EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32012D0115
2012/115/EU: Commission Implementing Decision of 10 February 2012 laying down rules concerning the transitional national plans referred to in Directive 2010/75/EU of the European Parliament and of the Council on industrial emissions (notified under document C(2012) 612) Text with EEA relevance
2012/115/ЕС: Решение за изпълнение на Комисията от 10 февруари 2012 година за определяне на правила относно преходните национални планове, посочени в Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността (нотифицирано под номер C(2012) 612) текст от значение за ЕИП
2012/115/ЕС: Решение за изпълнение на Комисията от 10 февруари 2012 година за определяне на правила относно преходните национални планове, посочени в Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността (нотифицирано под номер C(2012) 612) текст от значение за ЕИП
OB L 52, 24.2.2012, p. 12–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV) Този документ е публикуван в специално издание
(HR)
In force
24.2.2012 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
L 52/12 |
РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 10 февруари 2012 година
за определяне на правила относно преходните национални планове, посочени в Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета относно емисиите от промишлеността
(нотифицирано под номер C(2012) 612)
(текст от значение за ЕИП)
(2012/115/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 2010/75/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. относно емисиите от промишлеността (комплексно предотвратяване и контрол на замърсяването) (1), и по-специално член 41, буква б) от нея,
като има предвид, че:
(1) |
Съгласно член 32 от Директива 2010/75/ЕС по време на периода от 1 януари 2016 г. до 30 юни 2020 г. държавите-членки могат да изготвят и прилагат преходен национален план, който обхваща определени горивни инсталации, за които планът включва емисиите на един или повече от следните замърсители: азотни окиси, серен двуокис и прах. За газовите турбини планът обхваща само емисиите на азотни окиси. |
(2) |
Горивните инсталации, обхванати от преходния национален план, могат да бъдат освободени от задължението за спазване на посочените в член 30, параграф 2 от Директива 2010/75/ЕС норми за допустими емисии на замърсителите, за които се прилага планът, или, когато е приложимо, от задължението за спазване на посочените в член 31 от същата директива степени на десулфуризация. |
(3) |
С цел да се гарантира унифицираното прилагане на член 32 от Директива 2010/75/ЕС следва да се приемат правила за изпълнение. |
(4) |
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 75, параграф 1 от Директива 2010/75/ЕС, |
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Горивни инсталации, които трябва да бъдат включени в преходните национални планове
В съответствие с подробните разпоредби, установени в раздел 1 от приложението към настоящото решение, преходният национален план включва само цели горивни инсталации, обхванати в глава III от Директива 2010/75/ЕС, като се вземат предвид разпоредбите на член 32, параграф 1 и правилата за обединяване, предвидени в член 29 от Директива 2010/75/ЕС.
Член 2
Съдържание на преходните национални планове
1. Всеки преходен национален план включва следната информация в съответствие с раздел 2 от приложението към настоящото решение:
а) |
списък на всички горивни инсталации, които са обхванати от плана, включително цялата приложима информация относно техните експлоатационни характеристики; |
б) |
изчисленият принос на всяка отделна горивна инсталация към таваните на емисиите за 2016 г. и за 2019 г.; |
в) |
таблица, в която са определени таваните на емисиите за всеки от замърсителите в обхвата на плана за годините 2016, 2017, 2018, 2019 и за първото полугодие на 2020 г.; |
г) |
подробни данни относно изчисленията на тези тавани на емисиите. |
Освен това преходният национален план включва следната информация:
а) |
описание на начина за мониторинг и докладване на изпълнението на плана пред Комисията; |
б) |
списък на мерките, които се прилагат, за да се гарантира, че всички горивни инсталации, обхванати от плана, най-късно до 1 юли 2020 г. спазват приложимите норми за допустими емисии, заложени в приложение V към Директива 2010/75/ЕС. |
2. За целите на параграф 1, първа алинея, буква a) държавите-членки използват образеца, предвиден в таблица A.1 в допълнение A към приложението към настоящото решение.
За целите на параграф 1, първа алинея, буква в) държавите-членки използват образеца, предвиден в таблица Б.3 в допълнение Б към приложението към настоящото решение.
