EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012PC0721
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the accessibility of public sector bodies' websites
Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o přístupnosti internetových stránek subjektů veřejného sektoru
Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o přístupnosti internetových stránek subjektů veřejného sektoru
/* COM/2012/0721 final - 2012/0340 (COD) */
Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o přístupnosti internetových stránek subjektů veřejného sektoru /* COM/2012/0721 final - 2012/0340 (COD) */
DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU Tato
důvodová zpráva podrobněji představuje návrh nové směrnice,
jejímž cílem je sbližování právních a správních předpisů
členských států v otázce přístupnosti internetových stránek subjektů
veřejného sektoru. Směrnice podporuje
členské státy při naplňování jejich závazků ve věci
přístupnosti internetových stránek, jakož i závazku řídit se Úmluvou
Organizace spojených národů o právech osob se zdravotním postižením, pokud
jde o internetové stránky subjektů veřejného sektoru. Přístupnost internetových stránek je
výsledkem zásad a postupů, které mají být při tvorbě
internetových stránek dodržovány, aby byl obsah daných stránek přístupný
pro všechny uživatele, zejména osoby se zdravotním postižením[1].
1.1. Cíle a souvislosti
návrhu Trh tvorby
internetových stránek tvořilo v roce 2009 ve 27 členských státech EU
zhruba 175 000 podniků. Zaměstnával přibližně 1 milion
lidí a dosáhl obratu ve výši 144 miliard EUR[2]. Evropský trh s
produkty a službami souvisejícími s přístupností internetových stránek se
odhaduje na 2 miliardy EUR. Vzhledem k tomu, že prozatím je přístupných
méně než 10 % internetových stránek, existuje zde významný potenciál
růstu. Počet občanů s funkčním omezením či
zdravotním postižením (15 % populace EU v produktivním věku, tedy 80
milionů lidí) se v důsledku stárnutí obyvatelstva v Unii
pravděpodobně výrazně zvýší. Přístupnost internetových stránek je pro subjekty
veřejného sektoru velmi důležitá, protože jim umožňuje
rozšířit pole působnosti a plnit své poslání vůči
veřejnosti. Počet internetových stránek, které poskytují služby
elektronické veřejné správy (v EU asi 380 500), a internetových
stránek veřejného sektoru (v EU více než 761 000) rychle roste.
Většina členských států již v otázce přístupnosti internetových
stránek přijala právní předpisy či podnikla jiná opatření. Mezi
těmito právními předpisy a opatřeními však existují výrazné
rozdíly. Neharmonizované vnitrostátní přístupy k
přístupnosti internetových stránek vytváří překážky na
vnitřním trhu. Dodavatelé, kteří působí
přeshraničně, jsou vystaveni dodatečným výrobním
nákladům. Tato situace omezuje hospodářskou soutěž,
konkurenceschopnost a hospodářský růst, protože podnikům,
zejména malým a středním podnikům, chybí ke zvládnutí všech
specifikací a postupů potřebné znalosti a schopnosti. Vnitrostátním
orgánům a hospodářským subjektům není jasné, které specifikace
přístupnosti internetových stránek pro potenciální přeshraniční
služby si mají zvolit či který politický rámec je v této oblasti nejvhodnější. Harmonizace
vnitrostátních opatření pro veřejný sektor na úrovni EU se tak
ukazuje jako nezbytná podmínka k ukončení této roztříštěnosti a
k nastolení důvěry v trh přístupnosti internetových stránek. Tato směrnice se zabývá internetovými
stránkami subjektů veřejného sektoru, protože poskytují informace a
služby, které jsou pro občany zásadní, a také proto, že veřejné
výdaje mohou již samy o sobě vytvořit pro tvůrce internetových
stránek značně velký a jistý trh. Byly posouzeny náklady správních orgánů
na dosažení souladu s požadavky. Z analýzy vyplynulo, že přínosy
tyto náklady převažují. Protože tvůrci internetových stránek jsou
povzbuzováni k dosahování úspor z rozsahu, toto opatření bude mít za
následek postupné přelévání pozitivních účinků dále,
počínaje všemi dalšími internetovými stránkami subjektů
veřejného sektoru. Harmonizace povede k vytvoření lepších
tržní podmínek a většího počtu pracovních míst, dosažení souladu s
pravidly pro přístupnost internetových stránek bude levnější a bude
přístupný větší počet internetových stránek, což bude ku
prospěchu vládám, podnikům i občanům. 1.2. Technické souvislosti Zúčastněné strany na celém
světě v současnosti hojně využívají postupy
vycházející z Kritérií úspěchu a požadavků pro úroveň souladu AA
(Success Criteria and Requirements for Level AA conformance) ve verzi 2.0
pokynů pro přístupnost internetového obsahu (Web Content
Accessibility Guidelines – WCAG 2.0) vydané konsorciem World Wide Web
Consortium (W3C)[3]. V rámci
pověření Komise M/376 pro evropské normalizační organizace CEN,
CENELEC a ETSI se připravuje evropská norma, která obsahuje
přístupnost internetových stránek v souladu s WCAG 2.0
(včetně jejího použití na úrovni AA a souvisejících metod
k posouzení souladu). Z výsledků této práce by měla vycházet harmonizovaná
norma, jejímž účelem je poskytnout předpoklad souladu
s požadavky na přístupnost internetových stránek stanovenými
v této směrnici. Mezinárodní norma ISO/IEC 40500:2012[4]
o přístupnosti internetových stránek byla přijata Mezinárodní
organizací pro normalizaci a Mezinárodní elektrotechnickou komisí (IEC).
