EVROPSKÁ KOMISE
V Bruselu dne 5.4.2017
COM(2017) 159 final
ZPRÁVA KOMISE RADĚ
o provádění 11. Evropského rozvojového fondu za období 2014-2015
{SWD(2017) 123 final}
EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52017DC0159
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL on the implementation of the 11th European Development Fund covering the period 2014-2015
ZPRÁVA KOMISE RADĚ o provádění 11. Evropského rozvojového fondu za období 2014-2015
ZPRÁVA KOMISE RADĚ o provádění 11. Evropského rozvojového fondu za období 2014-2015
COM/2017/0159 final
EVROPSKÁ KOMISE
V Bruselu dne 5.4.2017
COM(2017) 159 final
ZPRÁVA KOMISE RADĚ
o provádění 11. Evropského rozvojového fondu za období 2014-2015
{SWD(2017) 123 final}
Tato zpráva je v souladu s požadavky prováděcího nařízení k 11. Evropskému rozvojovému fondu (ERF), které jsou obsaženy v čl. 18 odst. 4, 5 a 6 uvedeného nařízení. 1 Jedná se o první zprávu za období, k němuž se vztahuje 11. ERF (2014–2020), a zahrnuje roky 2014 a 2015.
11. ERF vstoupil v platnost dne 1. března 2015, po ratifikaci vnitřní dohody 2 všemi 28 členskými státy EU. Přechodné období mezi 10. ERF, který skončil 31. prosince 2013, a vstupem 11. ERF v platnost bylo spravováno prostřednictvím přechodných opatření (tzv. překlenovací nástroj), o nichž rozhodla Rada EU. 3
ERF, nehledě na svá vlastní specifika, je součástí nástrojů financování vnější činnosti a vztahuje se na něj stávající povinnost podávat souhrnné zprávy. Hlavními zdroji pro tuto první výroční zprávu o provádění 11. ERF jsou:
výroční zprávy o činnosti za roky 2014 a 2015,
výroční zpráva za rok 2015,
účetní závěrky ERF za roky 2014 a 2015,
druhá zpráva o vybraných výsledcích (červenec 2014 – červen 2015)
a jejich příslušné přílohy. Tyto zdroje jsou po přijetí veřejné a dostupné na webové stránce Europa (viz pracovní dokument útvarů – SWD, příloha F).
Zprávy ad hoc týkající se podpůrných výdajů se vydávají zvlášť, a to každé dva roky (čl. 6 odst. 1 vnitřní dohody). O využívání zdrojů ERF Evropskou u investiční bankou (EIB) a zámořskými zeměmi a územími jsou, jak se zdá, vydávány zvláštní zprávy 4 .
Tato zpráva se má zaměřit výhradně na 11. ERF, avšak provádění tak dalekosáhlého nástroje, jak svou působností, tak rozsahem, nelze posuzovat izolovaně od celkové politiky Komise v oblasti mezinárodní spolupráce a rozvoje. Z tohoto důvodu, a také pro připomenutí souvislostí, odkazuje na rozvojové cíle tisíciletí a na iniciativu EU v oblasti rozvojových cílů tisíciletí, poukazuje na vzájemnou propojenost s tematickými programy financovanými v rámci jiných nástrojů financování vnější činnosti (např. nástroj pro rozvojovou spolupráci a evropský nástroj pro demokracii a lidská práva) a určuje souvislost se současnými prioritami Komise. Údaje a/nebo příklady jsou pokud možno uváděny pro ERF.
Důležité je, že finanční prostředky přidělené v rámci překlenovacího nástroje v období od 1. ledna 2014 do 28. února 2015 byly zaúčtovány tak, jako by byly provedeny v rámci 11. ERF, avšak dostupné zdroje byly omezené a nelze je srovnávat s plnohodnotnou verzí 11. ERF. Provádění 11. ERF nedosáhne normálního tempa dříve než koncem roku 2016 a obrázek o provádění, který podává tato první výroční zpráva, by proto měl náležitě vzít v úvahu podmínky, jež existovaly při zrodu 11. ERF.
Stejné zdůvodnění by mělo být uplatněno, i pokud jde o výsledky. Výsledky uvedené v připojeném pracovním dokumentu útvarů zahrnují pouze ty projekty a programy, které skončily v době od 1. července 2014 do 30. června 2015, a byly tak financovány v rámci 10. ERF. Tyto výsledky byly měřeny pomocí ukazatelů stanovených v rámci EU pro výsledky mezinárodní spolupráce a rozvoje, který byl zahájen pracovním dokumentem útvarů Komise ze dne 26. března 2015 5 . S ohledem na zásadu kontinuity činnosti představují výchozí stav, oproti kterému bude následně měřena výkonnost 11. ERF. Je třeba rovněž poznamenat, že projekty a programy, které EU financovala nebo pomáhala financovat, mají často výsledky, které již z jejich povahy není možné konkrétně vyčíslit (např. budování kapacity).
Pokud jde o účinnost pomoci, jedná se o přístup globální povahy, jak je popsáno v nejnovější výroční zprávě o nástrojích EU pro financování vnější činnosti, z níž je převzata poslední kapitola. Z uvedeného vyplývá, že mezi EU a zeměmi AKT existují strategické rámce s regionálním zaměřením, a sice společná strategie EU-Afrika (2007), Dohoda o hospodářském partnerství mezi státy CARIFORA a EU (2008), společná strategie partnerství mezi Karibikem a EU (2012) a rozvojové partnerství mezi EU a Tichomořím (2006 a 2012). Přezkum účinnosti rozvojové pomoci, provedený Globálním partnerstvím pro účinnou rozvojovou spolupráci koncem roku 2016 6 , bude zohledněn v příští výroční zprávě o provádění 11. ERF.