Член 3
Определяне на тавани на емисиите в преходните национални планове
1. За целите на член 32, параграф 3 от Директива 2010/75/ЕС таваните на емисиите се изчисляват в съответствие с методите, определени в раздел 3 от приложението към настоящото решение.
2. Държавите-членки използват образеца, предвиден в таблица Б.1 в допълнение Б към приложението към настоящото решение за представяне на съответните норми за допустими емисии и минималните степени на десулфуризация, изчисления принос на всяка горивна инсталация към таваните на емисиите за 2016 г. и таваните на общите емисии за 2016 г.
В следните случаи в колоната в образеца с обозначение „коментари“ държавите-членки представят допълнителна информация относно нормите за допустими емисии, приложени за изчислението:
а) |
когато са приложени нормите за допустими емисии, посочени в бележките към таблици В.1 и В.2 в допълнение В към приложението към настоящото решение; |
б) |
когато инсталациите използват много видове гориво или са съставени от комбинации от много видове инсталации. |
3. Държавите-членки използват образеца, предвиден в таблица Б.2 в допълнение Б към приложението към настоящото решение за представяне на съответните норми за допустими емисии и минималните степени на десулфуризация, изчисления принос на всяка горивна инсталация към таваните на емисиите за 2019 г. и таваните на общите емисиите за 2019 г.
В следните случаи в колоната в образеца с обозначение „коментари“ държавите-членки представят допълнителна информация относно нормите за допустими емисии, приложени за изчислението:
а) |
когато са приложени нормите за допустими емисии, посочени в бележките към таблици Г.1 и Г.2 в допълнение Г към приложението към настоящото решение; |
б) |
когато инсталациите използват много видове гориво или са съставени от комбинации от много видове инсталации. |
Член 4
Прилагане на преходния национален план
В съответствие с член 32, параграф 5, втора и трета алинея от Директива 2010/75/ЕС дадена държава-членка може да прилага своя преходен национален план единствено след неговото приемане от Комисията.
Член 5
Последващи изменения на преходния национален план
1. Държавите-членки създават механизъм, който позволява установяването на всички съответни промени в горивните инсталации, попадащи в обхвата на преходния национален план, които могат да засегнат приложимите тавани на емисиите.
2. За целите на член 32, параграф 6 от Директива 2010/75/ЕС държавите-членки информират Комисията относно всякакви последващи изменения на плана, които засягат приложимите тавани на емисиите, в съответствие с раздел 4 от приложението към настоящото решение.
Член 6
Контрол на спазването, коригиращи действия и докладване пред Комисията
1. За целите на член 32, параграф 4 от Директива 2010/75/ЕС компетентните органи извършват мониторинг на емисиите на азотни окиси, серен двуокис и прах на всяка от горивните инсталации, попадащи в обхвата на преходния национален план, като проверяват данните от мониторинга или от изчисленията на операторите на горивните инсталации.
2. Държавите-членки гарантират, че емисиите на азотни окиси, серен двуокис и прах от горивните инсталации, попадащи в обхвата на преходния национален план, се ограничават до такива нива, които позволяват спазване на таваните на емисиите. В случаите, в които съществува риск от неспазване на таваните, държавите-членки вземат необходимите мерки за предотвратяване на надвишаването на тези тавани.
3. Държавите-членки, които прилагат преходен национален план, докладват пред Комисията всяка година в срок от 12 месеца данните за всяка отделна горивна инсталация, изброени в член 72, параграф 3 от Директива 2010/75/ЕС, за всички горивни инсталации, включени в плана.
Член 7
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 10 февруари 2012 година.
За Комисията
Janez POTOČNIK
Член на Комисията
(1) ОВ L 334, 17.12.2010 г., стр. 17.
ПРИЛОЖЕНИЕ
1. Горивни инсталации, които ще бъдат включени в преходния национален план
Частите от горивните инсталации (напр. една или повече отделни горивни инсталации, които използват общ комин с други инсталации, или такива, които се намират в ситуация като изложената в член 29, параграф 2 от Директива 2010/75/ЕС) не следва да попадат в приложното поле на преходен национален план (1).
