. Podmínky provádění, jako jsou
rozpočtová podpora a „celoodvětvový přístup“, umožnily hlubší
spolupráci s partnerskými zeměmi a účinnější rozdělení
práce mezi dárci prostřednictvím metody spolufinancování. V rámci přezkumu bylo nicméně
zjištěno několik nedostatků. Z posouzení vyplynulo, že
současný proces provádění je příliš složitý a
v případě potřeby neumožňuje rychlé úpravy. Tyto
nedostatky byly tímto nařízením odstraněny. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU Část 5 hlava
III kapitola 1 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví právní rámec pro
spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony. Navrhované společné
prováděcí nařízení proto vychází z čl. 209 odst. 1 a čl.
212 odst. 2 Smlouvy a je předloženo Komisí v souladu s postupem stanoveným
v článku 294. Jelikož články 310 až 320 Smlouvy o fungování Evropské
unie platí rovněž pro Euratom (viz článek 106a Smlouvy o Euratomu),
může návrh rovněž zahrnovat provádění finanční spolupráce v
rámci nástroje pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
není uvedeno 5. HLAVNÍ BODY (1) Hlava I: Provádění –
články 1 až 3 Článek 1 (Předmět a zásady) stanoví cíle nařízení, mezi něž patří vymezení
harmonizovaného souboru prováděcích pravidel pro nástroje RELEX, ochrana
finančních zájmů Unie a podpora zjednodušení a flexibility při
provádění těchto nástrojů. Článek 2 (Přijímání akčních
programů, individuálních opatření a zvláštních opatření) stanoví, že rozhodnutí o financování mají být přijata Komisí ve
formě akčních programů vycházejících z víceletých programových
dokumentů. Výjimečně mohou být individuální opatření
přijata mimo rámec akčního programu, avšak vždy musí k tomuto
přijetí dojít v souladu s víceletými programovými dokumenty. V
případě neočekávaných a řádně odůvodněných
případů může Komise přijmout zvláštní opatření, která
nejsou ve víceletých programových dokumentech stanovena. Článek zahrnuje
pravidla postupu projednávání ve výborech, jež je třeba dodržovat při
přijetí uvedených rozhodnutí, jakož i možné výjimky. Článek 3 (Podpůrná opatření) definuje druhy výdajů, které představují podporu
provádění tohoto nařízení a které mohou být financovány Unií
(např. příprava, sledování, monitorování, audit a hodnocení
činností, poskytování informací a komunikační snahy). Tato
opatření mohou být financována mimo působnost programových
dokumentů. (2) Hlava II: Ustanovení o
způsobech financování – články 4 až 6 Na základě současné praxe a
zjištěných potřeb jsou v článcích 4 až 6 nevyčerpávajícím
způsobem uvedeny druhy financování, které mohou být použity v rámci
tohoto nařízení. Zavedené změny zohledňují ustanovení posledního
finančního nařízení. Zejména článek 4 stanoví inovační
nástroje, jako jsou úvěry, záruky, nástroje vlastního kapitálu a nástroje
pro sdílení rizik, a popisuje možná opatření týkající se daní, cel a
poplatků. Dále stanoví, že opatření uvedená v tomto
nařízení může provádět přímo Komise, nebo mohou být
prováděna nepřímo tak, že jakýkoliv subjekt nebo osoba uvedená ve
finančním nařízení budou pověřeny úkoly plnění
rozpočtu. Toto ustanovení rovněž vymezuje způsob
spolufinancování (paralelního nebo společného). Článek 7 (Ochrana finančních
zájmů Unie) stanoví opatření na ochranu
finančních zájmů Unie a zejména opatření, která jí (zejména
Komisi, Účetnímu dvoru a úřadu OLAF) umožní provádět všechny
nezbytné kontroly provedených opatření. (3) Hlava III: Pravidla o státní
příslušnosti a původu použitelná pro veřejné zakázky, granty a
jiná zadávací řízení – články 8 až 12 Články 8 až 11 (Pravidla o státní
příslušnosti a původu použitelná pro veřejné zakázky, granty a
jiná zadávací řízení) stanoví podmínky pro
přístup k zadávání veřejných zakázek a udělování grantů pro
účely provádění nařízení. Navrhovaná ustanovení jsou
výrazně zjednodušena a vyjadřují cíl usilovat o poskytování nevázané
pomoci. Uvedené články nicméně zavádějí podrobné podmínky pro
způsobilost třetích zemích (požadavek na reciprocitu, účast na
provádění programu, nezpůsobilost některých zemích atd.) a
odpovídající výjimky (nedostupnost poskytovaných výrobků nebo služeb,
krajní naléhavost, třístranná spolupráce atd.). Článek 12 (Hodnocení) zavazuje Komisi k pravidelnému hodnocení výsledků