V této zprávě, vzhledem k období, ke kterému se vztahuje, není plně zachycen nejpodstatnější nový vývoj. Nové klíčové strategické otázky a priority náležitě zohlední příští výroční zpráva. Současná situace je výsledkem finanční krize, změny paradigmatu rozvojové politiky (od rozvojových cílů tisíciletí k cílům udržitelného rozvoje) a postupného vývoje EU jako celosvětového aktéra, a to díky rostoucí spolupráci mezi aktéry EU. Za těchto okolností je nezbytný přezkum evropského rámce pro rozvojovou politiku, jak jej vymezuje Agenda 2030 a cíle udržitelného rozvoje, které jsou zakotveny v globální strategii EU a v nedávném návrhu nového Evropského konsensu o rozvoji, jejž předložila Komise 7 .
V neposlední řadě představuje 11. ERF 29,455 miliardy EUR (včetně zámořských zemí a území a bez podpůrných výdajů), přičemž ke dni 31. května 2015 dosáhly závazky 4,024 miliardy EUR a platby 1,619 miliardy EUR (viz pracovní dokument útvarů, příloha A). Při interpretaci těchto číselných údajů je třeba vzít náležitě v úvahu pomalou počáteční fázi, jak bylo uvedeno výše 8 .
SOUVISLOSTI A CELKOVÉ CÍLE
Na vrcholné schůzce Organizace spojených národů v roce 2000 se společenství dárců, jež zahrnuje i EU a její členské státy, dohodlo na osmi rozvojových cílech tisíciletí 9 , s konečným cílem vymýtit chudobu do roku 2015. EU se již od okamžiku přijetí rozvojových cílů tisíciletí zavázala k tomu, že pomůže těchto cílů dosáhnout, a jako první je začlenila do své rozvojové politiky a praxe. Z finančního hlediska jsou EU a její členské státy společně hlavními přispěvateli k dosažení rozvojových cílů tisíciletí, neboť od roku 2000 poskytují přibližně polovinu světové oficiální rozvojové pomoci (ORP). EU kromě toho sehrává úlohu při koordinaci opatření různých dárců. Díky své nadnárodní dimenzi dokáže stanovit ambiciózní společné cíle a plánovat komplexní řešení globálních rozvojových problémů. EU je přítomna ve více než 130 zemích celého světa, disponuje rozsáhlými odbornými znalostmi a těší se mimořádné důvěryhodnosti, pokud jde o občanská práva, volební pozorovatelské mise, správu věcí veřejných a řešení krizí. EU má rovněž sílu nezbytnou k tomu, aby mohla reagovat na globální výzvy. Rozvojové činnosti EU jsou koordinovány s jejím úsilím v jiných oblastech, jakými jsou humanitární pomoc, životní prostředí, změna klimatu, bezpečnost a obchodní politika. Pokud jde o lidský rozvoj, i v průběhu finančního rámce 2014–2020 nadále platí závazek EU vynakládat nejméně 20 % své pomoci na základní sociální služby, s důrazem na zdraví, vzdělávání a sociální ochranu.
V zájmu urychlení pokroku ve směru k dosažení rozvojových cílů tisíciletí stanovila Evropská komise dvanáctibodový akční plán 10 . V roce 2011, kdy mnohé země ještě ve většině cílů zaostávaly, vystoupila EU s novou iniciativou v rámci rozvojových cílů tisíciletí 11 , když zpřístupnila financování založené na potřebách a na výkonnosti ve výši 1 miliardy EUR. 700 milionů EUR je určeno na ty rozvojové cíle tisíciletí, jejichž dosažení nejvíce zaostává (hlad, zdraví matek, dětská úmrtnost a voda a hygiena), a 300 milionů EUR směřuje do zemí, jež vykazují dobré výsledky ve využívání pomoci. Až dosud iniciativa v oblasti rozvojových cílů tisíciletí financuje 70 projektů ve 46 zemích 12 . Kromě toho EU a její členské státy v roce 2012 zahájily ambiciózní program změny, jehož cílem je ještě více zvýšit dopad na rozvoj a zlepšit výsledky v oblasti rozvojových cílů tisíciletí tím, že se bude strategicky zaměřovat na země, které pomoc nejvíce potřebují (včetně nestabilních zemí) a na prioritní odvětví. Tyto priority, stanovené v Agendě pro změnu 13 , jsou nyní prováděny v rámci nových nástrojů pro vnější činnost na období 2014–2020.
To se odráží především v nových nástrojích pro vnější činnosti na období 2014–2020 (např. nový nástroj pro rozvojovou spolupráci a nařízení provádějící 11. ERF výslovně označují rozvojové cíle tisíciletí za klíčové ukazatele, jimiž se má měřit dosažení cílů těchto nástrojů). Konkrétně nařízení o provádění 11. ERF (nařízení Rady (EU) 2015/322) 14 se výslovně odvolává na rozvojové cíle tisíciletí jako příslušné ukazatele pro měření pokroku v dosahování cílů 11. ERF 15 , jež jsou principiálně spojeny s cíli 10. ERF a založeny na cílech stanovených v dohodě o partnerství z Cotonou, jak se stanoví v jejím článku 1. Hlavním cílem bude snížení a v dlouhodobém výhledu vymýcení chudoby. Zároveň bude 11. ERF: podporovat udržitelný a inkluzivní hospodářský, sociální a environmentální rozvoj, upevňovat a podporovat demokracii, právní stát, řádnou správu věcí veřejných, lidská práva a příslušné zásady mezinárodního práva a uplatňovat přístup založený na právech a zahrnující všechna lidská práva. Jak se uvádí v prováděcím nařízení, po skončení éry rozvojových cílů tisíciletí v roce 2015 bude 11. ERF měřit svůj pokrok v dosahování výše uvedených cílů pomocí jiných ukazatelů, na nichž se Unie a její členské státy na mezinárodní úrovni dohodly, a to cílů udržitelného rozvoje.