ISO/IEC 40500:2012 je naprosto stejná jako původní WCAG 2.0. 1.3. Politické souvislosti Přístupností internetových stránek se
zabývají mnohé politické iniciativy na evropské úrovni: Evropská
strategie pro pomoc osobám se zdravotním postižením 2010–2020 (přístupnost
IKT); Akční plán „eGovernment“ na období 2011–2015
(inkluzivní a přístupné služby elektronické správy); „Digitální
agenda pro Evropu“ (Komise navrhuje, aby internetové stránky veřejného
sektoru byly plně přístupné do roku 2015). Výzkum a
vývoj technologických řešení v oblasti přístupnosti internetových
stránek podporují programy EU pro financování (sedmý rámcový program pro výzkum
a technologický rozvoj, rámcový program pro konkurenceschopnost a inovace).
Další impuls pro zpřístupnění internetových stránek
rovněž přinese revize směrnic o zadávání veřejných zakázek. 1.4. Soulad s ostatními
politikami a cíli Unie Podle článku 9 Úmluvy Organizace
spojených národů o právech osob se zdravotním postižením[5]
jsou členské státy a EU povinny přijmout vhodná opatření k
zajištění přístupu osob se zdravotním postižením na rovnoprávném
základě s ostatními mimo jiné k informačním a komunikačním
technologiím, včetně internetu. Tato směrnice by měla
zajistit účinné využívání harmonizované normy pro přístupnost
internetových stránek, která by měla vycházet z výsledku
pověření Komise M/376[6]. Rozsah níže
uvedeného návrhu je omezen na služby on-line poskytované prostřednictvím
internetových stránek subjekty veřejného sektoru. Návrh je v
souladu s Evropským aktem přístupnosti[7], který se v
současné době připravuje a který se zabývá dostupností zboží a
služeb, včetně informačních a komunikačních technologií.
Evropský akt přístupnosti, s výhradou výsledků probíhajícího
posouzení dopadů, se zaměří na soukromý sektor a podpoří
realizaci závazku plného zpřístupnění internetových stránek
přijatého v Digitální agendě pro Evropu tím, že rovněž zajistí
přístupnost internetových stránek soukromého sektoru provozovaných
poskytovateli základních služeb pro občany. Jedná se o internetové
stránky, které nabízejí informace a interakce, např. uzavírání smluv,
rezervace, účtování a platby a poskytování podpory. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 2.1. Konzultace se
zúčastněnými stranami Byly provedeny četné veřejné
konzultace a studie, jež se obracely na členské státy, odvětví a
občanskou společnost s cílem určit problémy a potřeby: –
srovnávací studie „Sledování elektronické
přístupnosti v Evropě“ z let 2010–2011[8], –
studie s názvem „Ekonomické hodnocení ke zlepšení
produktů a služeb souvisejících s přístupností elektronických
technologií“[9], semináře o
přístupnosti internetových stránek (2008)[10], –
veřejná konzultace na interaktivní internetové
platformě Komise „Váš hlas“ (2008)[11], –
průzkum nazvaný „Přístupnost
internetových stránek v evropských zemích“[12], –
srovnávací studie „Měření pokroku v
přístupnosti internetových stránek v Evropě“ (2006–2008)[13],
–
skupiny odborníků z členských států
zabývající se začleněním do informační společnosti
(e-Inclusion) a inkluzivní komunikací[14], –
přímé konzultace a setkání se zástupci
hlavních organizací občanské společnosti, jako jsou Evropské fórum
zdravotně postižených a Evropská unie nevidomých, platforma AGE a Evropská
asociace pro koordinaci zastoupení spotřebitelů při normalizaci
(ANEC), a se zástupci softwarového odvětví a Evropskou průmyslovou
asociací[15]. 2.2. Posouzení dopadů V řídící
skupině pro posuzování dopadů, které předsedá generální
ředitelství pro informační společnost a média, je zastoupena
široká škála útvarů a oddělení Komise, k nimž patří právní
služba, generální sekretariát a generální ředitelství pro komunikaci, pro
hospodářské a finanční záležitosti, pro zaměstnanost, sociální
věci a sociální začlenění, pro podniky a průmysl, Eurostat,
generální ředitelství pro zdraví a spotřebitele, pro informatiku, pro
vnitřní trh a služby, a pro spravedlnost. Řídící skupina má za úkol
analyzovat různé otázky a náhledy týkající se tohoto návrhu a vést o nich
diskuzi. Konečná verze posouzení dopadů
obsahuje reakce na doporučení Výboru pro posouzení dopadů. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1. Právní základ Ustanovení čl. 114 odst. 1 Smlouvy o
fungování Evropské unie (SFEU). 3.2. Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, pokud otázky,
kterými se tento návrh zabývá, nespadají do výlučné pravomoci EU. Členské státy nemohou
dostatečně dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů: Návrh s sebou nese nadnárodní aspekty, které
nemohou být vyřešeny opatřeními jednotlivých členských
států. Ze studií a konzultací vyplývá, že opatření na vnitrostátní
úrovni nepostačují ke sbližování vnitrostátních opatření a
koordinovanému provádění harmonizovaného přístupu. Rozdílné přístupy jednotlivých států
vytvářejí zátěž a překážky pro společnosti, které se snaží
spolupracovat přes hranice. Omezuje se tím prostor pro vyspělý
veřejný trh produktů a služeb souvisejících s přístupností
internetových stránek a mohou tak také vznikat omezení mobility pro ty
občany, kteří využívají pomocných technologií. Účinnějšího využívání zdrojů by
bylo možno dosáhnout pomocí harmonizovaných požadavků a účastí v
programu spolupráce, jehož náplní by bylo sdílení osvědčených
postupů, know-how a reakcí na technologický vývoj. 3.3. Zásada proporcionality Zásada proporcionality je zohledněna,
jelikož návrh se omezuje na minimální seznam (typů) internetových stránek,
přičemž členské státy mají možnost tento seznam rozšířit. Kromě toho jsou na uvážení členských
států ponechány významné parametry provádění, například výběr
orgánu, který bude odpovědný za ověřování souladu. 3.4. Návrh Článek 1 – Předmět a
oblast působnosti Cílem směrnice je sblížení právních a
správních předpisů členských států o přístupnosti
internetových stránek subjektů veřejného sektoru stanovením harmonizovaných
požadavků. Návrh stanoví technická ustanovení, podle
nichž musí členské státy zpřístupnit obsah určitých typů
internetových stránek subjektů veřejného sektoru (dále jen
„dotčené internetové stránky“). Typy internetových stránek zařazených
na seznam obsahují informace a služby poskytované subjekty veřejného
sektoru, které jsou nezbytné pro zapojení občanů do ekonomiky a
společnosti a též k požívání práv občanů EU. Seznam uvedený v
příloze byl vytvořen na základě srovnání v oblasti elektronické
veřejné správy z roku 2001[16]. Členské státy se mohou rozhodnout tento
seznam typů internetových stránek rozšířit. Článek 2 – Definice Ve směrnici jsou objasněny pojmy
vztahující se na internetové stránky, normy a veřejné subjekty.