За целите на член 32, параграф 1, буква б), второ тире от Директива 2010/75/ЕС горивните инсталации, попадащи в приложното поле на посочената разпоредба, включват също така инсталации, които не се експлоатират от оператор на рафинерия, но се намират в рафинерия и използват горивата, посочени в споменатата буква.
Горивните инсталации, за които ще се прилагат разпоредбите от глава IV от Директива 2010/75/ЕС относно инсталациите за изгаряне на отпадъци и инсталациите за съвместно изгаряне на отпадъци, в който и да е момент от прилагането на преходния национален план, не се включват в преходния национален план.
2. Данни за горивните инсталации, които ще бъдат включени в преходния национален план
Преходният национален план включва списък на всички горивни инсталации, които попадат в неговото приложно поле, и всички данни, свързани с тези инсталации, които са били използвани за изчисляване на таваните на емисиите.
Данните за отделните инсталации, които ще бъдат включени, са свързани с общата номинална входяща топлинна мощност, с използваните горива и експлоатационните характеристики на всяка горивна инсталация по време на периода на прилагане на преходния национален план.
Следните данни се включват в преходния национален план като минимум за всяка от горивните инсталации, които попадат в неговото приложно поле:
1) |
Наименование и местоположение на горивната инсталация (2). |
2) |
Дата на издаване на първоначалното разрешително за горивната инсталация. |
3) |
Дата на подаване на заявлението за първоначалното разрешително за горивната инсталация, както и датата на първото пускане в експлоатация на горивната инсталация.
|
4) |
Всяко увеличаване с поне 50 MW на общата номинална входяща топлинна мощност на горивната инсталация, което е било извършено през периода 27 ноември 2002 г. — 31 декември 2010 г. (с посочване на добавената мощност в MW) (3). |
5) |
Обща номинална входяща топлинна мощност (MW) на всяка горивна инсталация на 31 декември 2010 г. |
6) |
Годишен брой експлоатационни часове (4) на всяка горивна инсталация, изчислен на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г.
|
7) |
Замърсители, поради наличието на които съответната горивна инсталация не попада в приложното поле на преходния национален план (ако има такива) (5). |
8) |
Годишно количество на използваното гориво (TJ/година), изчислено на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г. с разбивка за 6 вида гориво: каменни въглища, лигнитни въглища, биомаса, други твърди горива, течни горива, газообразни горива (6). |
9) |
Годишен дебит на отпадния газ (Nm3/година), изчислен на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г. (7)
|
10) |
Входящото количество сяра, внесено чрез местно произведените твърди горива (9) (тонове S/година), изчислено на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г.
|
Когато горивните инсталации, попадащи в приложното поле на преходния национален план, са газови турбини или газови двигатели, това трябва да бъде изрично посочено в преходния национален план.
3. Определяне на таваните на емисиите
3.1. Метод за изчисляване на приноса на отделните инсталации за постигане на таваните на емисиите за 2016 г. и 2019 г.
3.1.1. Общ случай
За да се определят приложимите тавани на емисиите за замърсител за 2016 г. и 2019 г., следва да бъде изчислен приносът на всяка горивна инсталация, изразен в тонове на година (т/год.), като се използва следното уравнение:
Принос за постигане на таван (т/год.) = дебит на отпадния газ (Nm3pa) × ELV (норма за допустими емисии) (mg/Nm3) × 1,0 × 10–9
където:
— |
„дебит на отпадния газ“ е обемният дебит на отпадните газове, изразен в кубични метри на година (Nm3pa), който се изчислява на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г. Дебитът на отпадния газ се изразява при стандартна температура (273 K) и налягане (101,3 kPa), при съответното зададено съдържание на кислород (т.е. същото като използваното за нормата за допустими емисии (ELV) и след приспадане на количествата водна пара; |
— |
ELV е съответната норма за допустими емисии за въпросния замърсител, изразена в mg/Nm3, като се приема, че обемното количество кислород в отпадните газове е 6 % при твърди горива, 3 % при течни и газообразни горива (за горивни инсталации, различни от газови турбини или газови двигатели) и 15 % при газови турбини и газови двигатели. |
Подробна информация за начина на определяне на нормите за допустими емисии за изчисляване на таваните на емисиите за 2016 г. и 2019 г. е поместена в раздели 3.2 и 3.3.