ZAMĚŘENÍ NA PRIORITY KOMISE
Rozvojová politika EU a práce Komise při provádění této politiky jsou pevně zakotveny ve dvou hlavních prioritách Komise předsedy Jeana-Clauda Junckera: „EU jako silnější celosvětový aktér“ a „Na cestě k nové migrační politice“. Dále významně přispívá k prioritám „Nový impuls pro zaměstnanost, růst a investice“ a „Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu“.
EU jako silnější celosvětový aktér v zemích AKT
EU musí sehrávat svou úlohu při hledání účinných odpovědí na globální výzvy, prosazování svých hodnot a přispívání k míru a prosperitě ve světě.
Nejvyšší prioritou EU je budovat mírové společnosti a vymýtit chudobu v nestabilních zemích a zemích zasažených konfliktem. EU podporuje partnerské země na celém světě v jejich úsilí zabezpečit trvalý mír, podpořit jejich politickou stabilitu nebo znovu vybudovat společnost a infrastrukturu po krizových situacích. Prioritami EU v této oblasti jsou podpora řádné správy věcí veřejných, nastolení právního státu, boj proti kriminalitě a posíleni prosazování práva.
Přijetí cílů udržitelného rozvoje v roce 2015 navazujících na rozvojové cíle tisíciletí a přijetí agendy OSN „Přeměna našeho světa: Agenda pro udržitelný rozvoj 2030“ stanovily nový rámec pro celosvětová opatření zaměřená na vymýcení chudoby a dosažení udržitelného rozvoje do roku 2030. EU se zavázala k provedení Agendy 2030 v plném rozsahu v celém spektru vnitřních a vnějších politik. Rozsah, ambice a univerzálnost této nové agendy – v níž EU od samého počátku hrála vedoucí a vlivnou úlohu – představuje skutečný úspěch v době, která je obecně z hlediska multikulturalismu obtížná. Rok 2015 byl rovněž rokem, ve kterém mezinárodní jednání o financování rozvoje vedla k přijetí akčního programu z Addis Abeby. V Addis Abebě EU pomohla zajistit přijetí mnohostranné dohody, kde se všechny smluvní strany dohodly na způsobu plnění rozvojové agendy pro období po roce 2015. EU předložila významné příspěvky, a to i v oblasti oficiální rozvojové pomoci (ORP) v podobě ambiciózního společného závazku dosáhnout cíle 0,7 % HDP, který stanovila OSN, v rámci nové agendy 2030.
Během roku 2015 Evropská komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) rovněž zahájily široké konzultace týkající se budoucího partnerství EU se zeměmi AKT, jež by bylo možné zapracovat do návrhů budoucích politik v roce 2016. Za tímto účelem byla vytvořena specializovaná pracovní skupina. Tato pracovní skupina ve spolupráci s Evropskou službou pro vnější činnost zorganizovala sérii kulatých stolů se širokým okruhem zainteresovaných stran a vypracovala návrh společného konzultačního dokumentu (JOIN(2015) 33 final ze dne 6.10.2015) k této problematice. Na počátku roku 2016 byla ukončena veřejná konzultace a následně byla zpřístupněna zpráva o jejím výsledku. Tato konzultace poskytne cenný materiál, který ve spojení s interními úvahami a důkladnou analýzou velkého počtu stávajících hodnocení bude vodítkem pro příští kroky v tomto procesu 16 . Souběžně s tím se konala pravidelná setkání v Radě a Evropském parlamentu s cílem pomoci definovat evropský postoj k mnoha různým aspektům této problematiky. V roce 2017 bude prostřednictvím sdělení navržen rámec pro období po skončení platnosti dohody z Cotonou. Bude vycházet z pracovních dokumentů útvarů Komise obsahujících hodnocení a posouzení dopadů.
Svěřenské fondy jsou rozvojové nástroje, jež sdružují zdroje od různých dárců s cílem umožnit rychlou, pružnou a kolektivní reakci EU na různé rozměry naléhavých situací. Ve finančním nařízení pro 11. ERF (článek 42) byly na základě finančního nařízení o rozpočtu EU zavedeny dva typy svěřenských fondů 17 :
svěřenské fondy pro akce v případě naléhavých událostí a po odeznění těchto událostí, které jsou určeny pro řešení všech druhů krizí, neboť umožňují Komisi EU přijímat rozhodnutí a používat postupy zrychlených zadávacích řízení a přenášet úkoly plnění, pokud to považuje za účinnější,
tematické svěřenské fondy k řešení celosvětových výzev, jež umožňují Komisi přímo provádět požadované činnosti v rámci svých standardních postupů.