Terminologie vztahující se k obsahu na internetu a uživatelskému rozhraní je
podobná terminologii používané konsorciem W3C v rámci jeho iniciativy týkající
se přístupnosti internetu a v souladu s návrhem normy vycházející
z pověření 376. Článek 3 – Požadavky pro
přístupnost internetových stránek Požadavky na přístupnost internetových
stránek jsou definovány ve dvou směrech/oblastech: –
zaměření na uživatele. –
zaměření na trh a interoperabilita. Vzhledem k tomu, že požadavky se mohou
změnit v důsledku převratných technologických a sociálních
změn, musí být Komise zmocněna přijmout akty v přenesené
pravomoci, kterými případně stanoví další harmonizované požadavky
nezbytné k zajištění přístupnosti dotčených internetových
stránek. S cílem rychle dosáhnout současných
politických závazků mají být výše uvedená ustanovení provedena do 31.
prosince 2015. Článek 4 – Harmonizované normy a
předpoklad souladu Tato směrnice je v souladu s nařízením
Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 o evropské normalizaci, změně
směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a
Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES,
2009/23/ES a 2009/105/ES, a kterým se ruší rozhodnutí č. 87/95/EHS a
rozhodnutí č. 1673/2006/ES, které stanoví právní základ pro žádosti Komise
adresované evropským normalizačním organizacím týkající se vypracování
harmonizovaných norem, které mají zúčastněným stranám pomoci při
poskytování předpokladu souladu. Odkaz na tyto normy by byl
zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie a měl
by případně uvádět možnosti, které musí být zohlednit při
používání těchto norem. V jednom z bodů odůvodnění
směrnice se uvádí, že dle očekávání budou v evropské normě, jež
má být výsledkem mandátu 376, a následně v harmonizované normě, která
by měla vycházet z výsledků této práce, zohledněna Kritéria
úspěchu a požadavky pro úroveň shody AA (Success Criteria and
Requirements for Level AA conformance) stanovené pro internetové stránky ve
verzi 2.0 pokynů pro přístupnost internetového obsahu (Web Content Accessibility
Guidelines – WCAG 2.0) vydané konsorciem W3C. Tyto technologicky neutrální
specifikace poskytují základ pro požadavky na přístupnost internetových
stránek. Článek 5 – Evropské a mezinárodní
normy a předpoklad souladu Pokud nejsou k dispozici harmonizované normy,
stanoví směrnice řešení týkající se předpokladu souladu
s požadavky na přístupnost internetových stránek pro dotčené internetové
stránky, které splňují evropské normy nebo jejich části, jež Komise
stanovila prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci.
V rámci mandátu 376 se připravuje evropská norma, která obsahuje přístupnost
internetových stránek. Pokud není k dispozici tato evropská norma,
stanoví směrnice rovněž řešení týkající se předpokladu
souladu s požadavky na přístupnost internetových stránek pro
dotčené internetové stránky, které splňují části normy ISO/IEC
40500:2012, která zahrnuje Kritéria úspěchu a požadavky pro úroveň
shody AA. Článek 6 – Dodatečná
opatření Je potřeba dodatečných
opatření, která by přispěla ke zvyšování povědomí,
vytváření dohody o spolupráci a k růstu trhu. Členské státy se vyzývají, aby usnadnily
rozšíření přístupnosti internetových stránek také na jiné internetové
stránky veřejného sektoru, než jsou stránky dotčené touto
směrnicí, protože tím urychlí růst trhu a dosažení přístupnosti
internetových stránek pro občany EU. Článek 7 – Předkládání zpráv Přístupnost internetové stránky by
měla být průběžně sledována s ohledem na pravidelné
aktualizace webového obsahu. Od členských států se žádá, aby
sledovaly internetové stránky subjektů veřejného sektoru za použití
metodiky stanovené Komisí v souladu s postupem stanoveným v této směrnici. Metodika bude využívat přístupy k
technickému hodnocení a odpovídající postupy převzaté z harmonizované
normy, jsou-li dostupné a přiměřené, a bude zveřejněna
v Úředním věstníku Evropské unie. Členské státy by měly mít možnost
zavést pro tato ověřování vhodný mechanismus a určit
odpovědné orgány. Členské státy každoročně
vypracují zprávu o výsledcích těchto sledování. Zpráva by měla také
zahrnovat možné rozšíření seznamu typů internetových stránek, jakož i
všechna dodatečná opatření podle článku 5, která byly
podniknuta. Postupy, jimiž členské státy zpravují
Komisi, se stanoví v souladu s postupem stanoveným v této směrnici. Článek 8 – Výkon přenesené
pravomoci Směrnice obsahuje ustanovení pro výkon
přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování
Evropské unie, který umožňuje normotvůrci přenést na Komisi
pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými
se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které
nejsou podstatné. Takové řízení by bylo použito s cílem stanovit další
požadavky na přístupnost internetových stránek stanovených v této
směrnici, jak je uvedeno v článku 3, a určit evropskou normu nebo
její části, které stanoví předpoklad souladu s požadavky na
přístupnost internetových stránek pro dotčené internetové stránky,
které je splňují. Článek 9 – Výbor Komisi je nápomocen výbor uvedený v
nařízení (EU) č. 182/2011. Jsou zde uvedeny odkazy na poradní a
přezkumný postup, které se použijí podle článků této
směrnice. Článek 10 – Provedení Směrnice stanoví datum, ke kterému mají
být v platnosti právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s