provádění politik a programů, odvětvových politik a
účinnosti samotného programování. Všechny příslušné
zúčastněné strany budou do tohoto hodnocení zapojeny a hodnotící
zpráva bude poskytnuta Radě a Evropskému parlamentu. (4) Hlava IV: Závěrečná
ustanovení (články 13 až 17) Článek 13 (Dvouletá zpráva) stanoví, že Komise vypracuje výroční zprávu o pokroku a
provádění tohoto nařízení. Tato zpráva se předloží Evropskému
parlamentu a Radě. Článek 14 (Výdaje na opatření v
oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti)
stanoví zvláštní systém sledování založený na metodologii OECD („Ukazatelé z
Ria“). Článek 15 (Výbory) popisuje zapojení příslušných výborů do provádění
tohoto nařízení v souladu s novým postupem projednávání ve
výborech[1]
. Článek 16 (Přezkum a hodnocení
nástrojů) stanoví, že do poloviny roku 2018
Komise připraví a předloží hodnotící zprávu o provádění tohoto
nařízení Evropskému parlamentu a Radě a případně
představí legislativní návrh na zavedení potřebných změn.
Obdobně tato zpráva posoudí dopad opatření přijatých na
základě tohoto nařízení. Článek 17 (Vstup v platnost) stanoví datum vstupu nařízení v platnost a jeho používání od
1. ledna 2014 bez stanovení data ukončení platnosti. 2011/0415 (COD) Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY kterým se stanoví společná pravidla a
postupy pro provádění nástrojů pro vnější činnost Unie EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE, s ohledem na Smlouvu
o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1
a čl. 212 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh
Evropské komise, po postoupení
návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům, v souladu s
řádným legislativním postupem, vzhledem k těmto
důvodům: (1)
Evropská unie by měla přijmout komplexní
soubor nástrojů zahrnující celou škálu politik souvisejících
s vnější činností, které vyžadují zvláštní společná
pravidla a postupy pro jejich provádění. Jedná se o: nástroj pro
rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva, evropský
nástroj sousedství, nástroj stability, nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné
bezpečnosti, nástroj předvstupní pomoci a nástroj partnerství. (2)
Tyto nástroje obecně stanovují, že
činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly
být předmětem víceletého orientačního programování, které
poskytne rámec, podle něhož by měla být přijata rozhodnutí o
financování v souladu s finančním nařízením[2] a s postupy stanovenými
v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze
dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu,
jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích
pravomocí[3]. (3)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu
ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních
opatření, jestliže je plánování stanovené v rámci víceletého
orientačního programování dodrženo, případně podobu zvláštních
opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a odůvodněné
potřeby, a podpůrných opatření. (4)
S ohledem na povahu těchto prováděcích
předpisů z hlediska strategického programování a finančního
plnění, zejména na jejich rozpočtové důsledky, by pro jejich
přijetí mělo být zpravidla použito přezkumné řízení, s
výjimkou opatření malého finančního rozsahu. Komise by však měla
přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud se jedná o
řádně odůvodněné případy, u nichž je nutná rychlá
reakce Unie, vyžaduje-li tak naléhavost a závažnost situace. (5)
V rozhodnutí o financování by měl být popis
každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané
výsledky, budoucí rozpočet a časový harmonogram a opatření pro
monitorování výkonnosti, dále schválen v souladu s postupy stanovenými v
nařízení (EU) č. 182/2011. (6)
Pro provádění finančních nástrojů
v situacích, kdy je vedením operace pověřen finanční
zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především
opatření týkající se sdílení rizik, odměny
zprostředkovatelům, kteří jsou zodpovědní za provádění,
používání a opětovného využití fondů a možných zisků. (7)
Společný soubor pravidel a postupů by
měl být v souladu s finančními pravidly použitelnými na roční
rozpočet Unie a stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady
(dále jen „finanční nařízení“[4]).