EU se i nadále proaktivně zapojovala do práce komisí a výborů celosvětových iniciativ, a sice Světového fondu pro boj proti AIDS, tuberkulóze a malárii, Světové aliance pro vakcíny a imunizaci a Globálního partnerství pro vzdělávání 18 . Tyto celosvětové iniciativy se zaměřují na řešení hlavních problémů, jimž čelí mnohé partnerské země ve svém úsilí o dosažení rozvojových cílů tisíciletí a cílů udržitelného rozvoje v oblasti zdraví a vzdělávání, jako jsou úkoly související se třemi nemocemi v případě výše uvedeného světového fondu a zajištění rovného přístupu ke vzdělání a zlepšování výsledků vzdělávacího procesu v případě Globálního partnerství pro vzdělávání. Prostřednictvím aktivní účasti v komisích Světového fondu pro boj proti AIDS, tuberkulóze a malárii, Světové aliance pro vakcíny a imunizaci a Globálního partnerství pro vzdělávání EU napomáhala ke zlepšování správy věcí veřejných, dohledu nad programy a účinnějšímu přidělování a plánování zdrojů pro chudé země. Členství v komisích těchto iniciativ dodává EU významný hlas v mezinárodní diskusi o politice v oblasti zdraví a vzdělávání a poskytuje rovněž platformu pro podporu pokroku, pokud jde o účinnost pomoci a rozvoje a odpovědnost zemí. EU byla též velmi aktivní při podpoře zemí postižených krizí v důsledku epidemie viru Ebola.
Reakce na krizi v souvislosti s virem Ebola
V reakci na krizi způsobenou ebolou v západní Africe v roce 2014 Komise zmobilizovala přibližně 210 milionů EUR ve formě rozvojové pomoci a pomoci na rychlou obnovu poskytovaných v letech 2014 a 2015. Financování bylo zaměřeno na podporu makroekonomické stability a zdravotnictví v nejvíce postižených zemích a posílení připravenosti na boj s ebolou v jiných zemích tohoto regionu. Připočteme-li další příspěvky na humanitární pomoc a částku 138,4 milionu EUR na výzkum v oblasti léčby, diagnostiky a očkovacích látek, činil celkový příspěvek Evropské komise 414 milionů EUR. Celkový objem financování ze strany EU, včetně příspěvků z rozpočtu EU a od členských států, přesáhl 1,2 miliardy EUR. Další prostředky ve výši více než 100 milionů EUR poskytl průmysl v rámci iniciativy pro inovativní léčiva.
210 milionů EUR ve formě rozvojové pomoci a pomoci na rychlou obnovu bylo přiděleno na podporu těchto cílů: 122 milionů EUR na podporu makroekonomické stability a zdravotnictví v nejvíce postižených zemích; 5 milionů EUR na misi Africké unie „Podpora v boji proti epidemii viru Ebola v západní Africe“ (ASEOWA); 8 milionů EUR na mobilní laboratoře a školení zdravotnického personálu v Guinei, Nigérii a Libérii; 28 milionů EUR na zdravotní péči, zajišťování potravin, vodu a hygienu a zlepšení odolnosti zranitelných domácností; 20 milionů EUR na posílení zdravotnictví v regionu Guinée forestière (oblasti porostlé hustými lesy) a 27,5 milionu EUR na připravenost zdravotnictví, osvětu a prevenci násilí v postižených zemích a ohrožených sousedních zemích.
Reakce EU trvala po celý rok 2015 (příslib rozvojového financování ve výši 660 milionů EUR). Dodatečná rozpočtová podpora byla vyplacena Libérii (31 milionů EUR) a Sieře–Leone (43 milionů EUR) za účelem zmírnění hospodářského dopadu epidemie a poskytnutí cenných finančních prostředků těmto zemím pro stabilizaci státního rozpočtu, např. za účelem proplácení mezd a jiných důležitých opakujících se nákladů. Byla zahájena řada strategických projektů v rámci programu AWARE (A West African Response to Ebola; Reakce západní Afriky na ebolu), které propojují humanitární pomoc s rozvojem, např. pokud jde o posilování systémů zdravotnictví, odolnost zdrojů obživy v Guineji nebo přístup k vodě ve školách v Libérii. Byly také zahájeny první programy obnovy v Guineji (zdraví) a v Libérii (vzdělávání a energie). Na konci roku 2015 byly všechny tři postižené země na cestě k tomu, aby byly prohlášeny za země bez výskytu eboly.
Unijní Svěřenský fond Bêkou
Svěřenský fond Bêkou byl vytvořen Evropskou unií v červnu 2014 s mandátem podpořit odolnost a propojit pomoc, obnovu a rozvoj ve Středoafrické republice po bezprecedentní krizi v letech 2013/2014. Ve fondu je nyní 136 milionů EUR. ERF přispěl svěřenskému fondu Bêkou dotací ve výši 44 milionů EUR. Příspěvky však nejsou určeny na konkrétní přidělení, jelikož svěřenský fond již ze své povahy shromažďuje finanční prostředky bez účelového vázání. Vlna násilí v září a říjnu 2015 nevedla k výraznému zpoždění v provádění projektů – a všechny probíhající činnosti byly po několika týdnech pozastavení opět obnoveny. Od svého založení fond úspěšně schválil, zahájil a provedl řadu projektů zaměřených na uspokojování naléhavých potřeb obyvatelstva v genderové oblasti a oblastech zdraví, obnovy měst, zajišťování potravin a uprchlíků.
Až dosud má z projektů financovaných z fondu Bêkou přímý prospěch více než 500 000 občanů Středoafrické republiky. Jiné výsledky: v rámci základního zdravotnického programu (očkování, asistované porody atd.) byla poskytnuta pomoc téměř půl milionu osob, 10 000 zemědělců obdrželo 200 tun semen, téměř 1 000 žen absolvovalo školení (včetně obrany proti genderovému násilí) atd. Fond zajistil velké zviditelnění EU ve Středoafrické republice, a to i přes velmi nestabilní podmínky, nezájem společenství dárců a další vlny násilí.