touto směrnicí, na 30. června 2014. Článek 11 – Přezkum Přezkum uplatňování této
směrnice by měl být proveden do tří let od jejího vstupu v
platnost. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Návrh nemá důsledky pro rozpočet
Unie. 2012/0340 (COD) Návrh SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
RADY o přístupnosti internetových stránek
subjektů veřejného sektoru (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na čl. 114 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu
vnitrostátním parlamentům, s ohledem na stanovisko Evropského
hospodářského a sociálního výboru[17], s ohledem na stanovisko Výboru
regionů[18], v souladu s řádným legislativním
postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Trend směrem k digitální
společnosti poskytuje uživatelům nové způsoby přístupu k
informacím a službám. Poskytovatelé informací a služeb, mezi něž
patří subjekty veřejného sektoru, stále více využívají internet k
vytváření, shromažďování a poskytování široké škály informací a
služeb on-line, které mají pro veřejnost zásadní význam. (2) Přístupnost
internetových stránek se zakládá na zásadách a postupech, které mají být
při tvorbě internetových stránek dodržovány, aby byl obsah
těchto stránek přístupný pro všechny uživatele, zejména osoby s
funkčním omezením, včetně osob se zdravotním postižením. Obsah
internetových stránek zahrnuje textové i netextové informace a dále stahování
formulářů a dvoustrannou interakci, např. zpracování digitálních
formulářů, ověřování pravosti a transakce, jako je
vyřizování záležitostí a plateb. (3) Akční plán „eGovernment“
na období 2011–2015[19] vypracovaný Komisí
vyzývá k rozvoji služeb elektronické správy, které zajišťují
začlenění a dostupnost. (4) Ve svém sdělení
„Digitální agenda pro Evropu“[20] Komise oznámila, že
internetové stránky veřejného sektoru by měly být plně
přístupné do roku 2015. (5) Rámcový program pro výzkum,
technologický rozvoj a demonstrace[21] a rámcový program pro
konkurenceschopnost a inovace[22] podporují výzkum a vývoj
technologických řešení problémů v oblasti přístupnosti. (6) Ratifikací úmluvy Organizace
spojených národů o právech osob se zdravotním postižením (dále jen „úmluva
OSN“) se většina členských států a Unie při jejím
uzavření zavázaly „k zajištění přístupu osob se zdravotním
postižením mimo jiné k informačním a komunikačním technologiím na
rovnoprávném základě s ostatními“ a „k přijetí vhodných
opatření […] na podporu přístupu osob se zdravotním postižením k
novým informačním a komunikačním technologiím a systémům, včetně
internetu“. (7) Evropská strategie pro pomoc
osobám se zdravotním postižením 2010–2020[23] vychází z úmluvy
OSN a obsahuje opatření v několika prioritních oblastech,
včetně přístupnosti internetu, s cílem „zajistit
přístupnost zboží, služeb (včetně veřejných) a pomůcek
pro osoby se zdravotním postižením“. (8) Nařízení (ES) č.
1081/2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj,
Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti[24], obsahuje
ustanovení týkající se přístupnosti informačních a
telekomunikačních technologií (IKT). Nezabývá se však podrobně
tématem přístupnosti internetových stránek. (9) Rychle rostoucí trh
přístupnosti internetových stránek tvoří řada hospodářských
subjektů, k nimž patří subjekty zabývající se tvorbou internetových
stránek nebo vývojem softwarových nástrojů k vytváření, spravování a
testování internetových stránek, dále subjekty zabývající se vývojem
uživatelských nástrojů, například internetových prohlížečů
a souvisejících pomocných technologií, subjekty provádějící
ověřovací služby a poskytovatelé odborné přípravy. (10) Několik členských
států přijalo opatření vycházející z mezinárodně používaných
pokynů pro navrhování přístupných internetových stránek, ale
poskytnuté rady často odkazují na různé verze nebo úrovně
souladu s uvedenými pokyny, nebo byly na vnitrostátní úrovni provedeny
technické změny. (11) Dodavatelé v oblasti
přístupnosti internetu zahrnují velký počet malých a středních
podniků. Rozdíly ve specifikacích a předpisech týkajících se
přístupnosti internetových stránek odrazují dodavatele, a zejména malé a
střední podniky, od podnikání mimo své vlastní tuzemské trhy. Jejich
konkurenceschopnosti a růstu brání dodatečné výdaje, které by museli
vynaložit na vývoj a uvádění výrobků a služeb souvisejících s
přístupností internetových stránek na trh. (12) Zákazníci jsou při nákupu
internetových stránek a souvisejících výrobků a služeb vystaveni vysokým
cenám za poskytování služeb nebo jsou v důsledku omezené hospodářské
soutěže závislí na jediném dodavateli. Dodavatelé často
upřednostňují autorsky chráněné „normy“ nebo jejich varianty,
což později omezuje prostor pro interoperabilitu uživatelských aplikací a
neomezený přístup k obsahu internetových stránek v celé Unii. Nejednotnost
vnitrostátních předpisů snižuje přínos, který by přineslo
vyměňování zkušenosti s reagováním na společenský a
technologický vývoj s vnitrostátními a mezinárodními kolegy. (13) Je nezbytné, aby se na
základě dohody o požadavcích na přístupnost k internetovým stránkám subjektů
veřejného sektoru sbližovaly vnitrostátní opatření na úrovni Unie, a
tím se zabránilo roztříštěnosti. Tvůrci internetových stránek by
tak získali větší jistotu a rovněž by se posílila interoperabilita.