Tento odkaz by měl být připojen v každém případě k
nejnovější verzi tohoto platného nařízení, a to včetně
odpovídajících pravidel pro provádění finančního nařízení, která
Komise přijala[5]
. (8)
Zatímco požadavky na financování vnější pomoci
Unie rostou, hospodářská a rozpočtová situace Unie vyžaduje omezení
prostředků, které jsou pro tuto pomoc k dispozici. Komise proto musí
usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů, zejména
prostřednictvím finančních nástrojů, které mají pákový efekt.
Tento pákový efekt je posílen tím, že umožní použít a opětovně využít
prostředky investované a vytvořené finančními nástroji. (9)
Finanční zájmy Evropské unie by měly být
chráněny prostřednictvím přiměřených opatření
v celém výdajovém cyklu, včetně předcházení, odhalování
a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených,
neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních
prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by
měla být provedena v souladu s platnými dohodami uzavřenými s
mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi. (10)
Dále je třeba přijmout ustanovení o
způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie,
pravidlech o státní příslušnosti a původu a o hodnocení
nástrojů, PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ: HLAVA I UPLATŇOVÁNÍ Článek 1 Předmět
a zásady 1.
Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro
zajištění finanční pomoci Unie na vnější činnost,
včetně akčních programů a dalších opatření, na
základě těchto nástrojů: nástroj pro rozvojovou spolupráci,
evropský nástroj pro demokracii a lidská práva, evropský nástroj sousedství,
nástroj stability, nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti,
nástroj předvstupní pomoci a nástroj partnerství, dále společně
označované jako „nástroje“ a jednotlivě jako „použitelný nástroj“. 2.
Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly
prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou
ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc poskytovaná na
základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými
ve finančním nařízení, které poskytuje základní finanční a
právní rámec pro jejich provádění. 3.
Při uplatňování tohoto nařízení
upřednostní Komise, pokud je to možné a vhodné v závislosti na povaze
činnosti, použití nejflexibilnějších postupů, aby bylo
zajištěno účinné a účelné provádění. Článek 2 Přijímání
akčních programů, individuálních opatření a zvláštních
opatření 1.
Komise přijme v případě
potřeby roční nebo víceleté akční programy vycházející z
orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji. Výjimečně, zejména pokud akční
program nebyl dosud přijat, může Komise na základě
orientačních programových dokumentů přijmout individuální
opatření, a to za stejných pravidel a stejnými postupy, které se používají
v případě akčních programů. V případě neočekávaných a
řádně odůvodněných potřeb, okolností nebo závazků
může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou zakotvena v
orientačních programových dokumentech. Zvláštní opatření mohou být
také použita k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci
k dlouhodobým rozvojovým operacím, včetně opatření, jejichž
cílem je zajištění lepší připravenosti obyvatelstva na zvládání
opakujících se krizí. 2.
Akční programy a individuální opatření
uvedené v odstavci 1, pro které finanční pomoc Unie přesáhne 10
milionů EUR, a zvláštní opatření, pro která finanční pomoc Unie
přesáhne 30 milionů EUR, se přijímají v souladu s
přezkumným postupem uvedeným v čl. 15 odst. 3. Tento postup se nevyžaduje u akčních
programů a opatření, jejichž hodnota je nižší než hodnoty výše
uvedené, a dále u nepodstatných změn. Nepodstatnými změnami se rozumí
technické úpravy jako prodloužení prováděcího období,
přerozdělování prostředků v rámci rozpočtového výhledu
nebo zvýšení či snížení velikosti rozpočtu o méně než 20 %
původního rozpočtu, pokud tyto změny nemají podstatný vliv na
cíle původního akčního programu nebo opatření. V takovém
případě se akční programy a opatření a jejich nepodstatné
změny sdělují Evropskému parlamentu a Radě ve lhůtě
jednoho měsíce od jejich přijetí. 3.
V řádně odůvodněných a
naléhavých situacích, jako jsou krize, pokrizové období a nestabilní situace
nebo ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod,
může Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty,
včetně pozměňovacích návrhů stávajících akčních
programů a opatření v souladu s postupem uvedeným v čl. 15 odst.
4. 4.
U projektů citlivých z hlediska životního
prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se na
úrovni projektu provede vhodné prověření z hlediska životního
prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a
biologickou rozmanitost a případně se posoudí vliv na životní
prostředí (EIA). Strategické posuzování vlivů na životní
prostředí (SEA) se případně použije při provádění
odvětvových programů. Zajistí se zapojení zúčastněných osob
do hodnocení a posuzování vlivů na životní prostředí a přístup
veřejnosti k výsledkům. Článek 3 Podpůrná
opatření 1.