V „genderové“ oblasti zlepšil prováděný program sociální i ekonomické podmínky středoafrických žen prostřednictvím školení, zdravotnické a psychologické podpory i finanční podpory. Některé výsledky dosažené v roce 2015:
– 990 žen prošlo školením (včetně obrany proti genderovému násilí),
– 45 místních nevládních organizací se spojilo za účelem provádění projektu,
– 1 780 osob využilo kurzy ekonomického vzdělávání.
Cílem jiného projektu v oblasti „zdraví“, který probíhal v Bangui a pěti dalších městech v různých částech země, bylo zajistit přístup k základním zdravotnickým službám pro 1 milion osob v podmínkách, kdy v důsledku krize v roce 2013 byla většina zdravotnických struktur a služeb zničena. Některé výsledky dosažené v roce 2015:
– zajištění přístupu k základním zdravotnickým službám v 6 městech v různých částech země,
– 450 000 přímých příjemců (očkování, asistované porody atd.),
– reorganizace „zdravotního obvodu“ zajišťující dlouhodobé účinky projektu.
Program prováděný v oblasti „obnova měst“ zahrnuje obnovu chudých čtvrtí města Bangui s vysokým výskytem násilí prostřednictvím práce náročné z hlediska pracovní síly, což mimo jiné umožňuje obnovu veřejné infrastruktury. Některé výsledky dosažené v roce 2015:
– během prací bylo najato a proškoleno 1 100 pracovníků,
– 800 osob bylo přijato do kurzů v rámci osvětového programu zaměřeného na předcházení konfliktům.
Cílem programu „zajišťování potravin“ je podpořit zajišťování potravin a výživy, a přitom vycházet ze tří složek: a) posilování potravinové odolnosti na úrovni komunit; b) reorganizace sítě „stěhování stád“; c) zavedení místní výroby potravin a malých chovů hospodářských zvířat v okolí města Bangui. V roce 2015 byly dosaženy tyto výsledky:
– 10 000 zemědělců obdrželo 200 tun semen,
– bylo rozděleno 28 121 nástrojů a 200 tun semen (DRK s FAO),
– bylo imunizováno 30 000 kusů skotu (očkování proti nemocem).
Africký mírový projekt – mechanismus včasné reakce
V různých částech Afriky i nadále probíhají konflikty, jež způsobují lidské utrpení. Je to také jedna z hlavních příčin migrace a velká brzda hospodářského a sociálního rozvoje. Proto také jádrem strategie EU pro tento kontinent je podpora míru a bezpečnosti. EU se domnívá, že v čele úsilí o mír a bezpečnost, má-li být úspěšné, by měli stát Afričané. Proto EU na podporu tohoto úsilí založila v roce 2004 africký mírový projekt (APF). Africký mírový projekt od samého počátku financoval operace na podporu míru v oblastech postižených konfliktem, jako je např. Dárfúr. Chyběl však mechanismus, který by umožňoval Africké unii řešit konflikty ještě před jejich vypuknutím. V roce 2009 byl zřízen mechanismus včasné reakce s cílem pomoci předcházet tomu, aby politické a bezpečnostní krize přerůstaly v otevřený konflikt. Jedná se o nouzový mechanismus, který může zpřístupnit Africké unii finanční prostředky za méně než 10 dní, tak aby mohla okamžitě podpořit zprostředkování míru, budování důvěry nebo jakoukoli jinou činnost, jež zabrání tomu, aby růst napětí v problémových oblastech přerůstal do situací, jež nepříznivě ovlivňují životní podmínky obyvatelstva.
Mechanismus včasné reakce v roce 2015 financoval devět opatření v celkové výši 7 milionů EUR, jež pomáhala předcházet konfliktu nebo zmírňovat konflikt v některých částech Afriky. V Jižním Súdánu, kde v prosinci 2014 vypukla občanská válka, financoval mechanismus včasné reakce dialog, který vedl k dohodě o příměří mezi vládou a opozicí, což zlepšilo situaci statisíců osob vysídlených v důsledku války. Mechanismus včasné reakce rovněž přispěl k posílení míru mezi Severním a Jižním Súdánem tím, že podpořil jednání o přetrvávajících sporech v otázkách, jakými jsou vytyčení hranic a dělení majetku.
Ve Středoafrické republice mechanismus včasné reakce pomohl nalézt cestu k ukončení násilí tím, že financoval mediační úsilí, jehož výsledkem bylo nastolení poměrů, které vedly k uspořádání voleb v únoru 2016. V oblasti Velkých jezer, kde obyvatelstvo žijící ve východních oblastech Demokratické republiky Kongo trpělo v důsledku jedné z nejhorších člověkem způsobených humanitárních katastrof za poslední dvě desetiletí, pomohl mechanismus včasné reakce obnovit a podpořit důvěru mezi Demokratickou republikou Kongo a jejími sousedy, když podpořil mechanismus společného ověřování plnění uzavřených dohod s cílem vnést do tohoto regionu stabilitu. I v Burundi, kde se koncem roku 2015 rychle zhoršovala situace, rychlé poskytnutí prostředků z mechanismu včasné reakce pomohlo zabránit dalšímu násilí tím, že jednak umožnilo Africké unii rozmístit pozorovatele monitorující lidská práva a bezpečnostní úředníky a jednak financovalo urychlené zahájení vnitřního burundského dialogu zprostředkovaného Ugandou.