Použijí-li se požadavky na přístupnost, které jsou technologicky
neutrální, nebude to bránit inovacím, naopak by je to mohlo podpořit. (14) Harmonizovaný přístup by
měl též subjektům veřejného sektoru a podnikům v Unii
umožnit získat hospodářské a sociální výhody plynoucí z rozšíření
služeb poskytovaných on-line, díky němuž osloví více občanů a
zákazníků. To by mělo zvýšit potenciál vnitřního trhu s produkty
a službami spojenými s přístupností internetových stránek. Výsledný
růst toho trhu by měl podnikům umožnit přispět k
hospodářskému růstu a vytváření pracovních příležitostí v
Unii. Posílením vnitřního trhu by se měly investice do Unie stát
přitažlivější. Státy by měly těžit z levnějšího
poskytování přístupu k internetovým stránkám. (15) Občané by měli mít
prospěch z širšího přístupu k službám veřejného sektoru
on-line a měli by obdržet služby a informace, které jim usnadní požívat
jejich práv v rámci Unie, zejména práva svobodně se pohybovat a pobývat na
území Unie a svobody usazování a volného pohybu služeb. (16) Požadavky na přístupnost
k internetovým stránkám vymezené v této směrnici jsou z hlediska
technologií neutrální. Uvádějí pouze, které základní funkce musí být
splněny, aby uživatel mohl vnímat nebo chápat internetovou stránku a její
obsah a zacházet s nimi. Neupřesňují však, jak toho má být
dosaženo nebo jakou technologii je třeba zvolit pro konkrétní stránku,
informaci on-line nebo aplikaci. Jako takové nemohou být tyto požadavky na
překážku inovaci. (17) Interoperabilita související s
přístupností internetových stránek by měla být založena na
obecně přijatých a používaných specifikacích, které zajišťují co
největší slučitelnost internetového obsahu se současnými a
budoucími uživatelskými aplikacemi a pomocnými technologiemi. Konkrétně by
měl internetový obsah poskytnout uživatelským aplikacím společné
vnitřní kódování přirozeného jazyka, struktur, vztahů a
sekvencí, jakož i údajů jakýchkoli vestavěných součástí
uživatelského rozhraní. Interoperabilita tak přinese prospěch
uživatelům, protože jim umožní, aby k přístupu na internetové stránky
kdekoli využili své uživatelské aplikace, a navíc mohou mít prospěch z
většího výběru a nižších cen v celé Unii. Interoperabilita by
prospěla také dodavatelům a odběratelům produktů a
služeb souvisejících s přístupností internetových stránek. (18) Jak je zdůrazněno v
Digitální agendě pro Evropu, při podporování trhů s internetovým
obsahem by měly svou úlohu hrát veřejné orgány. Vlády mohou
stimulovat trhy s internetovým obsahem tím, že zpřístupní informace veřejného
sektoru za transparentních, účinných a nediskriminačních podmínek. Je
to důležitým zdrojem možného růstu inovačních služeb on-line. (19) Směrnice by se měla
zaměřit na zajištění toho, aby subjekty veřejného sektoru
zpřístupnily určité typy svých internetových stránek, které jsou pro
veřejnost zásadní, podle společných požadavků. Tyto druhy byly
určeny ve srovnání v oblasti elektronické správy provedeném v roce 2001[25]
a byly použity jako základ pro seznam uvedený v příloze. (20) Tato směrnice stanoví
požadavky na přístupnost k některým typům internetových stránek
subjektů veřejného sektoru. V zájmu usnadnění souladu
dotčených internetových stránek s uvedenými požadavky a pro
účely stanovení podrobných technických specifikací u těchto
požadavků je nezbytné u dotčených internetových stránek, které
splňují harmonizované normy, jež jsou vypracovány a zveřejněny
v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
1025/2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS
a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES,
95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES,
a kterým se ruší rozhodnutí č. 87/95/EHS a rozhodnutí č. 1673/2006/ES,
stanovit předpoklad souladu. Podle uvedeného nařízení mohou
členské státy a Evropský parlament vznést námitku proti harmonizovaným
normám, pokud se domnívají, že normy zcela nesplňují požadavky na
přístupnost internetových stránek stanovené v této směrnici. (21) Komise již vydala
pověření M/376[26] evropským
normalizačním organizacím, aby vytvořily evropskou normu stanovující
funkční požadavky na přístupnost pro produkty a služby
informačních a komunikačních technologií, včetně
internetového obsahu, které by mohly být použity při veřejných
zakázkách, jakož i pro jiné účely například pro zakázky v soukromém
sektoru. Za tímto účelem se požaduje, aby evropské normalizační
organizace úzce spolupracovaly s příslušnými fóry a konsorcii pro
odvětvové normy, včetně World Wide Web Consortium (W3C WAI/). Z
výsledků této práce by měla vycházet harmonizovaná norma, jejímž
účelem by bylo poskytnout předpoklad souladu s požadavky na
přístupnost internetových stránek stanovenými v této směrnici. (22) Do doby, než budou odkazy na tuto
harmonizovanou normu nebo její části zveřejněny, by měl být
stanoven předpoklad souladu s požadavky na přístupnost
internetových stránek pro dotčené internetové stránky, které splňují evropské
normy nebo jejich části, které stanovila Komise prostřednictvím
aktů v přenesené pravomoci. Kandidátem by mohla být evropská norma,
která by měla být přijata na základě mandátu M/376. (23) Pro
případ, že není k dispozici tato evropská norma, by měl být
stanoven předpoklad souladu s požadavky na přístupnost internetových
stránek pro dotčené internetové stránky, které splňují ty části
mezinárodní normy ISO/IEC 40500:2012, které zahrnují Kritéria
úspěchu a požadavky pro úroveň souladu AA. Mezinárodní norma ISO/IEC
40500:2012 je naprosto stejná jako původní pokyny pro přístupnost
