This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52015IP0287
European Parliament resolution of 8 September 2015 on procedures and practices regarding Commissioner hearings, lessons to be taken from the 2014 process (2015/2040(INI))
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. září 2015 o postupech a praxi slyšení komisařů – zkušenosti z průběhu slyšení v roce 2014 (2015/2040(INI))
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. září 2015 o postupech a praxi slyšení komisařů – zkušenosti z průběhu slyšení v roce 2014 (2015/2040(INI))
Úř. věst. C 316, 22.9.2017, p. 37–39
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
22.9.2017 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/37 |
P8_TA(2015)0287
Postupy a praxe slyšení komisařů – zkušenosti z průběhu slyšení v roce 2014
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 8. září 2015 o postupech a praxi slyšení komisařů – zkušenosti z průběhu slyšení v roce 2014 (2015/2040(INI))
(2017/C 316/02)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na čl. 17 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii, |
— |
s ohledem na článek 246 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 1. prosince 2005 o pravidlech pro schvalování Evropské komise (1), |
— |
s ohledem na své rozhodnutí ze dne 20. října 2010 o revizi rámcové dohody o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí (2), |
— |
s ohledem na své rozhodnutí ze dne 14. září 2011 o změně článků 106 a 192 a přílohy XVII jednacího řádu Evropského parlamentu (3), |
— |
s ohledem na Kodex chování pro evropské komisaře, zejména na čl. 1.3 až 1.6 tohoto kodexu, |
— |
s ohledem na články 52 a 118 a přílohu XVI jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti a stanoviska Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin, Výboru pro dopravu a cestovní ruch a Výboru pro právní záležitosti (A8-0197/2015), |
vzhledem k těmto důvodům:
A. |
slyšení kandidátů na komisaře, která poprvé proběhla v roce 1994, jsou dnes zavedenou praxí, která zvyšuje demokratickou legitimitu orgánů Evropské unie a přibližuje je evropským občanům; |
B. |
slyšení jsou pro Parlament nezbytná, neboť mu poskytují informace potřebné k tomu, aby si před hlasováním o důvěře, po němž teprve může Komise zahájit svůj mandát, mohl utvořit na Komisi názor; |
C. |
proces slyšení poskytuje Parlamentu a občanům EU příležitosti k tomu, aby se seznámili s osobními vlastnostmi, kvalifikacemi, připraveností a prioritami kandidátů i s jejich znalostmi z oblasti jim přiděleného portfolia a mohli je posoudit; |
D. |
proces slyšení zvyšuje transparentnost a demokratickou legitimitu Komise jako celku; |
E. |
rovnost žen a mužů musí být zajištěna ve všech oblastech včetně zaměstnání; vzhledem k tomu, že tento požadavek musí být zohledněn ve složení Evropské komise; vzhledem k tomu, že navzdory opakovaným žádostem Jeana-Clauda Junckera navrhly v roce 2014 vlády na komisařské posty mnohem více mužů než žen; vzhledem k tomu, že navržené kandidátky pocházejí především z členských států s menším počtem obyvatelstva, zatímco větší členské státy tento požadavek převážně ignorovaly; vzhledem k tomu, že jediným správným řešením je požádat každý členský stát, aby navrhl dva kandidáty, jednoho muže a jednu ženu, tak aby designovaný předseda Komise mohl navrhnout vysoce kvalitní sbor komisařů s rovným zastoupením mužů a žen; |
F. |
ačkoli proces slyšení prokázal svou účinnost, může stále být zlepšován, a to zejména prostřednictvím flexibilnější a dynamičtější komunikace mezi komisařem a členy výboru příslušného pro slyšení; |
G. |
slyšení Franse Timmermanse, kandidáta na funkci místopředsedy Komise, poukázalo na nutnost přizpůsobit postupy Parlamentu pro případ, že v budoucích Komisích bude mít jeden či více místopředsedů zvláštní status; |
H. |
čl. 3 odst. 3 SEU stanoví, že Unie „podporuje […] rovnost žen a mužů“, a článek 23 Listiny základních práv Evropské unie stanoví, že „rovnost žen a mužů musí být zajištěna ve všech oblastech včetně zaměstnání, práce a odměny za práci“; |
1. |
domnívá se, že veřejná slyšení kandidátů na komisaře jsou pro Evropský parlament a občany EU významnou příležitostí k vyhodnocení priorit každého kandidáta a jejich odborné vhodnosti pro tuto úlohu; |
