This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32012D0308
Council Decision 2012/308/CFSP of 26 April 2012 on the accession of the European Union to the Treaty of Amity and Cooperation in Southeast Asia
Решение 2012/308/ОВППС на Съвета от 26 април 2012 година за присъединяването на Европейския съюз към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
Решение 2012/308/ОВППС на Съвета от 26 април 2012 година за присъединяването на Европейския съюз към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
OB L 154, 15.6.2012, p. 1–10
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV) Този документ е публикуван в специално издание
(HR)
In force: This act has been changed. Current consolidated version: 26/04/2012
15.6.2012 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
L 154/1 |
РЕШЕНИЕ 2012/308/ОВППС НА СЪВЕТА
от 26 април 2012 година
за присъединяването на Европейския съюз към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за Европейския съюз, и по-специално член 37 във връзка с член 31, параграф 1 от него,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално членове 209 и 212 във връзка с член 218, параграф 6, буква а) и член 218, параграф 8, втора алинея от него,
като взе предвид съвместното предложение на върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност и на Европейската комисия,
като взе предвид одобрението на Европейския парламент,
като има предвид, че:
(1) |
Договорът за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия („Договора“) беше подписан на 24 февруари 1976 г. от Република Индонезия, Малайзия, Република Филипини, Република Сингапур и Кралство Тайланд. От датата на подписването следните държави също подписаха Договора: Бруней Даруссалам, Кралство Камбоджа, Лаоска народнодемократична република, Бирма/ Мианмар, Социалистическа република Виетнам, Независима държава Папуа-Нова Гвинея, Китайска народна република, Република Индия, Япония, Ислямска република Пакистан, Република Корея, Руска федерация, Нова Зеландия, Монголия, Австралийски съюз, Френска република, Демократична република Източен Тимор, Народна република Бангладеш, Демократична социалистическа република Шри Ланка, Корейска народнодемократична република, Съединени американски щати, Република Турция и Канада. |
(2) |
Договорът има за цел да утвърждава мира, стабилността и сътрудничеството в региона. За тази цел в него се призовава за уреждане на споровете чрез мирни средства, опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на сигурността в Югоизточна Азия. Следователно установените в Договора правила и принципи съответстват на целите на общата външна политика и политика на сигурност на Съюза. |
(3) |
Освен това в Договора се предвижда да се засили сътрудничеството в областта на икономиката, търговията, социалната сфера, техниката, науката, както и да се ускори икономическият растеж в региона, като се насърчава по-голямото оползотворяване на селскостопанската и промишлената дейност на гражданите в Югоизточна Азия, разширяването на търговията им и подобряването на икономическата им инфраструктура. Поради това в Договора се утвърждава сътрудничеството с развиващите се страни в региона, както и икономическото, финансовото и техническото сътрудничество с държави извън групата на развиващите се страни. |
(4) |
На заседанието си от 4—5 декември 2006 г. Съветът упълномощи председателството и Комисията да проведат преговори за присъединяването на Съюза и на Европейската общност към Договора. |
(5) |
С писмо от 7 декември 2006 г. Съюзът и Европейската общност уведомиха Камбоджа, в качеството ѝ на координатор на АСЕАН за връзки със Съюза, относно решението си да подаде заявление за присъединяване към Договора, при спазване на уговорките, изразени в писмото. |
(6) |
На 28 май 2009 г. Тайланд, държавата, председателстваща тогава АСЕАН, заяви изразеното от всички държави в Югоизточна Азия съгласие относно присъединяването на Съюза и Европейската общност към Договора, при условие на влизането в сила на третия протокол към Договора. |
(7) |
Третият протокол към Договора, подписан на 23 юли 2010 г., предвижда възможността за присъединяване на регионални организации към Договора. |
(8) |
Следователно Съюзът следва да се присъедини към Договора след влизането в сила на третия протокол към Договора, |
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Присъединяването на Съюза към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия се одобрява от името на Съюза.
Текстовете на Договора и на трите протокола за неговото изменение, както и на правния инструмент на Съюза за присъединяване към Договора, са приложени към настоящото решение
Член 2
Съветът упълномощава върховния представител на Съюза по въпросите на външните работи и политиката на сигурност да подпише от името на Съюза и да депозира правния инструмент на Съюза за присъединяване към Договора.
