This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02001R0382-20051212
Council Regulation (EC)No 382/2001 of 26 February 2001 concerning the implementation of projects promoting cooperation and commercial relations between the European Union and the industrialised countries of North America, the Far East and Australasia and repealing Regulation (EC) No 1035/1999
Consolidated text: Nařízení Rady (ES) č. 382/2001 ze dne 26. února 2001 o provádění projektů na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Evropskou unií a průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie a o zrušení nařízení (ES) č. 1035/1999
Nařízení Rady (ES) č. 382/2001 ze dne 26. února 2001 o provádění projektů na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Evropskou unií a průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie a o zrušení nařízení (ES) č. 1035/1999
No longer in force
2001R0382 — CS — 12.12.2005 — 001.001
Tento dokument je třeba brát jako dokumentační nástroj a instituce nenesou jakoukoli odpovědnost za jeho obsah
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 382/2001 ze dne 26. února 2001 (Úř. věst. L 057, 27.2.2001, p.10) |
Ve znění:
|
|
Úřední věstník |
||
No |
page |
date |
||
L 303 |
22 |
22.11.2005 |
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 382/2001
ze dne 26. února 2001
o provádění projektů na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Evropskou unií a průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie a o zrušení nařízení (ES) č. 1035/1999
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 a článek 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ( 1 ),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Spolupráce a obchodní vztahy s průmyslovými zeměmi by měly být podporovány, jestliže je to ve společném zájmu Společenství a příslušné partnerské země. |
(2) |
Evropský parlament přijal různá usnesení o vztazích mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými v letech 1994, 1998 a 1999. Evropská unie a Spojené státy americké se dohodly na posílení svých vztahů v Transatlantickém prohlášení z roku 1990, nové Transatlantické agendě z roku 1995, Transatlantickém hospodářském partnerství z roku 1998 a Bonnské deklaraci z roku 1999. Společná obchodní politika by měla být doplněna dalším rozšiřováním všeobecných znalostí formou intenzivnějšího dialogu mezi zúčastněnými stranami ve vztazích mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými. |
(3) |
V roce 1996 přijal Evropský parlament usnesení a Hospodářský a sociální výbor stanovisko ke vztahům mezi Evropskou unií a Kanadou, vyzývající k užším vztahům s Kanadou. Evropská společenství a Kanada podepsaly v roce 1976 Rámcovou dohodu o obchodní a hospodářské spolupráci ( 2 ) a v roce 1990 Prohlášení o vztazích mezi Evropskou unií a Kanadou a v Plánu společné akce a ve Společném politickém prohlášení z roku 1996 se dohodly na posílení svých vztahů. Vztahy mezi Evropskou unií a Kanadou jsou všestrannější a Kanada je klíčovým partnerem v mnohostranných obchodních oblastech a v otázkách týkajících se globálních výzev a společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Proto je nezbytné dále posilovat tyto vztahy intenzivním procesem konzultací a spolupráce na rostoucím počtu otázek. |
(4) |
Činnosti, na které se vztahují zvláštní nástroje, jako jsou dohody zřizující programy spolupráce v oblasti vysokoškolského vzdělávání a profesní přípravy, uzavřené mezi Společenstvím a Spojenými státy americkými a mezi Společenstvím a Kanadou, jsou tímto nařízením doplněny, nikoliv ovlivněny. |
(5) |
Evropská unie a Japonsko se ve Společném prohlášení z roku 1991 rozhodly posílit vzájemný dialog, spolupráci a partnerství. Evropský parlament přijal usnesení ke sdělení Komise Radě nazvanému „Evropa a Japonsko: další postup“ ( 3 ). V závěrech Rady ke sdělení Komise o Japonsku se uznávají odlišné a zvláštní problémy přístupu na japonský trh. Rada vyjádřila názor, že má být kladen důraz na zlepšení přístupu na japonský trh. Na základě toho přijala Rada rozhodnutí Rady (ES) č. 1035/1999 ze dne 11. května 1999 o provádění programu zvláštních opatření a činností ke zlepšení přístupu zboží Evropské unie a přeshraničních služeb na japonský trh Komisí ( 4 ). Použitelnost tohoto nařízení končí dnem 31. prosince 2001. Výsledky vyhodnocení výše popsaného programu Komise prokázaly užitečnost a účinnost tohoto programu. Proto se považuje za nezbytné nadále provádět programy Komise, uvedené ve jmenovaném nařízení. Tímto nařízením není dotčeno rozhodnutí Rady 92/278/EHS ze dne 18. května 1992 o konsolidaci Střediska pro průmyslovou spolupráci mezi Evropským společenstvím a Japonskem ( 5 ), které zůstává nadále v platnosti. Nařízení (ES) č. 1035/1999 by mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením. |