3.1.2. Конкретен случай, свързан с инсталации, които използват няколко вида горива и/или се състоят от няколко вида инсталации
Уравнението, посочено в раздел 3.1.1, не може да бъде използвано за горивни инсталации, които през периода 2001—2010 г. са използвали няколко вида горива (едновременно или не) или се състоят от няколко вида инсталации.
Тези горивни инсталации изискват прилагането на различни норми за допустими емисии и/или нормални условия за изчисляване на техния принос за постигане на таваните на емисиите. Следователно се използва следният метод:
Принос за постигане на таван (т/год.) = Σ [дебит на отпадния газ (Nm3pa) × ELV (mg/Nm3) × 1,0 × 10–9]
Това уравнение показва, че за всеки от видовете горива, използвани през периода 2001—2010 г., средният годишен обем на отпадните газове (Nm3 на година) се умножава по съответната норма за допустимите емисии (която съответства на общата номинална входяща топлинна мощност на цялата горивна инсталация). След това резултатите от умножението се сумират за всички видове използвани горива.
Трябва да се гарантира, че за всеки вид гориво умножените обем на отпадните газове и норма за допустимите емисии се изразяват при едно и също зададено съдържание на кислород.
Същият подход се прилага и в случаите, при които през периода 2001—2010 г., при отчитане на член 29, параграфи 1 и 2 от Директива 2010/75/ЕС, една-единствена горивна инсталация се е състояла от комбинация от различни видове инсталации. Показателни примери за това са:
— |
една или повече газови турбини, комбинирани с един или повече други видове горивни инсталации; |
— |
един или повече газови двигатели, комбинирани с един или повече други видове горивни инсталации. |
3.1.3. Минимални степени на десулфуризация (MDR)
Уравнението, посочено в раздел 3.1.1, не може да бъде използвано за горивни инсталации, които използват местно произведено твърдо гориво (10), и не могат да спазят съответните норми за допустими емисии, определени за серен двуокис в Директива 2010/75/ЕС поради характеристиките на това гориво.
Изчисляването на приноса за постигане на тавана на емисиите, приложим за серен двуокис, за тези инсталации може да се основава по-скоро върху прилагането на съответните минимални степени на десулфуризация (11), отколкото върху нормите за допустими емисии за серен двуокис.
В този случай приносът на горивната инсталация за постигане на таваните на емисиите на серен двуокис, изразени в тонове на година (т/год.), се изчислява чрез използване на следното уравнение:
Принос за постигане на таван на SO2 (т/год.) = внесеното количество сяра (т/год.) × (1 – (MDR/100)) × 2
където:
— |
„внесеното количество сяра“ е изразеното в тонове на година (т/год.) годишно количество сяра (S), съдържащо се в местно произведеното твърдо гориво, което се използва в горивната инсталация, изчислено на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г. |
— |
MDR е съответната минимална степен на десулфуризация, изразена в проценти. |
Подробна информация за начина на определяне на съответните минимални степени на десулфуризация за изчисляване на таваните на емисиите за 2016 г. и 2019 г. е поместена в раздели 3.2 и 3.3.
3.2. Съответни норми за допустими емисии и минимални степени на десулфуризация за изчисляване на таваните на емисиите за 2016 г.
Съгласно член 32, параграф 3 от Директива 2010/75/ЕС таванът(ите) на емисиите за 2016 г. се изчислява(т) въз основа на съответните норми за допустими емисии, определени в приложения III—VII към Директива 2001/80/ЕО, или, когато е приложимо, въз основа на минималните степени на десулфуризация, определени в приложение III към Директива 2001/80/ЕО. Поради това изчислението на таваните на емисиите за 2016 г. се основава на съответните норми за допустимите емисии и MDR, които биха били приложими на 1 януари 2016 г. спрямо съответната горивна инсталация съгласно Директива 2001/80/ЕО, като бъдат отчетени следните разпоредби (12).