Член 3
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Люксембург на 26 април 2012 година.
За Съвета
Председател
M. BØDSKOV
ПРЕВОД
Договор за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
Индонезия, 24 февруари 1976 г.
Високодоговарящите се страни:
КАТО СЪЗНАВАТ съществуващите исторически, географски и културни връзки, които свързват техните народи;
ЗАГРИЖЕНИ да насърчават регионалния мир и стабилност чрез съблюдаване на правосъдието и върховенството на закона и засилване на регионалната устойчивост на техните отношения;
КАТО ЖЕЛАЯТ да задълбочат мира, приятелството и взаимното сътрудничество по въпросите, засягащи Югоизточна Азия, в съответствие с духа и принципите, залегнали в Устава на Организацията на обединените нации, с Десетте принципа, приети от конференцията на Азия и Африка в Бандунг на 25 април 1955 г., с Декларацията на Асоциацията на народите от Югоизточна Азия, подписана на 8 август 1967 г. в Банкок, и с Декларацията, подписана на 27 ноември 1971 г. в Куала Лумпур;
УВЕРЕНИ, че уреждането на различията или споровете между техните държави следва да се извършва чрез рационални, ефективни и достатъчно гъвкави процедури, които не позволяват враждебност, която би могла да застраши или попречи на сътрудничеството;
УБЕДЕНИ в необходимостта от сътрудничество с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, и в укрепването на световния мир, стабилност и хармония;
ТЪРЖЕСТВЕНО СЕ СПОРАЗУМЯХА да сключат Договор за приятелство и сътрудничество, както следва:
1.1.1.1. ГЛАВА I: ЦЕЛ И ПРИНЦИПИ
Член 1
Целта на настоящия договор е да насърчава постоянен мир, непрекъснато приятелство и сътрудничество между техните народи, което ще допринесе за тяхната мощ, солидарност и сближаване.
Член 2
В отношенията помежду си високодоговарящите се страни се ръководят от следните основни принципи:
а) |
взаимно зачитане на независимостта, сувереността, равнопоставеността, териториалната цялост и националната идентичност на всички народи; |
б) |
правото на всяка държава да управлява националната си съдба без външна намеса, подривна дейност или принуда; |
в) |
ненамеса на една страна във вътрешните работи на друга; |
г) |
уреждане на различията или споровете с мирни средства; |
д) |
отказ от оправянето на заплахи за използване на сила или от използването на сила; |
е) |
ефективно сътрудничество помежду им. |
1.1.1.2. ГЛАВА II: ПРИЯТЕЛСТВО
Член 3
За постигането на целта на настоящия договор високодоговарящите се страни се стремят да развиват и укрепват традиционните, културните и историческите връзки на приятелство, добросъседство и сътрудничество, които ги сближават, и изпълняват добросъвестно задълженията си, произтичащи от настоящия договор. За да допринесат за засилване на разбирателството помежду си, високодоговарящите се страни насърчават и улесняват контактите и обмена между своите народи.
1.1.1.3. ГЛАВА III: СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 4
Високодоговарящите се страни насърчават активното сътрудничество в икономическата, социалната, техническата, научната и административната сфера, както и по въпроси, свързани с общите идеали и стремежи за международен мир и стабилност в региона, и по всички други въпроси от взаимен интерес.
Член 5
Съгласно член 4 високодоговарящите се страни полагат максимални двустранни и многостранни усилия въз основа на равнопоставеност, недискриминация и взаимна изгода.
Член 6
Високодоговарящите се страни си сътрудничат за ускоряването на икономическия растеж в региона, за да укрепят основите за съществуването на благоденстваща и мирна общност от народи в Югоизточна Азия. За тази цел те насърчават по-широкото използване на своето земеделие и промишленост, разширяването на своята търговия и подобряването на икономическата си инфраструктура, което е от обща полза за техните народи. В това отношение те продължават да проучват всички възможности за тясно и ползотворно сътрудничество с други държави и с международни и регионални организации извън региона.
Член 7
Високодоговарящите се страни засилват икономическото сътрудничество, за да постигнат социална справедливост и за да повишат стандарта на живот на народите в региона. За тази цел те приемат съответните регионални стратегии за икономическо развитие и взаимопомощ.