Mechanismus včasné reakce byl externě hodnocen v roce 2015 a bylo shledáno, že se jedná o zvlášť důležitý a užitečný mechanismus, který dokáže rychle mobilizovat finanční prostředky a podpořit úsilí preventivní a mediační povahy, které je zaměřeno na řešení krizí. Vzhledem k výkonnosti tohoto nástroje se Komise rozhodla navýšit do poloviny roku 2018 zdroje mechanismu včasné reakce na 15 milionů EUR.
Na cestě k nové migrační politice 19
Program Evropské komise pro migraci stanoví evropskou reakci, která v sobě spojuje vnitřní a vnější politiky, co nejlépe využívá agentury a nástroje EU a zahrnuje všechny aktéry: země a orgány EU, mezinárodní organizace, občanskou společnost, místní orgány a partnery z jednotlivých zemí mimo EU.
K řešení prvotních příčin nelegální migrace byly kromě stávajících mechanismů nasazeny i nové inovativní nástroje při zajištění reakce EU v celosvětovém měřítku, přítomnosti a přidané hodnoty EU.
Nouzový svěřenský fond EU pro stabilitu a řešení prvotních příčin nelegální migrace a vysídlených osob v Africe
Evropská komise se v rámci závazků EU významně a konkrétně podílela na řešení nelegální migrace a nuceného vysídlování, a zejména těch závazků, k nimž přistoupila v akčním plánu přijatém na summitu EU-Afrika ve Vallettě v listopadu 2015. Jak prohlásil na summitu předseda Jean-Claude Juncker: „Tento svěřenský fond pro Afriku, který jsme vytvořili v rekordně krátké době, je jasným důkazem toho, že EU je odhodlána rychle reagovat na obrovské problémy, kterým tento region nyní čelí.“ Generální ředitelství pro mezinárodní spolupráci a rozvoj intenzivně pracovalo s jinými evropskými dárci, partnerskými zeměmi a regionálními organizacemi, útvary Komise a ESVČ s cílem v listopadu 2015 urychleně zřídit nouzový svěřenský fond EU pro stabilitu a řešení prvotních příčin nelegální migrace a vysídlených osob v Africe.
Vytvoření nouzového svěřenského fondu pro Afriku poskytlo platformu pro posílení kolektivních opatření EU k řešení prvotních příčin nelegální migrace a násilného vysídlování, a zejména těch, jež stanoví akční plán přijatý na summitu EU-Afrika ve Vallettě v listopadu 2015. Svěřenský fond EU, jehož zřízení podepsalo na summitu 28 hlav států, které do něho přispěly částkou 1,8 mld. EUR, podporuje některé z nejnestabilnějších a nejzranitelnějších zemí v různých částech Afriky (ve třech oblastech – Sahel a Čadské jezero, Africký roh, severní Afrika a sousední země) a posiluje probíhající rozvojovou spolupráci EU na kontinentu.
Čtyři hlavní priority, jež svěřenský fond EU sleduje, doplňují program EU pro migraci a podpoří úsilí zaměřené na řešení prvotních příčin migrace a na podporu stability a růstu v Africe: posílení hospodářského rozvoje, zvýšení odolnosti, zajištění lepšího řízení migrace a posílení správy věcí veřejných, stability a bezpečnosti.
Svěřenský fond EU pro Afriku již během necelých dvou měsíců od svého zřízení prokázal schopnost působit jako pružný nástroj, kterým lze reagovat na krize: koncem roku 2015 proběhlo první zasedání jeho operačního výboru pro Africký roh a na počátku roku 2016 první zasedání operačního výboru pro oblast Sahelu/Čadského jezera, které na projekty v těchto dvou oblastech vyčlenily více než 350 milionů EUR. Programy jsou vypracovávány rychle s vyhlídkou na jejich rozvinutí v terénu a v roce 2016 budou operace pokračovat a ještě zintenzivní, a to i včetně uzavření dohod o migraci s příslušnými cílovými zeměmi 20 .
Odolná energetická unie s progresivní politikou v oblasti změny klimatu
V roce 2015 uzavřelo mezinárodní společenství dvě významné dohody, jež budou určovat naši práci v oblasti mezinárodní spolupráce a rozvoje v příštích letech. 17 cílů nové světové agendy pro udržitelný rozvoj 2030 podtrhuje závazek vyvážit hospodářské, sociální a environmentální cíle. Jeden z přijatých cílů udržitelného rozvoje (SDG13) se zaměřuje na změnu klimatu. Pařížská dohoda (COP21) je vůbec první právně závaznou klimatickou dohodou v celosvětovém měřítku, jež zahrnuje všechny země, přičemž cestu k dosažení konečné dohody připravila důležitá dohoda EU-AKT. V rámci Agendy pro udržitelný rozvoj 2030 a Pařížské dohody je třeba zvyšovat povědomí o vzájemných souvislostech mezi změnou klimatu, snižováním chudoby, rozvojem a udržitelností v úsilí o globální přeměnu směřující ke klimaticky odolnému světu s nízkými emisemi. Rozvinuté země se dohodly na tom, že od roku 2020 poskytnou 100 miliard USD ročně na řešení důsledků změny klimatu v rozvojových zemích, a to až do roku 2025, kdy bude stanoven nový kolektivní cíl. EU se již zavázala splnit svou část dohody tím, že na opatření související se změnou klimatu věnuje alespoň 20 % svého rozpočtu na období 2014–2020. Rozvojová spolupráce má při podpoře tohoto procesu zásadní význam, zejména v nejchudších a nejzranitelnějších zemích. Jedním z hlavních zdrojů financování opatření v oblasti změny klimatu bude i nadále oficiální rozvojová pomoc (ORP) a EU zvýší úsilí s cílem začlenit změnu klimatu do svých strategií (prověření všech programů a projektů za účelem začlenění změny klimatu, včetně oblasti zajišťování potravin, zemědělství a zdraví).