(6) |
Dvoustranná spolupráce s Korejskou republikou v hospodářské oblasti a dalších oblastech by měla být rozšířena v souladu se zásadami rámcové dohody o obchodu a spolupráci s Koreou, stanoviskem Evropského parlamentu a závěry Rady o Korejském poloostrově. Je třeba, aby Evropská unie podporovala uplatňování tržních zásad v Koreji a odstraňování stávajících překážek obchodu a investic. |
(7) |
Evropská unie a Austrálie se ve Společném prohlášení z roku 1997 dohodly na posílení svých vztahů a na spolupráci v mnoha oblastech společných zájmů. Za účelem dalšího posilování těchto vztahů je nezbytný intenzivní proces konzultací a spolupráce na rostoucím počtu dvoustranných a mezinárodních otázek. |
(8) |
Evropská unie a Nový Zéland se ve Společném prohlášení z roku 1999 dohodly posílit své vztahy a spolupráci založenou na společném zájmu na vzájemném prospěchu svých národů a dohodly se také poskytnout dlouhodobou perspektivu vzájemným vztahům. |
(9) |
V současné době existuje velké množství malých rozpočtových položek, z nichž se financují různé činnosti Společenství související s podporou spolupráce a obchodních vztahů s průmyslovými státy uvedenými v tomto nařízení.V rámci těchto různých rozpočtových položek byly uvolněny některé rozpočtové prostředky na financování pilotních projektů a přípravných akcí. Po dvou letech zkušeností s těmito pilotními projekty a přípravnými akcemi prokázala dosud zavedená opatření svou užitečnost a potřebu jejich pokračování jakožto pravidelných činností. Společenství musí mít běžně k dispozici nezbytné prostředky, aby mohlo taková opatření provádět v budoucnosti. Proto se za účelem účinnosti, racionalizace a pokračování, považuje za nezbytné zřídit jednu rozpočtovou položku pro financování činností uvedených v tomto nařízení. To však nesmí ovlivňovat transparentnost používání těchto rozpočtových položek nezbytnou pro monitorovací postupy Evropského parlamentu. |
(10) |
Opatření nezbytná pro používání tohoto nařízení je třeba přijmout v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi ( 6 ). |
(11) |
Členské státy primárně odpovídají za návrh a provádění programů opatření a činností na podporu úsilí svých vývozců o vytvoření podnikatelské přítomnosti na cizích trzích. |
(12) |
Toto nařízení by nemělo mít vliv na činnosti členských států podporující jejich vývoz zboží a přeshraniční služby na trhy třetích zemí. |
(13) |
Komise by měla spolupracovat s členskými státy při provádění zvláštního, sourodého a cíleného programu opatření a činností, který doplňuje a dále zhodnocuje úsilí členských států na japonském trhu. |
(14) |
Na část činností spadajících do působnosti tohoto nařízení se vztahuje článek 133 Smlouvy; pro ostatní činnosti Smlouva nestanoví jiné pravomoci, než ty, které jsou uvedeny v jejím článku 308. |
(15) |
Použitelnost tohoto nařízení končí dnem 31. prosince 2005, |
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Společenství nadále provádí činnosti na podporu spolupráce a obchodních vztahů mezi Společenstvím a průmyslovými státy Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie.
Pro účely tohoto nařízení se průmyslovými zeměmi Severní Ameriky, Dálného východu a Oceánie rozumí Spojené státy, Kanada, Japonsko, Korejská republika (dále jen „Korea“), Austrálie a Nový Zéland (dále jen „partnerské země“).
Článek 2
Výši finančních prostředků Společenství, která je považována za nezbytnou k provádění činností uvedených v tomto nařízení, každoročně stanoví rozpočtový orgán.
Článek 3
Spolupráce
Činnosti na podporu spolupráce jsou užívány k zajištění cílů stanovených v rámci různých dvoustranných nástrojů této oblasti mezi Evropskou unií a partnerskými zeměmi za účelem vytvoření výhodnějšího prostředí pro udržení a další rozvoj vztahů mezi Evropskou unií a partnerskými zeměmi.
Článek 4
Financování ze strany Společenství v oblasti spolupráce se týká zejména těchto typů činností:
a) vzdělávání a informování veřejnosti o dvoustranných vztazích mezi Evropskou unií a partnerskými zeměmi, zejména pokud jde o osoby, které přijímají rozhodnutí, vytvářejí stanoviska a další osoby, které jsou odpovědné za provádění těchto činností;
b) posilování kulturních, univerzitních a mezilidských styků;
c) podpory dialogu mezi politickými, hospodářskými a sociálními partnery a nevládními organizacemi v různých příslušných odvětvích;
d) výzkumné práce a studií určených k obohacení práce Komise za účelem dalšího rozvoje dvoustranných vztahů;
e) projektů spolupráce v oblasti vědy a techniky, energie, dopravy a životního prostředí;
f) rozšíření spolupráce mezi Evropskou unií a partnerskými zeměmi v oblasti cel;
g) zlepšení zviditelňování Evropské unie v partnerských zemích;
h) pilotních projektů, které by mohly následně vést k financování nových pravidelných činností.