2. |
domnívá se, že by bylo užitečné stanovit lhůtu, do níž musí všechny členské státy nominovat své kandidáty, aby byl dostatek času na to, aby nově zvolený předseda Komise rozdělil s ohledem na pracovní zkušenosti a dosavadní praxi kandidátů portfolia a Parlament mohl uspořádat svá slyšení a hodnocení, a žádá svého předsedu, aby za účelem splnění tohoto cíle zahájil diskuse s ostatními orgány; |
3. |
domnívá se rovněž, že by od tohoto okamžiku měl každý členský stát nominovat alespoň dva rovnocenné kandidáty – jednoho muže a jednu ženu – z nichž by si nově zvolený předseda Komise mohl vybrat; považuje za důležité, aby Unie splnila cíle, které vytyčila s ohledem na rovné zastoupení žen a mužů, i v rámci svých vlastních orgánů a institucí; |
4. |
domnívá se, že je třeba, aby Výbor pro právní záležitosti lépe přezkoumával prohlášení o finančních zájmech kandidátů na komisaře; je toho názoru, že by za tímto účelem měla prohlášení o finančních zájmech zahrnovat zájmy rodinné, jak je uvedeno v článku 1.6 Kodexu chování komisařů; domnívá se, že výrok Výboru pro právní záležitosti, který na základě důkladné analýzy prohlášení o finančních zájmech potvrzuje absenci jakéhokoli střetu zájmů, je důležitým předpokladem pro konání slyšení u příslušného výboru; |
5. |
připomíná, že za průběh slyšení odpovídají výbory; je nicméně přesvědčen, že pokud má některý z místopředsedů Komise úkoly, které jsou primárně horizontální povahy, mohla by slyšení výjimečně probíhat v jiném formátu, např. jako schůze Konference předsedů nebo schůze Konference předsedů výborů, pokud by tyto schůze umožňovaly dialog a účastnily se jich i příslušné výbory, aby měly možnost svého kandidáta na komisaře vyslechnout; |
6. |
domnívá se, že by měl písemný dotazník zaslaný před každým slyšením počítat se sedmi, nikoli pěti otázkami, ale jednotlivé otázky by se neměly dělit na další podotázky; |
7. |
domnívá se, že by bylo lepší položit přibližně 25 otázek, avšak současně umožnit každému tazateli, aby mohl bezprostředně reagovat; tím by se zvýšila efektivita a investigativní charakter slyšení; |
8. |
zastává názor, že by postupy pro monitorování odpovědí kandidátů na komisaře, které poskytnou během slyšení, mohly zvýšit úroveň kontroly a odpovědnost Komise jako celku; vyzývá proto, aby byly priority, o nichž kandidáti na komisaře hovořili při slyšení, od začátku jejich funkčního období pravidelně přezkoumávány; |
9. |
domnívá se, že koordinátoři by se na schůzích, na nichž po slyšeních hodnotí kandidáty, měli řídit těmito pokyny:
|
10. |
konstatuje, že slyšení v roce 2014 vzbudila větší zájem veřejnosti a médií než předchozí slyšení, částečně i kvůli rozvoji sociálních médií; domnívá se, že dopad a vliv sociálních médií bude i nadále nejspíše narůstat; má za to, že by mělo být přijato opatření za účelem využití sociálních médií a sítí k účinnějšímu zapojení občanů EU do procesu slyšení; |
11. |
považuje za vhodné, aby:
|
12. |
domnívá se, že jednotliví komisaři se nemohou vyjadřovat k horizontálním otázkám týkajícím se složení, struktury a pracovních metod Komise jako celku, protože ty jsou věcí nově zvoleného předsedy Komise; domnívá se, že tyto záležitosti je třeba projednat na setkáních nově zvoleného předsedy Komise s Konferencí předsedů (jedna schůze by se konala před zahájením procesu slyšení a jedna po jeho skončení); |
13. |
domnívá se, že posuzování prohlášení o zájmech jednotlivých komisařů by mělo zůstat v kompetenci Výboru pro právní záležitosti; domnívá se dále, že současný rozsah prohlášení komisaře o zájmech je příliš úzký, a vyzývá Komisi, aby co nejdříve změnila příslušná pravidla; považuje proto za důležité, aby Výbor pro právní záležitosti vydal v nadcházejících měsících pokyny ve formě doporučení nebo zprávy z vlastního podnětu, které by reformu postupů týkajících se prohlášení komisařů o zájmech usnadnily; domnívá se, že prohlášení komisařů o zájmech a finančních zájmech by se měla vztahovat i na jejich rodinné příslušníky, kteří s nimi sdílejí společnou domácnost; |
14. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. C 285 E, 22.11.2006, s. 137.
(2) Úř. věst. C 70 E, 8.3.2012, s. 98.
(3) Úř. věst. C 51 E, 22.2.2013, s. 152.