Financování Unie může pokrýt výdaje na
provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně
správní podpory spojené s přípravou, návaznými, monitorovacími,
auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro
provádění, jakož i výdaje na správní podporu potřebnou k řízení
operací financovaných v rámci nástrojů v delegacích Unie. 2.
Za předpokladu, že činnosti uvedené v
bodech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje
prováděného prostřednictvím dané činnosti, může financování
Unií zahrnovat: (a)
studie, zasedání, poskytování informací,
osvětu, školení, publikační činnost a veškeré další výdaje na
správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí; (b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných
otázkách a jejich šíření; (c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a
komunikačních činností, včetně komunikace orgánů EU
týkající se politických priorit Unie. 3.
Podpůrná opatření mohou být financována
mimo působnost orientačních programových dokumentů. V
případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření v
souladu s poradním postupem podle čl. 15 odst. 2. HLAVA
II Ustanovení
o způsobech financování Článek
4
Obecná finanční ustanovení 1.
Finanční pomoc Unie může být poskytnuta
mimo jiné prostřednictvím následujících typů financování uvedených ve
finančním nařízení: a) grantů; b) veřejných zakázek na služby, dodávky
nebo stavební práce; c) rozpočtových podpor; d) příspěvků na
svěřenecké fondy zřízené Komisí; e) finančních nástrojů, jako jsou
úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo
účasti, a nástrojů na sdílení rizik, případně ve spojení
s granty; f) podílů nebo kapitálové účasti
v mezinárodních finančních institucích, včetně regionálních
rozvojových bank. Finanční pomoc Unie může být rovněž
poskytnuta v souladu s ustanoveními finančního nařízení, a to
formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních
fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny
Evropskou investiční bankou, mezinárodními organizacemi, členskými
státy nebo partnerskými zeměmi a regiony, aby přilákaly ke
společnému financování více dárců, nebo do fondů zřízených
jedním nebo více dárci za účelem společného provádění
projektů. 2.
Pro provádění finančních nástrojů
podle bodu e) uvedeného výše a v souladu s čl. 18
odst. 4 finančního nařízení se příjmy a splátky
vytvořené jedním finančním nástrojem přidělí odpovídajícímu
finančnímu nástroji jako vnitřní účelově vázané
příjmy. Pro finanční nástroje zřízené v rámci víceletého finančního
rámce 2007–2013 budou tyto příjmy a splátky přiděleny rovnocennému
novému finančnímu nástroji na období let 2014–2020. 3.
Finanční pomoc Unie provádí Komise podle
finančního nařízení přímo prostřednictvím útvarů
Komise, delegací Unie a výkonných agentur, nebo nepřímo tak, že subjekty
uvedené ve finančním nařízení budou pověřeny úkoly
plnění rozpočtu, a to rovněž v rámci sdíleného řízení s
členskými státy. 4.
Druhy financování uvedené v odstavci 1 a v
čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 jsou
vybírány na základě jejich schopnosti dosáhnout specifických cílů
akcí, přičemž se mimo jiné zohledňují náklady na kontroly,
administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče
grantů, je třeba zvážit použití paušálních částek, paušálních
sazeb a stupnice jednotkových nákladů. 5.
Akce financované v rámci nástrojů mohou být
prováděny paralelním nebo společným spolufinancováním. V případě paralelního
spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně
odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner,
který zajišťuje spolufinancování takovým způsobem, že konečné
použití finančních prostředků lze vždy identifikovat. V případě sdíleného
spolufinancování sdílejí partneři, kteří zajišťují
spolufinancování, celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým
způsobem, že není možné identifikovat zdroj finančních
prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást
akce. 6.
