EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52007DC0396
Communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee on the implementation of the Community Strategy for dioxins, furans and polychlorinated biphenyls (COM(2001) 593) – Second progress Report {SEC(2007) 955}
Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския Парламент и Европейския Икономически и Социален Комитет относно прилагането на стратегията на Общността за диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (COM(2001) 593) ― Втори доклад за напредъка {SEC(2007) 955}
Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския Парламент и Европейския Икономически и Социален Комитет относно прилагането на стратегията на Общността за диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (COM(2001) 593) ― Втори доклад за напредъка {SEC(2007) 955}
/* COM/2007/0396 окончателен */
Съобщение на Комисията до Съвета, Европейския Парламент и Европейския Икономически и Социален Комитет относно прилагането на стратегията на Общността за диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (COM(2001) 593) ― Втори доклад за напредъка {SEC(2007) 955} /* COM/2007/0396 окончателен */
[pic] | КОМИСИЯ НА ЕВРОПЕЙСКИТЕ ОБЩНОСТИ | Брюксел, 10.7.2007 COM(2007) 396 окончателен СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ относно прилагането на стратегията на Общността за диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (COM(2001) 593) ― Втори доклад за напредъка {SEC(2007) 955} СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА ДО СЪВЕТА, ЕВРОПЕЙСКИЯ ПАРЛАМЕНТ И ЕВРОПЕЙСКИЯ ИКОНОМИЧЕСКИ И СОЦИАЛЕН КОМИТЕТ относно прилагането на стратегията на Общността за диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (COM(2001) 593) ― Втори доклад за напредъка Контекст Диоксините, фураните и полихлорираните бифенили (ПХДД, ПХДФ и ПХБ) са група токсични химикали, които остават в околната среда, акумулират се биологично чрез хранителната верига и пораждат риск от неблагоприятни последици за човешкото здраве и околната среда. Те могат да нанесат поражения на имунната, нервната и ендокринната системи и репродуктивните функции, като се предполага, че причиняват и рак. Най-уязвими при излагане са ембрионите и новородените. Обществеността, политическите и научните среди са сериозно обезпокоени от негативните последици за човешкото здраве и околната среда от продължителното излагане на дори минимални количества диоксини, фурани и полихлорирани бифенили. През последните две десетилетия бе постигнато общо снижаване на нивата на диоксин, фуран и ПХБ в околната среда и хората, в частност чрез контрол върху промишлените източници на емисии, като например изгаряне на отпадъци. Предвид устойчивостта на тези химикали обаче е целесъобразно да продължат усилията за намаляване на антропогенните емисии в околната среда, като целта е те да бъдат сведени до минимум и, при възможност, окончателно елиминирани. Освен това трябва допълнително да бъдат намалени нивата в храните и фуражите, за да се ограничи излагането при хората. За да се ограничи приемът при хората, е важно да се намалят нивата в хранителната верига, предвид факта, че консумацията на храни в най-голяма степен води до излагане при хората. Замърсяването на хранителната верига е резултат от замърсяването на околната среда. Излъчените във въздуха диоксини могат да се отложат във водата или в растения и да бъдат приети и акумулирани при хранене от животни и риби, като така навлязат в хранителната верига. С оглед на това мерките за ограничаване на наличието на диоксини, фурани и ПХБ трябва да бъдат насочени както към околната среда, така и към храните и фуражите. На 24 октомври 2001 г. Комисията прие Съобщение до Съвета, Европейския парламент и Европейския икономически и социален комитет за определяне на стратегия на Общността за диоксините, фураните и ПХБ[1] (Стратегия за диоксина). Стратегията за диоксина се състои от две части: част, включваща действия за ограничаване на наличието на диоксини, фурани и ПХБ в околната среда , и част, включваща действия за ограничаване на наличието им в храните и фуражите . На 12 декември 2001 г. Съветът по околна среда прие заключения за съобщението на Комисията, които подкрепят Стратегията на Комисията за диоксина и изискват Комисията да докладва за прилагането й в края на 2003 г. и впоследствие на всеки три години. На 13 април 2004 г. бе приет първият доклад за напредъка, обхващащ периода 2002 — 2003 г.