internetového obsahu 2.0. Zúčastněné strany na mezinárodní i evropské
úrovni obecně uznávají, že Kritéria úspěchu a požadavky pro
úroveň souladu AA (Success Criteria and Requirements for Level AA
conformance) stanovené pro internetové stránky ve verzi 2.0 pokynů pro
přístupnost internetového obsahu (Web Content Accessibility Guidelines –
WCAG 2.0) od konsorcia W3C zajišťují základ
pro přiměřené specifikace pro přístupnost internetových
stránek. Bylo to zdůrazněno také v závěrech Rady o dostupné
informační společnosti[27]. (24) Soulad s požadavky na
přístupnost internetových stránek by měl být neustále sledován, od
původní tvorby internetové stránky subjektů veřejného sektoru po
všechny následné aktualizace jejího obsahu. Harmonizovaná metodika sledování by
zahrnovala způsob, jak jednotně ve všech členských státech ověřit
míru souladu internetové stránky s požadavky na přístupnost internetových
stránek, dále výběr reprezentativních vzorků a četnost
sledování. Členské státy by měly každoročně podávat zprávu
o výsledcích sledování a obecněji o seznamu opatření přijatých k
provádění této směrnice. (25) Díky harmonizovanému rámci by
se měly omezit překážky podnikání na vnitřním trhu pro
odvětví tvorby internetových stránek a zároveň by se pro vlády a jiné
subjekty měly snížit náklady na produkty a služby související s přístupností
internetových stránek. (26) Za účelem zajištění,
aby internetové stránky byly přístupné v souladu s požadavky na
přístupnost internetových stránek stanovenými touto směrnicí, by
měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem
290 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby tam, kde je to vhodné, dále tyto
požadavky specifikovala a určila evropskou normu nebo její části,
které v případě chybějících harmonizovaných norem stanoví
předpoklad souladu s požadavky na přístupnost internetových
stránek pro dotčené internetové stránky, které splňují tyto normy
nebo jejich části. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci
přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné
úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci
by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány
současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a
Radě. (27) Za účelem zajištění
jednotných podmínek k provedení příslušných ustanovení této směrnice
by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci.
Přezkumné řízení by mělo být použito pro definici metodiky,
kterou by členské státy měly používat ke sledování souladu
dotčených internetových stránek s těmito požadavky. Pro určení
způsobů, jak by členské státy měly Komisi podávat zprávy o
výsledcích tohoto sledování, by měl být použit poradní postup. Tyto
pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského
parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se
stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí. (28) Jelikož cíle této
směrnice, totiž vytvoření harmonizovaného trhu pro přístupnost
internetových stránek subjektů veřejného sektoru, nemůže být
uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, protože je k tomu
zapotřebí harmonizace různých pravidel, která v současnosti
existují v rámci jejich právních systémů, a může jej tedy být lépe
dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu
se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V
souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je k dosažení tohoto
cíle nezbytné, PŘIJALY TUTO SMĚRNICI: Článek 1 Předmět a oblast působnosti 1.
Cílem této směrnice je sblížení právních a
správních předpisů členských států týkajících se
přístupnosti obsahu internetových stránek subjektů veřejného
sektoru pro všechny uživatele, zejména osoby s funkčním omezením
včetně osob se zdravotním postižením. 2.
Stanoví pravidla, podle nichž členské státy
zpřístupní obsah internetových stránek, které provozují subjekty
veřejného sektoru a jejichž typy jsou uvedeny v příloze. 3.
Členské státy mohou rozšířit
působnost této směrnice na jiné typy internetových stránek
veřejného sektoru, než které jsou uvedeny v odstavci 2. Článek 2 Definice Pro účely této směrnice se použijí následující definice: 1) „Dotčenými internetovými
stránkami“ se rozumí ty stránky, které jsou uvedené v čl. 1 odst. 2 této
směrnice. 2) „Obsahem internetových stránek“ se
rozumí informace, které mají být sděleny uživateli prostřednictvím
uživatelské aplikace, včetně kódu nebo označení, jež vymezuje
strukturu a prezentaci obsahu a interakce. 3) „Uživatelskou aplikací“ se rozumí
software, který vyhledává a prezentuje internetový obsah pro uživatele, a
zahrnuje internetové prohlížeče, přehrávače médií, moduly
plug-in a další programy, které mohou napomoci při získávání a zobrazování
obsahu internetových stránek a interakci s ním. 4) „Normou“ se rozumí technická
specifikace přijatá uznaným normalizačním subjektem pro opakované
nebo průběžné používání, jejíž dodržování není povinné, podle
definice v čl. 2 odst. 1 nařízení (EU) č. 1025/2012. 5) „Mezinárodní normou“ se rozumí norma
přijatá mezinárodním normalizačním orgánem podle definice
v čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1025/2012. 6) „Evropskou normou“ se rozumí norma
přijatá Evropskou organizací pro normalizaci podle definice
v čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1025/2012. 7) „Harmonizovanou normou“ se rozumí
evropská norma přijatá na základě žádosti Komise za účelem
uplatňování harmonizačních právních předpisů Unie podle
definice v čl. 2 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č.