Při použití druhů financování uvedených v
odstavci 1 nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími
partnery mimo jiné formu, (a)
třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s
třetími zeměmi svou pomoc partnerské zemi nebo regionu; (b)
opatření administrativní spolupráce, jako
jsou např. partnerství mezi veřejnými institucemi, místními orgány,
vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva
pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a subjekty
partnerské země nebo regionu, jakož i opatření v oblasti spolupráce
se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států
a jejich regionálních a místních orgánů; (c)
příspěvků na náklady nezbytné ke
zřízení a spravování partnerství veřejného a soukromého sektoru; a (d)
programů na podporu odvětvových politik,
kterými Unie poskytuje podporu odvětvovému programu partnerské
země; (e)
v případě nástroje předvstupní
pomoci a evropského nástroje sousedství, formu příspěvků
na účast země v programech Unie a agentur. Článek 5 Daně,
cla a poplatky Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní
daně, cla nebo poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich
výběru. V případě potřeby musí být
příslušná ustanovení sjednána s partnerskými zeměmi, aby bylo
provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel
a jiných poplatků. V jiném případě jsou takové daně,
cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených ve finančním
nařízení. Článek 6 Zvláštní
finanční ustanovení 1.
Kromě druhů financování uvedených v
čl. 4 odst. 1 může být finanční pomoc Unie na základě
těchto nástrojů poskytována v souladu s ustanoveními finančního
nařízení rovněž prostřednictvím následujících druhů
financování: (a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a
evropského nástroje sousedství –odpuštění dluhů prostřednictvím
mezinárodně dohodnutých programů snižování zadluženosti; (b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a ve
výjimečných případech v rámci nástroje stability –
odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu: i) odvětvových programů pro
dovoz v naturáliích; ii) odvětvových dovozních
programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu
v daném odvětví; nebo iii) obecných dovozních programů
poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu
širokého sortimentu výrobků; (c)
v rámci evropského nástroje pro demokracii a lidská
práva – přímého zadávání zakázky: i) grantů nízké hodnoty pro obránce
lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření; ii) grantů na financování akcí v
nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2
odst. 4 evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, pokud by
zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné.
Hodnota těchto grantů nepřekročí 2 000 000 EUR a
doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být
prodloužena o dalších šest měsíců v případě objektivních a
nečekaných překážek při jejich provádění; iii) grantů pro –
Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská
práva; –
Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva
ademokratizaci nabízející evropský magisterský studijní program v oblasti
lidských práv a demokratizace a stipendijní program EU a OSN a sítě
partnerských univerzit umožňující získání doktorského vzdělání v oblasti
lidských práv, které je plně přístupné pro státní příslušníky
třetích zemí. 2.
Finanční pomoc Unie v rámci nástroje
předvstupní pomoci a evropského nástroje sousedství může být
prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými
státy a nepřímého řízení pro přeshraniční spolupráci v
rámci evropského nástroje sousedství za předpokladu, že odvětvová a
doplňující pravidla, která vyžaduje finanční nařízení a další
příslušná ustanovení, jsou obsažena v aktu v přenesené pravomoci
přijatém na základě použitelného nástroje. 3.
Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje
předvstupní pomoci a evropského nástroje sousedství, jejichž rozsah
přesahuje jeden rozpočtový rok, mohou být rozloženy do ročních
splátek po dobu několika let. Článek 7 Ochrana
finančních zájmů Unie 1.
Komise přijme vhodná opatření, aby
zajistila, že při provádění činností financovaných podle tohoto
nařízení jsou chráněny finanční zájmy Evropské unie
uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a
jakýmkoli jiným protiprávním činnostem, prostřednictvím účinných
kontrol a v případě zjištěných nesrovnalostí
prostřednictvím znovuzískání neoprávněně vyplacených
částek, nebo případně prostřednictvím restituce těchto
částek v případě, že je příjemcem podpory stát nebo
veřejnoprávní orgán třetí země. Je-li to vhodné, použijí se
rovněž účinné, přiměřené a odrazující sankce. 2.
Komise a Účetní dvůr jsou
zmocněny ke kontrole všech dokumentů a ke kontrole na místě
všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů
a dalších třetích stran, kteří obdrželi prostředky Unie. Evropský úřad pro boj proti podvodům
(OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u
hospodářských subjektů, kterých se toto financování přímo nebo
nepřímo týká, v souladu s postupy stanovenými v nařízení Rady
(Euratom, ES) č. 2185/96[6],
s cílem stanovit, zda došlo k podvodu, korupci nebo jakékoli jiné protiprávní
činnosti poškozující finanční zájmy Evropské unie v souvislosti
s dohodou o grantu nebo rozhodnutím o přidělení grantu nebo
smlouvou týkající se financování ze strany Unie. Aniž jsou dotčena ustanovení prvního a
druhého pododstavce, dohody s třetími zeměmi a mezinárodními
organizacemi, dohody o grantech a rozhodnutí o přidělení grantu a
smlouvy, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, výslovně
zmocňují Komisi, Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění
těchto auditů, kontrol a inspekcí na místě. HLAVA
III Pravidla
o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných
zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení Článek 8 Společná
pravidla 1.