Článek 5
Projekty spolupráce jsou financovány buď celkově z rozpočtu Společenství, nebo jsou spolufinancovány s dalšími zdroji v partnerských zemích případně v Evropské unii. Při provádění článku 4 Komise zajistí, aby byly projekty spolupráce po právní a obsahové stránce v souladu s činnostmi financovanými v rámci dalších příslušných politik Společenství.
Ve vhodných případech, zejména v případě projektů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy nebo jiných podobných projektů, z nichž mohou mít prospěch jednotlivci, může mít podpora Společenství formu grantů pro fyzické osoby. Tyto granty mohou mít formu stipendií.
Článek 6
Obchodní vztahy
1. Ve spolupráci s členskými státy, které jsou primárně odpovědné za návrh a provádění programů a činností na podporu vývozu zboží a přeshraničních služeb ze Společenství na trhy třetích zemí, provádí Společenství zvláštní, sourodý a cílený program opatření a činností, který doplňuje a dále zhodnocuje úsilí členských států a jiných veřejnoprávních subjektů Evropské unie na japonském trhu.
Činnosti členských států při určování a provádění politik, programů a ujednání na podporu vývozů zboží a přeshraničních služeb na trhy třetích zemí nejsou ovlivněny tímto nařízením.
2. Financování Společenství v této oblasti se týká zejména náboru, vzdělávání, přípravy na misi a účasti skupin evropských vedoucích pracovníků v oblasti obchodu, pracujících zejména v malých a středních podnicích, na činnostech prováděných v Japonsku a usilujících o zlepšení jejich podnikatelské přítomnosti na japonském trhu (kampaň „Brána do Japonska“).
3. Kromě opatření uvedených v odstavci 2 může být případně poskytnuta podpora těmto činnostem a opatřením:
a) shromažďování informací a politickému poradenství, které se týká obchodních otázek souvisejících s Japonskem;
b) konferencím a seminářům konaným na podporu obchodních a investičních vztahů mezi Evropskou unií a Japonskem;
c) obchodním misím na vysoké úrovni zabývajícím se zvláštními problémy přístupu na japonský trh;
d) zvláštním činnostem, které usnadní přístup podnikům Společenství, zejména malým a středním podnikům, na japonský trh.
4. Při provádění odstavce 3 Komise zajistí plnou slučitelnost zvláštních činností s politikou Společenství a členských států.
Článek 7
Společenství bude nadále financovat vzdělávací programy pro vytvoření skupin evropských vedoucích pracovníků schopných komunikovat a pracovat v japonském a korejském obchodním prostředí („vzdělávací programy pro vedoucí pracovníky“).
Za tímto účelem může mít podpora Společenství formu grantů pro fyzické osoby. Tyto granty mohou mít formu stipendií.
Článek 8
Opatření nezbytná k provádění článků 6 a 7 jsou přijata v souladu s poradním postupem stanoveným článkem 9.
Článek 9
Prováděcí postupy
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
4. Komise pravidelně informuje Evropský parlament o práci výboru. Za tímto účelem obdrží programy schůzí výboru, návrh opatření předložených výboru k provádění projektů, výsledky hlasování a souhrny údajů z jednání schůzí.
Článek 10
1. Na žádost kteréhokoliv účastníka ve Společenství a v partnerských zemích poskytne Komise úplnou dokumentaci a všechny nezbytné informace o programech a podmínkách účasti.
2. Výsledky nabídkového řízení včetně informací o počtu přijatých nabídek, datu zadání zakázky a jména a adresy uchazečů, kterým byla zakázka přidělena, jsou zveřejněny na internetu. Výsledky budou rovněž pravidelně sdělovány Evropskému parlamentu.
Článek 11
Každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto nařízení. Zpráva stanoví výsledky provádění rozpočtu a uvádí činnosti a programy, financované v průběhu roku.
Kromě toho Komise vyhodnotí činnosti a programy financované v rámci tohoto nařízení, aby určila, zda dosáhly svých cílu. Toto vyhodnocení se provede do tří let po vstupu tohoto nařízení v platnost. V případě potřeby hodnotící zprávy zohledňují i smluvní závazky a zásady řádného hospodaření a obsahují výsledky rozboru efektivity nákladů.
Omezená část ročního rozpočtu se použije pro financování hodnotících studií činností a programů, jež se uskutečnily v rámci tohoto nařízení.
Článek 12
1. Nařízení (ES) č. 1035/1999 se zrušuje.
2. Jakýkoliv odkaz na zrušené nařízení se považuje za odkaz na toto nařízení.
Článek 13
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2007.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
( 1 ) Stanovisko ze dne 31. ledna 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku).
( 2 ) Úř. věst. L 260, 24.9.1976, s. 2.
( 3 ) Úř. věst. C 304, 6.10.1997, s. 119.
( 4 ) Úř. věst. L 127, 21.5.1999, s. 1.
( 5 ) Úř. věst. L 144, 26.5.1992, s. 19.
( 6 ) Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 3.