[2] Настоящото съобщение е вторият доклад за напредъка, който обобщава действията, предприети от Комисията през периода 2004 – 2006 г. в областта на околната среда и храните и фуражите. То е допълнено с приложение, съдържащо по-подробно и техническо описание на развитията в различните области SEC(2007) 955 Действия, предприети в областта на околната среда Решения на проблема с диоксините, фураните и ПХБ се търсят в няколко различни области на политика в сферата на околната среда. Област от изключително значение за разглеждания период е прилагането на две международни конвенции за устойчивите органични замърсители (УОЗ). Подобно на останалите УОЗ, диоксините, фураните и ПХБ се пренасят през международните граници и излагат на риск околната среда и човешкото здраве по целия свят. Това всеобщо безпокойство е отразено в Стокхолмската конвенция за устойчивите органични замърсители на ЮПЕП, по която Общността стана страна през февруари 2005 г., както и в Протокола за УОЗ от 1998 г. съгласно Конвенцията за трансграничното замърсяване на въздуха на далечни разстояния на ИКЕ на ООН. За да може ЕС да изпълни в цялост задълженията по двата международни инструмента, през 2004 г. бе приет Регламент (ЕО) № 850/2004 относно устойчивите органични замърсители[3]. Приемането му е сериозно постижение с оглед намаляването на диоксините, фураните и ПХБ. Регламентът изисква държавите-членки да изготвят национални регистри за изпусканията на диоксин, фуран и ПХБ, и да подготвят мерки за справяне с тях. Бяха или ще бъдат разработени в близко бъдеще национални планове за изпълнение. Така Регламентът за УОЗ осигурява предоставянето на по-пълна информация за изпусканията на диоксини, фурани и ПХБ на национално ниво и определянето на национални мерки за справяне с тях. Комисията също така подготви план за изпълнение на Общността[4], който излага действията, които да бъдат предприети на ниво ЕС. За целите на този план бе направена оценка на приоритетите, за да се определят действията за справяне с непреднамерено изпуснати УОЗ, включително диоксини, фурани и ПХБ. В частност планът за изпълнение посочва, че спрямо промишлените източници трябва да се продължи да се действа съгласно действащата законодателна рамка, включително Директивата за КПЗК[5] и Директивата за изгаряне на отпадъци[6]. Битовите източници, като например битовото отопление с дърва и въглища, придобиват все по-голямо значение и Комисията ще даде своя принос за справянето с тях, като насърчи обмена на опит и информация между заинтересованите страни и държавите-членки. Освен това общо развитие, през периода 2004 ― 2006 г. в рамките на Стратегията за диоксина беше постигнат напредък на действията за опазване на околната среда в редица специфични области. В областта на промишлените емисии , бе продължена работата по установяването на най-добрите налични техники (НДНТ) за предотвратяване и контрол на замърсяването и в края на 2006 г. бяха финализирани последните шест от общо 32 справочни документа за определяне на НДНТ. Вече започна преразглеждане на някои приети по-рано справочни документи за НДНТ с цел да бъдат взети предвид новите развития, включително за секторите за производство на цимент и вар, на целулоза и хартия, и на желязо и стомана. През септември 2006 г. бе приета тематична стратегия за опазване на почвите . Тя включва предложение за рамкова директива, изискваща държавите-членки да предотвратят замърсяването на почвата, да направят опис на замърсените райони и да пречистят местата, където е констатирано замърсяване. По отношение на отпадъците , Регламентът за УОЗ предвижда замърсяването с УОЗ да бъде унищожавано или необратимо трансформирано в други вещества. Налице са някои изключения от това общо правило и през 2006 и 2007 г. бяха приети два регламента[7], които определят допустимите стойности за диоксините, фураните и ПХБ за прилагането на тези изключения. В областта на обществения достъп до данни за промишлените емисии, през януари 2006 г. бе приет нов обществено достъпен Европейски регистър на замърсителите (E-PRTR)[8]. В сравнение със сегашния регистър (EPER), той има по-ниски прагове за предоставяне на информация за диоксините и фураните и включва предоставяне на информация за ПХБ. През периода 2002 ―2005 г. бяха проведени две мащабни проучвания, които да предоставят изчерпателна информация за диоксините, фураните и ПХБ в ЕС-10. Резултатите бяха обсъдени на работна среща, организирана в Брюксел през февруари 2005 г., на която като приоритети за бъдещата работа бяха посочени прилагането на действащото законодателство и повишеното внимание към малките битови източници[9]. Действия, предприети в областта на храните и фуражите Стратегията за диоксина излага интегриран подход към законодателството в областта на храните и фуражите с цел ограничаване на наличието на диоксини, фурани и ПХБ в хранителната верига. Този интегриран подход се състои от три стълба: 1. Установяване на строго определени, но постижими максимални нива в храните и фуражите, като се вземат предвид резултатите, постигнати при ограничаването на наличието на диоксини в околната среда. 2. Установяване на нива за действие с цел да бъдат предприети действия, когато се констатира, че нивата в храните и фуражите очевидно надвишават базовото ниво. Тези нива за действие се установяват с цел ранно предупреждение. 