Член 8
Високодоговарящите се страни се стремят към възможно най-тясно сътрудничество в най-широк мащаб и с готовност предоставят помощ една на друга под формата на възможности за обучение и научноизследователска дейност в социалната, културната, техническата, научната и административната сфера.
Член 9
Високодоговарящите се страни полагат усилия да улеснят сътрудничеството, насочено към напредък в стремежа към мир, хармония и стабилност в региона. За тази цел високодоговарящите се страни поддържат постоянни контакти и консултации помежду си по международни и регионални въпроси с цел координиране на своите позиции, действия и политики.
Член 10
Никоя високодоговаряща се страна по никакъв начин и под никаква форма не участва в дейност, която представлява заплаха за политическата и икономическата стабилност, суверенитета или териториалната цялост на друга високодоговаряща се страна.
Член 11
За да запазят националната си идентичност, високодоговарящите се страни полагат усилия за укрепването на националната си устойчивост в политическата, икономическата, социално-културната сфера, както и в сферата на сигурността, в съответствие със своите идеали и стремежи, без външна намеса и вътрешна подривна дейност.
Член 12
В усилията си да постигнат регионално благоденствие и сигурност високодоговарящите се страни полагат усилия да си сътрудничат във всички области с цел насърчаване на регионалната устойчивост, като се основават на принципите на увереност в собствените сили, независимост, взаимно уважение, сътрудничество и солидарност, които ще представляват основите за силна и жизнеспособна общност от народи в Югоизточна Азия.
1.1.1.4. ГЛАВА IV: МИРНО УРЕЖДАНЕ НА СПОРОВЕ
Член 13
Високодоговарящите се страни са изпълнени с решимост и добра воля за предотвратяването на спорове. В случай на възникване на спорове, които пряко ги засягат, особено спорове, които могат да нарушат регионалния мир и хармония, те се въздържат от отправянето на заплаха за използване на сила или от използването на сила и винаги уреждат тези спорове помежду си чрез приятелски преговори.
Член 14
За уреждането на спорове чрез регионални процедури високодоговарящите се страни учредяват като постоянен орган Висш съвет, който включва представител на министерско ниво на всяка от високодоговарящите се страни и който има за задача да се информира дали съществуват спорове или ситуации, които могат да нарушат регионалния мир и хармония.
Член 15
В случай че не бъде намерено решение чрез преки преговори, Висшият съвет се информира относно спора или ситуацията и препоръчва на страните по спора подходящи средства за неговото уреждане като например добри услуги, медиация, проверка или помирение. Висшият съвет може обаче да предложи своите добри услуги или по споразумение със страните по спора да поеме ролята на комисия за медиация, проверка или помирение. Когато счете за необходимо, Висшият съвет препоръчва подходящи мерки за предотвратяване на влошаването на спора или ситуацията.
Член 16
Горната разпоредба от настоящата глава не се прилата по отношение на даден спор освен ако всички страни по спора не дадат своето съгласие за прилагането ѝ по отношение на посочения спор. Същевременно обаче това не пречи на другите високодоговарящи се страни, които не са страни по спора, да предложат евентуална помощ за уреждането на посочения спор. Страните по спора следва да са благосклонни към подобни предложения за помощ.
Член 17
Нищо в настоящия договор не пречи да се използват средствата за мирно уреждане, посочени в член 33, параграф 1 от Устава на Организацията на обединените нации. Високодоговарящите се страни, които са страни по даден спор, следва да се насърчават да предприемат стъпки за разрешаването му чрез приятелски преговори, преди да прибегнат към другите процедури, предвидени в Устава на Организацията на обединените нации.
1.1.1.5. ГЛАВА V: ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Член 18
Настоящият договор се подписва от Република Индонезия, Малайзия, Република Филипини, Република Сингапур и Кралство Тайланд. Той се ратифицира в съответствие с конституционните процедури на всяка държава, подписала договора. Към него могат да се присъединяват други държави от Югоизточна Азия.
Член 19
Настоящият договор влиза в сила на датата на депозиране на петия ратификационен инструмент пред правителствата на държавите, подписали договора, които са определени за депозитари на настоящия договор и на ратификационните инструменти или инструментите за присъединяване.
Член 20
Настоящият договор е съставен на официалните езици на високодоговарящите се страни, като всички текстове имат еднаква сила. Съществува общ превод на текста на английски език, по който съществува съгласие. Различията в тълкуването на общия текст се разрешават посредством преговори.