Účast na zadávání veřejných zakázek, grantů
a na jiných zadávacích řízeních na činnosti financované podle tohoto
nařízení ve prospěch třetích stran je otevřena všem
fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země,
která je pro účely použitelného nástroje vymezena v následujících
článcích této hlavy, dále právnickým osobám, které ve způsobilé zemi
skutečně sídlí, a mezinárodním organizacím. 2.
V případě akcí spolufinancovaných s
partnerem nebo prováděných prostřednictvím jednoho z
pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení nebo
prováděných prostřednictvím svěřeneckého fondu
vytvořeného Komisí v souladu s finančním nařízením se země,
které jsou způsobilé podle pravidel tohoto orgánu, jak je stanoveno v
dohodách uzavřených s orgánem pověřeným spolufinancováním
nebo prováděcím orgánem, nebo jak je stanoveno ve zřizovacím aktu
svěřeneckého fondu, považují za způsobilé, aniž jsou
dotčena zvláštní pravidla stanovená v následujících článcích. Orgán
pověřený spolufinancováním nebo prováděcí orgán se kromě
toho dohodnou na uplatňování pravidel způsobilosti stanovených v
tomto nařízení, jak je upřesněno ve stejných dohodách. 3.
V případě akcí financovaných jedním
z těchto nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem pro
vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, nebo
v případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční
povahy, které se týkají rovněž přijímacích zemí způsobilých
podle pravidel těchto nástrojů, mohou být země, které spadají do
jakéhokoli z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro
účely této činnosti. 4.
Všechny dodávky a zboží zakoupené na základě
veřejné zakázky, nebo v souladu s dohodou o grantu, které jsou financovány
podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou
však pocházet z jakékoliv jiné země, pokud je povoleno použití soutěžního
vyjednávacího řízení. Pro účely tohoto nařízení je pojem
„původ“ vymezen v příslušných právních předpisech Unie o
pravidlech původu pro celní účely. 5.
Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické
osoby a ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud
jsou tyto osoby zaměstnané způsobilým dodavatelem či
případně subdodavatelem, nebo jsou s nimi jinak smluvně
vázáni. 6.
V případě, že finanční
nařízení umožní výběr dodavatele dle vlastního uvážení, dává se
přednost, je-li to možné, místním a regionálním dodavatelům. 7.
Odchylně od všech ostatních pravidel může
být způsobilost vymezená v této hlavě omezena s ohledem na státní
příslušnost, umístění nebo povahu žadatelů, vyžaduje-li to
charakter a cíle akce a je-li to nutné pro její účinné provádění.
Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích
řízeních v případě činností v rámci
přeshraniční spolupráce. 8.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči, kteří získali smlouvu o zakázce, dodržují platné právní
předpisy v oblasti ochrany životního prostředí včetně
mnohostranných dohod o životním prostředí a mezinárodně sjednaných
základních pracovních norem[7]. Článek 9 Nástroj
pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj sousedství, nástroj partnerství a
nástroj pro spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti 1.
Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou
spolupráci, evropského nástroje sousedství, nástroje partnerství a nástroje pro
spolupráci v oblasti jaderné bezpečnosti jsou způsobilí
účastníci zadávacího řízení, žadatelé a uchazeči z následujících
zemí: (a)
členských států, kandidátských zemí a
potenciálních kandidátských zemí uznaných Unií a členy
Evropského hospodářského prostoru; (b)
pokud jde o evropský nástroj sousedství,
partnerských zemí, na které se tento nástroj vztahuje, a Ruské federace,
pokud příslušný postup probíhá v rámci programů spolupráce
mezi vícero zeměmi a v rámci programů přeshraniční spolupráce,
kterých se účastní; (c)
rozvojových zemí a území, jak jsou definovány
Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro hospodářskou
spolupráci a rozvoj (dále jen „OECDDAC“), které nejsou členy skupiny
G-20, a zámořských zemí a území, na které se vztahuje rozhodnutí Rady
[2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001[8]];
(d)
rozvojových zemí, jak jsou definovány OECD-DAC,
které jsou členy skupiny zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou
příjemci akce financované Unií v rámci nástrojů podle tohoto
článku; (e)
zemí, pro které Komise stanoví reciproční
přístup k vnější pomoci. Reciproční přístup může být
udělen na omezenou dobu alespoň jednoho roku, splňuje-li země
podmínky způsobilosti, které jsou stejné pro subjekty z Unie a ze zemí způsobilých
podle nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne o
recipročním přístupu a o délce jeho trvání v souladu s poradním
postupem uvedeným v čl. 15 odst. 2 a po konzultaci s
přijímající nebo dotčenou zemí; a dále (f)
členského státu OECD-DAC
v případě smluv prováděných v nejméně rozvinuté zemi,
jak ji definuje OECD-DAC. 2.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z nezpůsobilých zemí, nebo zboží, jehož původ
nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijaty za
způsobilé v případě: a) zemí, které mají tradiční
hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními
přijímacími zeměmi; nebo b) provádění dohod o třístranné
spolupráci s třetími zeměmi; nebo c) naléhavosti nebo nedostupnosti
výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí, nebo jiných
řádně odůvodněných případech, ve kterých by pravidla
způsobilosti znemožňovala nebo výrazně ztěžovala realizaci
projektu, programu nebo akce. 3.
Pro akce prováděné v rámci sdíleného
řízení je příslušný členský stát, který Komise
pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise
za způsobilé účastníky zadávacího řízení, žadatele a
uchazeče z nezpůsobilých zemí v souladu s odstavcem 2, nebo zboží,
jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, v souladu s
čl. 8 odst. 4. Článek 10 Nástroj
předvstupní pomoci 1.
Pro financování v rámci nástroje předvstupní
pomoci jsou způsobilí účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z následujících zemí: (a)
členských států, přijímajících zemí,
na které se vztahuje nástroj předvstupní pomoci, členů
Evropského hospodářského prostoru a partnerských zemí, na něž
se vztahuje evropský nástroj sousedství, a (b)
dárcovských zemí, pro které Komise stanoví
reciproční přístup k vnější pomoci za podmínek uvedených v
čl. 9 odst. 1 písm. e). 2.
Účastníci zadávacího řízení, žadatelé a
uchazeči z nezpůsobilých zemí, nebo zboží, jehož původ
nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijaty za
způsobilé v řádně odůvodněných případech, (a)
pokud by pravidla způsobilosti
znemožňovala nebo výrazně ztěžovala realizaci akce kvůli
nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí, nebo v případě
krajní naléhavosti, nebo (b)
při provádění dohod o třístranné
spolupráci s třetími zeměmi. 3.
Pro akce prováděné v rámci sdíleného
řízení je příslušný členský stát, který Komise
pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise
za způsobilé účastníky zadávacího řízení, žadatele a
uchazeče z nezpůsobilých zemí v souladu s odstavcem 2, nebo zboží,
jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, v souladu s
čl. 8 odst. 4. Článek 11 Nástroj
stability a evropský nástroj pro demokracii a lidská práva 1.
Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy
a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, na
účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů, jakož i na
přijímání odborníků se nebudou v rámci nástroje stability a
evropského nástroje pro demokracii a lidská práva vztahovat žádná omezení. 2.
Pro financování v rámci evropského nástroje pro
demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1 a
čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a
subjekty: (a)
organizace občanské společnosti,
včetně nevládních neziskových organizací a nezávislých politických
nadací, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a
organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, vnitrostátní, regionální
a mezinárodní úrovni; (b)
neziskové agentury, instituce a organizace ve
veřejném sektoru a jejich sítě na místní, vnitrostátní, regionální
a mezinárodní úrovni; (c)
národní, regionální a mezinárodní parlamentní
orgány, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje a pokud
nemůže být navrhované opatření financováno z jiného
nástroje vnější pomoci Unie; (d)
mezinárodní a regionální mezivládní organizace; (e)
fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve
výjimečných a řádně odůvodněných
případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto
odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje. Článek 12 Hodnocení
činností 1.
Komise provádí pravidelnou kontrolu a přezkum
svých akcí a vyhodnocuje výsledky provádění odvětvových politik a
akcí a účinnost programování, případně pomocí nezávislých
vnějších hodnocení, aby se přesvědčila, zda jsou
plněny vytyčené cíle, a mohla navrhnout doporučení pro zlepšení
dalších operací. 2.