EU se také plně hlásí k 7. cíli udržitelného rozvoje, který je zaměřen na zajištění cenově dostupné, spolehlivé, udržitelné a moderní energie pro všechny. Intenzivnější politický dialog mezi EU, členskými státy, partnerskými zeměmi a jinými mezinárodními dárci vedl k podpisu společných prohlášení o spolupráci v oblasti udržitelné energie 21 . EU sehrává vedoucí úlohu na celosvětové úrovni prostřednictvím aktivní přítomnosti na mezinárodních fórech a prostřednictvím budování strategických partnerství, jako jsou energetické partnerství Afrika-EU (AEEP) nebo iniciativa Udržitelná energie pro všechny. V průběhu 21. konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (COP21) byla zahájena africká iniciativa v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a iniciativa EU Pakt starostů a primátorů byla rozšířena o subsaharskou Afriku. A opět prostřednictvím rozvojové spolupráce dostávají partnerské země finanční pomoc, která jim má umožnit přístup k moderním, cenově dostupným a spolehlivým službám v oblasti energie, což přispívá k hospodářskému růstu podporujícímu začlenění. Zejména v této oblasti má zvolený přístup EU pomoci zvýšit investice prostřednictvím rámce EU kombinujícího zdroje financování s cílem maximalizovat pákový efekt zdrojů EU vyčleněných na rozvojovou spolupráci. V rámci ERF si 26 partnerských zemí a regionů zvolilo energetiku jako ústřední oblast své spolupráce s EU (10 % rozpočtu na období 2014–2020). V současnosti probíhá hodnocení rozvojové spolupráce v oblasti udržitelné energie.
Oblast Tichomoří
Díky podpoře EU Univerzita jižního Tichomoří i nadále poskytovala formální i neformální odbornou přípravu a udělovala stipendia vědcům a vyjednavačům v oblasti změny klimatu. Magisterské, postgraduální a doktorandské studijní programy absolvovalo celkem 174 studentů ze 14 tichomořských zemí AKT a mnozí z těchto absolventů postupně nalezli uplatnění v příslušných vládních orgánech jednotlivých zemí a regionálních institucích. Tato investice nejen přispěla k budování důvěry, ale již se vyplatila ve formě vytvoření ambiciózní koalice s tichomořskými zeměmi AKT, což přispělo k uzavření Pařížské dohody na konferenci COP21. Další školení pro více než 2 000 obyvatel tichomořských ostrovů v adaptačních krocích na místě na úrovni jednotlivých komunit a dokončení posouzení zranitelnosti 44 komunit, spolu s budováním kapacit a přímou podporou pro nejvíce postižené komunity (např. technologie pro sběr dešťové vody) v malých ostrovních státech položily dobrý základ pro budoucí spolupráci EU týkající se změny klimatu v oblasti Tichomoří.
Strategický přístup EU k ochraně volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v Africe
V rámci stěžejní iniciativy EU Biologická rozmanitost pro život (B4Life) byl vytvořen panel pro řešení krize volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v Africe, který se má zabývat rostoucími obavami v souvislosti s nezákonným lovem volně žijících živočichů a ztrátou biologické rozmanitosti a určit strategický přístup k ochraně afrických volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin. Byla rovněž provedena studie „Větší než sloni“. Popisuje rozsah krize, jíž Afrika a její lid čelí, upozorňuje na poučení vyvozená z dosavadního provádění programů ochrany a vytyčuje prioritní oblasti pro budoucí opatření. Tato studie je příkladem nového koordinovaného přístupu Evropské komise k rozvojové spolupráci a poskytuje výstupy pro strategický přístup EU k ochraně volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin v Africe. Podobné strategické studie jsou nyní vypracovávány pro Asii a Latinskou Ameriku.
Nový impuls pro zaměstnanost, růst a investice
Za hranicemi Evropy existují další možnosti vyplývající z rozvojové politiky a nástrojů, které má Evropa k dispozici pro prvotní stimulaci investic, vytváření hospodářských činností, a tedy i růstu a zaměstnanosti v partnerských zemích, jež mají současně příznivé hospodářské účinky v Evropě.
Agenda pro změnu zdůrazňuje podporu růstu podporujícího začlenění a vytváření pracovních míst jako klíčovou prioritu vnější spolupráce EU. Zmírňováním chudoby, zlepšováním příznivého prostředí pro soukromý sektor v rozvojových zemích a zároveň přispíváním k slušné práci a ke správě veřejných financí, řádné správě věcí veřejných a právnímu státu může dvoustranné, mnohostranné a celosvětové úsilí EU pozitivně přispívat k udržitelnému růstu v rozvojových zemích. Ve střednědobé perspektivě může udržitelný rozvoj v rozvojových zemích zvětšit vnější trhy EU, vytvářet prosperitu a příležitosti pro zaměstnanost a růst uvnitř EU i v samotných rozvojových zemích.