3. Установяване на целеви нива, които да бъдат достигнати с течение на времето, за да може излагането на по-голямата част от европейското население да бъде сведено до препоръчаните от Научния комитет по храните граници. През разглеждания период законодателството за максимално допустимите нива в храните и фуражите включва и диоксиноподобните ПХБ, като установява максимално допустими нива общо за диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ[10]. За да се осигури плавен преход, временно се запазват съществуващите максимални нива за диоксини и фурани, в допълнение към новопредложените максимални нива общо за диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ. Предвид факта, че източниците на диоксини и диоксиноподобни ПХБ са различни, нивата за действие , оп ределени за диоксини и фурани през 2002 г., бяха запазени, а за диоксиноподобни ПХБ през 2006 г. бяха установени отделни нива за действие, паралелно с определянето на максимални нива общо за диоксини, фурани и диоксиноподобни ПХБ[11]. Законодателството в областта на аналитичната методология и контрола на храните и фуражите беше преразгледано и актуализирано с цел диоксиноподобните ПХБ да бъдат включени в установените нива и да бъде отчетен придобитият опит[12]. По отношение на недиоксиноподобните ПХБ, Европейският орган за безопасност на храните извърши оценка на рисковете за общественото здраве и здравето на животните от наличието на недиоксиноподобни ПХБ в храните и фуражите[13]. Предвид заключенията на оценката на риска в момента текат дискусии за евентуално определяне на регулаторни нива за недиоксиноподобните ПХБ в храните и фуражите. Изследователски дейности За да се попълнят съществуващите празнини в знанията, диоксините, фураните и ПХБ са предмет на няколко изследователски проекта, финансирани по линия на Шестата рамкова програма за изследвания, с акцент върху последиците за здравето, замърсяването на хранителната верига и аспектите, свързани с околната среда. Съвместният изследователски център също проведе изследвания на тези вещества в областта на почвата, водата, атмосферния въздух и емисиите. [1] COM(2001) 593 окончателен. [2] COM(2004) 240 окончателен. [3] Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета от 29 април 2004 г. относно устойчивите органични замърсители и за изменение на Директива 79/117/ЕИО, ОВ L158, 30.4.2004 г. [4] SЕC (2007) 341. [5] Директива 96/61/EО на Съвета от 24 септември 1996 г. за комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването, ОВ L 257, 10.10.1996 г., стp. 26. [6] Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците, ОВ L 332, 28.12.2000 г., стр. 91. [7] Регламент (EО) № 1195/2006 на Съвета от 18 юли 2006 г. за изменение на приложение IV към Регламент (EО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на устойчиви органични замърсители, ОВ L217, 8.8.2006 г., стр. 1, и Регламент (ЕО) № 172/2007 на Съвета от 16 февруари 2007 г. за изменение на приложение V към Регламент (ЕО) № 850/2004 на Европейския парламент и на Съвета относно устойчивите органични замърсители, ОВ L55, 23.2.2007 г., стр.1. [8] Регламент (ЕО) № 166/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 януари 2006 г. за създаване на Европейски регистър за изпускането и преноса на замърсители, ОВ L33, 4.2.2006 г., стр.1. [9] Доклади за проучването и документи за работната среща могат да бъдат намерени на адрес: http://ec.europa.eu/environment/dioxin/index.htm#enlarged_eu [10] Директива 2006/13/ЕО на Комисията от 3 февруари 2006 г. относно изменение на приложения І и ІІ от Директива 2002/32/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно нежелани вещества в храните на животните, като диоксини и диоксиноподобни PCBs (ОВ L32, 4.2.2006 г., стр.44) за фуражите; и Регламент (ЕО) № 199/2006 на Комисията от 3 февруари 2006 г. за изменение на Регламент (ЕО) № 466/2001 за определяне на максимално допустимите норми за определени замърсители в храните по отношение на диоксини и диоксиноподобни ПХБ (PCBs) (ОВ L32, 4.2.2006 г., стр. 34) за храните. Последният регламент беше заменен от Регламент (ЕО) № 1881/2006 на Комисията от 19 декември 2006 г. за определяне на максимални нива за някои замърсители в храните. (ОВ L 364, 20.12.2006, стр. 5) [11] Препоръка на Комисията 2006/88/ЕО от 6 февруари 2006 г. за ограничаване на наличието на диоксини, фурани и ПХБ в храните и фуражите (ОВ L42, 14.2.2006 г., стр.26). [12] OВ L364, 20.12.2006 г., стр.32. Регламент, заменящ Директива 2002/69/EО от 26 юли 2002 година за установяване на методи за вземане на проби и методи за анализ за официалния контрол на диоксини и определяне на диоксиноподобни ПХБ в храни (ОВ L209, 6.8.2002 г., стр.5). [13] www.efsa.europa.eu/etc/medialib/efsa/science/contam/contam_opinions/1229.Par.0003.File.dat/contam_op_ej284_ndl-pcb_en1.pdf