Komise zasílá své hodnotící zprávy pro informaci
Evropskému parlamentu a Radě. Členské státy mohou požádat o
projednání konkrétních hodnocení ve výborech uvedených v čl. 15.
Výsledky se použijí jako zpětná vazba pro sestavování programů a přidělování
zdrojů. 3.
Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny
příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté
Unií podle tohoto nařízení. HLAVA IV DALŠÍ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ Článek 13 Dvouletá
zpráva 1.
Komise posoudí pokrok dosažený při
provádění opatření finanční pomoci přijatých v rámci
vnější činnosti a počínaje rokem 2016 předloží Evropskému
parlamentu a Radě jednou za dva roky zprávu o provádění a výsledcích
a pokud možno o hlavních účincích a dopadech finanční pomoci Unie.
Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a
sociálnímu výboru a Výboru regionů. 2.
Dvouletá zpráva obsahuje informace o
opatřeních financovaných v předešlém roce, o výsledcích kontroly
a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění
rozpočtových závazků a prostředků na platby. Posoudí se v
ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a
měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů
tohoto nařízení. Článek 14 Výdaje
na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti Finanční prostředky přidělené
v rámci nástrojů jsou předmětem každoročního systému
sledování založeného na metodologii OECD („Ukazatelé z Ria“), který je
začleněn do stávající metodologie řízení výkonnosti
programů EU, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se
k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické
rozmanitosti na úrovni akčních programů, individuálních a zvláštních
opatření uvedených v čl. 2 odst. 1 a zanesených do
hodnocení a dvouletých zpráv. Odhad celkových ročních výdajů na
opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti bude
proveden na základě přijatých orientačních programových
dokumentů. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Článek 15 Výbory 1.
Komisi jsou nápomocny výbory zřízené na
základě nástrojů. 2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným
postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve
lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru,
nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru. 3.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko výboru získáno písemným
postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud tak o tom ve
lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru,
nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru. 4.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5
uvedeného nařízení. Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti
po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního
programu nebo opatření. Článek 16 Přezkum
a hodnocení nástrojů 1.
Nejpozději do 31. prosince 2017 vypracuje
Komise zprávu o plnění cílů každého z nástrojů
prostřednictvím ukazatelů výsledků a dopadů, kterými se
měří účinnost využívání zdrojů a evropská přidaná
hodnota nástrojů s cílem rozhodnout o obnovení, úpravě či
pozastavení určitých druhů činností prováděných v rámci
těchto nástrojů. Zpráva se navíc zaměří na možnosti
zjednodušení, na vnitřní a vnější soudržnost, na trvající význam
všech cílů, jakož i na to, jak opatření přispívají
k dosažení priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného
růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá
zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů. 2.
Tato zpráva se předkládá Evropskému parlamentu
a Radě a případně bude doplněna o legislativní návrhy,
které zavedou potřebné úpravy nástrojů. 3.
Hodnoty ukazatelů dne 1. ledna 2014 se použijí
jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených
cílů. 4.
Od partnerských zemí bude Komise v souladu s
mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti podpory požadovat veškeré
údaje a informace nezbytné k tomu, aby bylo možno kontrolovat a hodnotit
dotyčná opatření. 5.
Dlouhodobější dopady a udržitelnost
účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy
použitelnými v dané době. Článek 17 Vstup
v platnost Toto nařízení vstupuje v platnost
třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Toto nařízení je závazné v celém rozsahu
a přímo použitelné ve všech členských státech. Použije se ode dne 1. ledna 2014. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za
Radu předseda předseda [1] Nařízení (EU) č. 182/2011. Pozorovatel
z Evropské investiční banky se může účastnit jednání
výboru, pokud se projednávají záležitosti týkající se banky, v souladu
s jednacím řádem výboru (viz Vzorový jednací řád výborů,
Úř. věst. C 206, 12.7.2011, s. 11). [2] Jak je uvedeno v bodu 7 odůvodnění. [3] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13. [4] Stávající nařízení Rady (ES, Euratom) č.
1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční
nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř.
věst. L 248, 16.9.2002, s. 1). [5] Stávající nařízení Komise (ES, Euratom) č.
2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k
nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví
finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských
společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1). [6] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2. [7] Základní pracovní normy MOP, úmluva o svobodě
sdružování a kolektivním vyjednávání, o odstranění nucené a povinné práce,
o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání a o zákazu
dětské práce. [8] Úř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.