Jednou z politických priorit EU je posilování strategického partnerství s Afrikou. Partnerství EU-Afrika podporuje vztahy mezi rovnými a je založeno na sdílených zájmech a společných hodnotách. Při podpoře integrace Afriky je cílem EU také podporovat udržitelný růst podporující začlenění a přispívat prosperujícím a mírovým společenstvím. Udržitelná prosperita a mír v Africe je výhodná i pro Evropu, neboť přispívá k řešení výzev, jimž jsou obě strany vystaveny, jako např. změny klimatu a demografické nevyváženosti, nabídkou nových hospodářských, obchodních a investičních příležitostí a snižováním bezpečnostních hrozeb pro obě strany. V této souvislosti byla schválena podpora EU pro vytvoření kontinentální zóny volného obchodu v Africe, financovaná prostřednictvím programu podpory Africké unie. EU dále zapojila také evropský a africký soukromý sektor prostřednictvím akce na vysoké úrovni „Stimulace zapojení soukromého sektoru a zdrojů pro rozvoj perspektiv EU a Afriky“ v rámci třetí konference OSN o financování pro rozvoj (Addis Abeba, 15. červenec 2015), kterou společně zorganizovaly Evropská komise a Komise Africké unie. Organizace soukromého sektoru zapojené do velkých projektů infrastruktury a do těžby v Africe se rovněž setkaly v souvislosti se společným pracovním setkáním na vysoké úrovni EU-Africká unie, které se zabývalo potřebami infrastruktury v odvětví těžby nerostů v Africe (Brusel, březen 2015).
Komise zahájila dvě iniciativy s cílem přilákat investice do odvětví udržitelné energie (ElectriFI) a zemědělství (AgriFI), a překonat tak problémy při strukturování a financování nových investic. Tyto podpůrné mechanismy budou napomáhat stimulaci soukromého sektoru, mobilizaci subjektů financování a vyvolání účinků podněcujících hospodářský růst. V rozvojových zemích je často nedostatečný přístup k počátečnímu kapitálu a také ke střednědobému a dlouhodobému kapitálu, zčásti v důsledku odmítavého přístupu bankovního sektoru s negativním postojem k riskování.
ÚČINNOST POMOCI: AKTUÁLNÍ STAV
Hlavním rámcem pro program účinnosti pomoci a rozvoje je globální partnerství pro účinnou rozvojovou spolupráci 22 . Je založeno na čtyřech klíčových závazcích/oblastech: demokratická odpovědnost země; transparentnost a vzájemná odpovědnost; zaměření na výsledky; rozvoj podporující inkluzivní partnerství. EU se plně zavazuje k tomuto procesu prostřednictvím dvou hlavních politických iniciativ: transparentnosti / vzájemné odpovědnosti a společného plánování.
Společné plánování pomáhá reagovat na rostoucí požadavky partnerských zemí, aby se snížila roztříštěnost pomoci a transakční náklady pro jejich instituce. Zlepšuje také transparentnost, předvídatelnost, koordinaci a snižuje byrokracii a náklady pro všechny zúčastněné aktéry.
V této souvislosti v době, kdy byla připravována tato zpráva, závěry Rady k posílení společného plánování přijaté v květnu 2016 daly nový podnět pro závazky týkající se snížení roztříštěnosti pomoci a zvýšení účinnosti rozvoje. Závěr zdůrazňují, že společné plánování může přispět ke zvýšení schopnosti Evropské unie hrát klíčovou úlohu a podporovat partnery v provádění Agendy pro udržitelný rozvoj 2030 a akčního programu z Addis Abeby. Navíc stanoví, že společné plánování by se mělo tam, kde je to vhodné, provádět také v rámci širších forem politické angažovanosti 23 , např. v souvislosti s rozhovory na vysoké úrovni o migraci.
Od roku 2012 ve 30 zemích spolupráce dosáhli rozvojoví partneři fáze společné analýzy 24 ; v 25 z nich vypracovali společnou strategii, přičemž u některých je tato strategie teprve ve stadiu návrhu nebo se reviduje 25 .
Na úrovni jednotlivých zemí, rozvojoví partneři v Etiopii hlásí pokrok v koordinaci ve třech strategických oblastech/klastrech: i) vytváření pracovních míst; ii) přírodní zdroje a iii) správa věcí veřejných. V oblasti výživy, zdraví a ekologie jsou vypracovávána „společná opatření“ (koordinační rámce pro celou EU a některé další státy zaměřené na provádění). V Keni byla v roce 2015 deseti rozvojovými partnery z EU přijata „společná strategie spolupráce EU na podporu střednědobého plánu Keni na období 2014–2017“ a předložena společně s ministerstvem financí. Její orientační výše činí 3 miliardy EUR (úvěry/granty), jež mají být dárci z EU přiděleny na podporu provádění II. střednědobého plánu a programu Vision 2030 na období 2013–2017. V Ugandě obdobnou společnou strategii podepsalo v březnu 2015 jedenáct rozvojových partnerů z EU a Norsko. Všechny tři nové strategie jsou spojeny s příslušnými vnitrostátními rozvojovými programy, zvyšují transparentnost a vzájemnou důvěru 26 .
Pokračuje práce zaměřená na nahrazení dokumentů Komise ohledně víceletého plánování společným víceletým orientačním programem, v čele s Asií (Laos) a s potenciálními dalšími zájemci z řad zemí AKT, např. Středoafrickou republikou a Senegalem.
Komise zastupovala křeslo EU v řídicím výboru globálního partnerství a byla jedním ze tří zástupců dárců v řídicím výboru, jehož zasedání se konalo v roce 2014 v Abuji (únor) a New Yorku (červenec). První zasedání globálního partnerství na vysoké úrovni se uskutečnilo v dubnu 2014.