В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА ТОВА високодоговарящите се страни подписаха договора и положиха своите печати.
Съставено в Денпасар, Бали, на двадесет и четвърти февруари хиляда деветстотин седемдесет и шеста година.
Протокол за изменение на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия Филипини, 15 декември 1987 г.
Правителството на Бруней Даруссалам
Правителството на Република Индонезия
Правителството на Малайзия
Правителството на Република Филипини
Правителството на Република Сингапур
Правителството на Кралство Тайланд
В ЖЕЛАНИЕТО СИ допълнително да подобрят сътрудничеството с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, и по-специално с държавите, съседни на региона на Югоизточна Азия;
КАТО ИМАТ ПРЕДВИД параграф 5 от преамбюла на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, съставен в Денпасар, Бали, на 24 февруари 1976 г. (наричан по-нататък „Договорът за приятелство“), в който се споменава необходимостта от сътрудничество с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, за укрепването на световния мир, стабилност и хармония,
СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
Член 1
Член 18 от Договора за приятелство се изменя, както следва:
„Настоящият договор се подписва от Република Индонезия, Малайзия, Република Филипини, Република Сингапур и Кралство Тайланд. Той се ратифицира в съответствие с конституционните процедури на всяка държава, подписала договора.
Към него могат да се присъединяват други държави от Югоизточна Азия.
Държави извън региона на Югоизточна Азия също могат да се присъединят към настоящия договор със съгласието на всички държави от Югоизточна Азия, които са подписали настоящия договор, и на Бруней Даруссалам.“
Член 2
Член 14 от Договора за приятелство се изменя, както следва:
„За уреждането на спорове чрез регионални процедури високодоговарящите се страни учредяват като постоянен орган Висш съвет, който включва представител на министерско ниво на всяка от високодоговарящите се страни и който има за задача да се информира дали съществуват спорове или ситуации, които могат да нарушат регионалния мир и хармония.
При все това обаче настоящият член се прилага към всяка държава извън региона на Югоизточна Азия, която се е присъединила към договора, само в случаите, когато тази държава е пряк участник в спора, който следва да се уреди посредством регионалните процедури.“
Член 3
Настоящият протокол подлежи на ратификация и влиза в сила на датата на депозиране на последния ратификационен инструмент на високодоговарящите се страни.
Съставено в Манила на петнадесети декември хиляда деветстотин осемдесет и седма година.
Втори протокол за изменение на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
Манила, Филипини, 25 юли 1998 г.
Правителството на Бруней Даруссалам
Правителството на Кралство Камбоджа
Правителството на Република Индонезия
Правителството на Лаоската народнодемократична република
Правителството на Малайзия
Правителството на Съюз Мианмар
Правителството на Република Филипини
Правителството на Република Сингапур
Правителството на Кралство Тайланд
Правителството на Социалистическа република Виетнам
Правителството на Папуа-Нова Гвинея
наричани по-нататък „високодоговарящите се страни“:
В ЖЕЛАНИЕТО СИ да гарантират подходящо задълбочаване на сътрудничеството с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, и по-специално с държавите, съседни на региона на Югоизточна Азия;
КАТО ИМАТ ПРЕДВИД параграф 5 от преамбюла на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, съставен в Денпасар, Бали, на 24 февруари 1976 г. (наричан по-нататък „Договорът за приятелство“), в който се споменава необходимостта от сътрудничество с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, за укрепването на световния мир, стабилност и хармония,
СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
Член 1
Член 18, параграф 3 от Договора за приятелство се изменя, както следва:
„Държави извън региона на Югоизточна Азия също могат да се присъединят към настоящия договор със съгласието на всички държави от Югоизточна Азия, а именно Бруней Даруссалам, Кралство Камбоджа, Република Индонезия, Лаоската народнодемократична република, Малайзия, Съюз Мианмар, Република Филипини, Република Сингапур, Кралство Тайланд и Социалистическа република Виетнам.“
Член 2
Настоящият протокол подлежи на ратификация и влиза в сила на датата на депозиране на последния ратификационен инструмент на високодоговарящите се страни.
Съставено в Манила на двадесет и пети юли хиляда деветстотин деветдесет и осма година.