1025/2012. 8) „Subjektem veřejného sektoru“
se rozumí státní, regionální nebo místní orgány, veřejnoprávní subjekty podle
definice v čl. 1 odst. 9 směrnice 2004/18/ES a sdružení
vytvořená jedním nebo několika takovými orgány nebo jedním nebo
několika takovými veřejnoprávními subjekty. Článek 3 Požadavky na přístupnost internetových
stránek 1.
Členské státy přijmou nezbytná
opatření k zajištění toho, aby byly dotčené internetové
stánky zpřístupněny a) jednotným a přiměřeným
způsobem, aby je uživatel mohl vnímat, zacházet s nimi a porozumět
jim, přičemž bude přizpůsoben obsah, prezentace a
interakce, a v případě nutnosti poskytnuty dostupné elektronické
alternativy; b) způsobem, který usnadňuje
interoperabilitu s různými uživatelskými aplikacemi a podpůrnými
technologiemi na úrovni Unie a v mezinárodním měřítku. 2.
Členské státy provedou ustanovení odstavce 1 do
31. prosince 2015. 3.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat
akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8, aby tam, kde je to
vhodné, požadavky pro přístupnost internetových stránek uvedené v odstavci
1 dále upřesnila. Článek 4 Předpoklad souladu s harmonizovanými
normami 1.
U dotčených internetových stránek, které
splňují harmonizované normy nebo jejich části, na něž Komise v souladu
s nařízením (EU) č. 1025/2012 vytvořila a zveřejnila
odkazy v Úředním věstníku Evropské unie, se předpokládá, že
jsou v souladu s požadavky na přístupnost internetových stránek,
na něž se vztahují uvedené normy nebo jejich části, stanovenými
v článku 3. Článek 5 Předpoklad souladu s evropskou normou
nebo mezinárodními normami 1.
V případě, že odkazy na
harmonizované normy uvedené v článku 4 dosud nebyly
zveřejněny, se u dotčených internetových stránek, které
splňují evropské normy nebo jejich části, které byly stanoveny podle
odstavce 2, předpokládá, že jsou v souladu s požadavky na přístupnost
internetových stránek, na něž se vztahují uvedené normy nebo jejich
části, stanovenými v článku 3. 2.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat
akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 8, aby stanovila
evropské normy nebo jejich části uvedené v odstavci 1. 3.
V případě, že odkazy na evropské
normy uvedené v odstavci 1 dosud nebyly stanoveny, se u dotčených
internetových stránek, jež splňují části normy ISO/IEC 40500:2012,
která zahrnuje Kritéria úspěchu a požadavky pro úroveň souladu AA,
předpokládá, že jsou v souladu s požadavky na přístupnost internetových
stránek stanovenými v článku 3. Článek 6 Dodatečná opatření 1.
Členské státy prosazují, aby internetové
stránky obsahovaly prohlášení o své přístupnosti, zejména o svém souladu s
touto směrnicí a případně dodatečné informace o
přístupnosti ve prospěch uživatelů. 2.
Členské státy přijmou opatření s
cílem usnadnit uplatňování požadavků na přístupnost
internetových stránek podle definice v článku 3 na všechny
internetové stránky subjektů veřejného sektoru nad rámec
dotčených stránek, zejména na internetové stránky subjektů
veřejného sektoru, na něž se vztahují stávající vnitrostátní právní
předpisy nebo příslušná opatření týkající se přístupnosti
internetových stránek. 3.
Členské státy podporují vhodné mechanismy pro
konzultace o přístupnosti internetových stránek s příslušnými
zúčastněnými stranami a zveřejňují vývoj v politice
zpřístupňování internetových stránek spolu se zkušenostmi a
zjištěními z realizace souladu s požadavky na přístupnost
internetových stránek. 4.
Členské státy spolupracují za podpory Komise
na úrovni Unie s daným odvětvím a zúčastněnými subjekty
občanské společnosti, aby pro účely ročního podávání zpráv
podle čl. 7 odst. 4 byl přezkoumán vývoj trhu a technologií a pokrok
v přístupnosti internetových stránek a aby docházelo k výměně
osvědčených postupů. Článek 7 Sledování a podávání zpráv 1.
Členské státy sledují soulad dotčených
internetových stránek s požadavky na přístupnost internetových
stránek neustále a za pomoci metodiky stanovené v odstavci 4. 2.
Členské státy předloží každý rok zprávu o
výsledcích sledování prováděného podle odstavce 4, včetně
údajů z měření a případně seznamu internetových
stránek uvedených v čl. 1 odst. 3. 3.
Tato zpráva musí též pokrývat opatření
prováděná podle článku 6. 4.
Komise prostřednictvím prováděcích
aktů stanoví metodiku pro sledování souladu dotčených internetových
stránek s požadavky na přístupnost internetových stránek stanovenými v
článku 3. Tyto prováděcí akty se
přijímají přezkumným postupem podle čl. 9 odst. 3. Metodika se zveřejní v Úředním
věstníku Evropské unie. 5.
Metodika uvedená v odstavci 4 zahrnuje: a) četnost sledování a výběr
vzorků dotčených internetových stránek, které mají být sledovány; a b) na úrovni internetových stránek popis,
jak je třeba soulad s požadavky na přístupnost internetových stránek
uvedenými v článku 3 prokázat, s přímým odkazem – pokud jsou k
dispozici – na příslušné popisy v harmonizované normě podle
článku 4a nebo v případě, že nejsou k dispozici, v evropských
nebo mezinárodních normách podle článků 4 a 5. 6.