Трети протокол за изменение на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
Ханой, Виетнам, 23 юли 2010 г.
Бруней Даруссалам
Кралство Камбоджа
Република Индонезия
Лаоската народнодемократична република
Малайзия
Съюз Мианмар
Република Филипини
Република Сингапур
Кралство Тайланд
Социалистическа република Виетнам
Австралийският съюз
Народна република Бангладеш
Китайската народна република
Корейската народнодемократична република
Френската република
Република Индия
Япония
Монголия
Нова Зеландия
Ислямска република Пакистан
Папуа-Нова Гвинея
Република Корея
Руската федерация
Демократична социалистическа република Шри Ланка
Демократична република Източен Тимор
Република Турция
Съединените американски щати
наричани по-нататък „високодоговарящите се страни“:
В ЖЕЛАНИЕТО СИ да гарантират подходящо задълбочаване на сътрудничеството с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, и по-специално с държавите, съседни на региона на Югоизточна Азия, както и с регионалните организации, в които членуват само суверенни държави;
КАТО ИМАТ ПРЕДВИД параграф 5 от преамбюла на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, съставен в Денпасар, Бали, на 24 февруари 1976 г. (наричан по-нататък „Договорът за приятелство“), в който се споменава необходимостта от сътрудничество с всички миролюбиви народи както в региона на Югоизточна Азия, така и извън него, за укрепването на световния мир, стабилност и хармония,
СЕ ДОГОВОРИХА ЗА СЛЕДНОТО:
Член 1
Член 18, параграф 3 от Договора за приятелство се изменя, както следва:
„Към настоящия договор могат да се присъединяват държави извън региона на Югоизточна Азия и регионални организации, в които членуват само суверенни държави, със съгласието на всички държави от Югоизточна Азия, а именно Бруней Даруссалам, Кралство Камбоджа, Република Индонезия, Лаоската народнодемократична република, Малайзия, Съюз Мианмар, Република Филипини, Република Сингапур, Кралство Тайланд и Социалистическа република Виетнам.“
Член 2
Член 14, параграф 2 от Договора за приятелство се изменя, както следва:
„При все това обаче настоящият член се прилага към всяка високодоговаряща се страна, която се е присъединила към договора, само в случаите, когато тази високодоговаряща се страна е пряк участник в спора, който следва да се уреди посредством регионалните процедури.“
Член 3
Настоящият протокол подлежи на ратификация и влиза в сила на датата на депозиране на последния ратификационен инструмент на високодоговарящите се страни.
Съставено в Ханой, Виетнам, на двадесет и трети юли две хиляди и десета година в един-единствен екземпляр на английски език.
Инструмент за присъединяване на Европейския съюз към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ Договорът за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, подписан на 24 февруари 1976 г. в Бали, Индонезия, беше изменен с Първи, Втори и Трети протокол за изменение на Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, които бяха подписани съответно на 15 декември 1987 г., 25 юли 1998 г. и 23 юли 2010 г.;
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ в член 18, параграф 3 от горепосочения договор, изменен с член 1 от горепосочения Трети протокол, се предвижда, че регионалните организации, в които членуват само суверенни държави, могат да се присъединят към Договора със съгласието на всички държави от Югоизточна Азия, а именно Бруней Даруссалам, Кралство Камбоджа, Република Индонезия, Лаоската народнодемократична република, Малайзия, Съюз Мианмар, Република Филипини, Република Сингапур, Кралство Тайланд и Социалистическа република Виетнам;
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ министърът на външните работи на Финландия и членът на Европейската комисия, отговарящ за външните отношения и европейската политика за съседство, представиха заявление за присъединяване на Европейския съюз към Договора с писмо от 7 декември 2006 г.;
КАТО ИМА ПРЕДВИД, ЧЕ държавите от Югоизточна Азия изразиха съгласие за присъединяването на Европейския съюз към Договора;
С настоящото Европейският съюз се присъединява към Договора за приятелство и сътрудничество в Югоизточна Азия, считано от датата на депозиране на настоящия инструмент.
В ПОТВЪРЖДЕНИЕ НА ТОВА настоящият инструмент за присъединяване е подписан от [ДЛЪЖНОСТ].
Съставено в [място], [държава], на днешния [дата] [месец] две хиляди и [година].
За Европейския съюз