Opatření pro podávání zpráv členských
států Komisi stanoví Komise prostřednictvím prováděcích
aktů. Tyto prováděcí akty se
přijmou v souladu s poradním postupem uvedeným
v čl. 9 odst. 2. Článek 8 Výkon přenesené pravomoci 1.
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto
článku. 2.
Pravomoc přijímat akty v přenesené
pravomoci podle článků 3 a 5 je Komisi svěřena na dobu
neurčitou počínaje dnem vstupu této směrnice v platnost. 3.
Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
pravomocí uvedených v článcích 3 a 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o
zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené.
Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm
upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v
přenesené pravomoci. 4.
Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5.
Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků
3 a 5 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo
Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy
jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před
uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z
podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva
měsíce. Článek 9 Výbor 1.
Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem
ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. 2.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011. 3.
Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek
5 nařízení (EU) č. 182/2011. Článek 10 Provedení 1.
Členské státy uvedou v účinnost právní a
správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do
30. června 2014. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění. Tyto
předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto
směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich
úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy. 2.
Členské státy sdělí Komisi znění
hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které
přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Článek 11 Přezkum Komise provede
přezkum uplatňování této směrnice do tří let od jejího
vstupu v platnost. Článek 12 Vstup v platnost Tato
směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním
věstníku Evropské unie. Článek 13 Určení Tato
směrnice je určena členským státům v souladu se
Smlouvami. V Bruselu dne Za Evropský parlament Za
Radu předseda předseda PŘÍLOHA Typy internetových stránek subjektů veřejného sektoru (podle
čl. 1 odst. 2) 1) Daně z příjmu: prohlášení,
oznámení o vyměření 2) Služby úřadů práce v
oblasti hledání zaměstnání 3) Dávky sociálního zabezpečení:
dávky v nezaměstnanosti, dětské přídavky, náklady na zdravotní
péči (náhrada nebo přímé zúčtování), studentské granty. 4) Osobní doklady: pasy nebo řidičské
průkazy 5) Registrace automobilů 6) Žádosti o stavební povolení 7) Prohlášení na policii, např. v
případě krádeže 8) Veřejné knihovny, např.
katalogy a nástroje pro vyhledávání 9) Žádosti o rodné a oddací listy a
jejich vydání 10) Zápis k vyššímu vzdělávání nebo
na univerzitu 11) Oznámení o změně
bydliště 12) Služby související se zdravím:
interaktivní poradenství o dostupnosti služeb, on-line služby pro pacienty, sjednávání
termínů. [1] Podle úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením
zahrnují osoby se zdravotním postižením osoby mající dlouhodobé fyzické,
duševní, mentální nebo smyslové postižení, které v interakci
s různými překážkami může bránit jejich plnému
a účinnému zapojení do společnosti na rovnoprávném základě
s ostatními. [2] Trh tvorby internetových stránek se počítá jako
součet ekonomických činností; NACE Rev. 2 v třídách J6201 –
Programování a J6312 – Činnosti související s webovými portály. Zdroj:
Eurostat, Podrobná roční statistika podnikání ve službách (NACE rev. 2 H–N
a S95), on-line datový kód sbs_na_1a_se_r2). [3] Zdroj: http://www.w3.org/WAI/ [4] http://www.iso.org/iso/iso_catalogue/catalogue_tc/catalogue_detail.htm?csnumber=58625 [5] http://www.un.org/disabilities/default.asp?id=150 [6] http://www.mandate376.eu/ [7] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2012_just_025_european_accessibiliy_act_en.pdf
[8] Výsledkem této studie (pořízené v roce 2008 s kódem
SMART 2008/0066) byly dvě výroční zprávy za roky 2010 a 2011 (http://www.eaccessibility-monitoring.eu/researchResult.aspx). [9] SMART 2009/00-72: http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/study-economic-assessment-and-evaluation-recommendations-improving-e-accessibility-services-and [10] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/consultation-workshop-web-accessibility-10-june-2008. [11] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0804:FIN:EN:PDF [12] Přístupnost internetových stránek v evropských
zemích: úroveň souladu s nejnovějšími mezinárodními specifikacemi
přístupnosti, zejména WCAG 2.0, a přístupy nebo plány k
provádění těchto specifikací“ (SMART 2008/0068). http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/study-report-web-accessibility-european-countries-level-compliance-latest-international [13] Srovnávací studie 2006–2008 „Měření pokroku v
přístupnosti internetových stránek v Evropě“ (MAEC-1). Viz Empirica,
WRC, RNIB, RNID, eWORX (2007), http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/assessment-status-eaccessibility-europe
[14] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/groups-supporting-e-inclusion-agenda [15] European Information & Communications Technology
Industry Association (Evropská průmyslová asociace pro informační
systémy, komunikační technologie). [16] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/egovernment-indicators-benchmarking-eeurope [17] Úř. věst. C 110, 9.5.2006, s. 26, KOM(2005)
425 v konečném znění. [18] Úř. věst. C 9, 11.1.2012, s. 65–70. [19] KOM(2010) 743 v konečném znění,
nezveřejněno v Úředním věstníku. [20] KOM(2010) 245 v konečném znění/2. [21] Úř. věst. L 412, 30.12.2006, s. 1–43. [22] Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s. 15–40. [23] KOM(2010) 636 v konečném znění,
nezveřejněno v Úředním věstníku. [24] Úř. věst. L 210, 31.7.2006, s. 25. [25] http://ec.europa.eu/digital-agenda/en/news/egovernment-indicators-benchmarking-eeurope [26] http://www.mandate376.eu/ [27] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/trans/107014.pdf