Нормите за допустими емисии и MDR се определят въз основа на общата номинална входяща топлинна мощност на цялата горивна инсталация на 31 декември 2010 г., вида(овете) използвано(и) гориво(а) и годишния брой експлоатационни часове, изчислени на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г. Когато мощността на горивните инсталации е била увеличена с поне 50 MW през периода 27 ноември 2002 г. — 31 декември 2010 г., се прилагат правилата за изчисляване на съответните норми за допустими емисии, предвидени в член 10 от Директива 2001/80/ЕО.
За всички газови турбини, включени в преходния национален план, съответната норма за допустими емисии относно азотните окиси е нормата, определена в част Б от приложение VI към Директива 2001/80/ЕО, независимо от предвиденото в член 2, параграф 7, буква й) от Директива 2001/80/ЕО.
Тъй като в Директива 2001/80/ЕО не са били определени никакви норми за допустими емисии по отношение на газовите двигатели, съответната норма за допустими емисии за азотните окиси е нормата, определена в част 1 на приложение V към Директива 2010/75/ЕС.
По отношение на горивните инсталации, които през периода 2001—2010 г. са използвали различни видове горива, съответните норми за допустими емисии се изброяват за всяко отделно гориво. Раздел 3.1.2 съдържа подробна информация относно метода, който ще бъде използван за изчисляване на приноса на всяка от тези инсталации за постигане на таваните на емисиите.
Директива 2001/80/ЕО позволява определени горивни инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 часа (като плаваща средна стойност, изчислена за период от пет години), да спазват по-малко строги норми за допустими емисии. Последният метод може да бъде използван за изчисляване на приноса на отделна инсталация за постигане на таваните на емисиите за 2016 г. само ако средният брой експлоатационни часове на инсталацията за периода 2001—2010 г. не надвишава 1 500 часа на година.
В таблици В.1, В.2 и В.3, включени в допълнение В към настоящото приложение, е направен общ преглед на съответните норми за допустими емисии, определени в приложения III—VII към Директива 2001/80/ЕО, и на съответните MDR, установени в приложение III към Директива 2001/80/ЕО (13).
3.3. Съответни норми за допустими емисии и минимални степени на десулфуризация за изчисляване на таваните на емисиите за 2019 г.
Съгласно член 32, параграф 3 от Директива 2010/75/ЕС, таваните на емисиите за 2019 г. се изчисляват въз основа на съответните норми за допустими емисии, определени в част 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС или, когато е приложимо, въз основа на съответните степени на десулфуризация, определени в част 5 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС. Поради това изчислението на таваните на емисиите за 2019 г. се основава на съответните норми за допустимите емисии и MDR, които биха били приложими на 1 януари 2019 г. спрямо съответната горивна инсталация съгласно Директива 2010/75/ЕС.
Нормите за допустими емисии и MDR се определят въз основа на общата номинална входяща топлинна мощност на цялата горивна инсталация на 31 декември 2010 г., вида(овете) използвано(и) гориво(а) и годишния брой експлоатационни часове, изчислени на основата на средните стойности за периода 2001—2010 г.
В таблици Г.1, Г.2 и Г.3, включени в допълнение Г към настоящото приложение, е направен общ преглед на съответните норми за допустими емисии, определени в част 1 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС, и на съответните MDR, определени в част 5 от приложение V към Директива 2010/75/ЕС.
По отношение на горивните инсталации, които през периода 2001—2010 г. са използвали различни видове горива, съответните норми за допустими емисии се изброяват за всяко отделно гориво. Раздел 3.1.2 съдържа подробна информация относно метода, който ще бъде използван за изчисляване на приноса на всяка от тези инсталации за постигане на таваните на емисиите.
Директива 2010/75/ЕС позволява определени горивни инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 часа (като плаваща средна стойност, изчислена за период от пет години), да спазват по-малко строги норми за допустими емисии. Последният метод може да бъде прилаган за изчисляване на приноса на дадена инсталация за постигане на таваните на емисиите за 2019 г., ако средният брой експлоатационни часове на тази инсталация за периода 2001—2010 г. не надвишава 1 500 часа на година.
3.4. Изчисляване на таваните на емисиите
3.4.1. Изчисляване на таваните на емисиите за 2016 г. и 2019 г.
За годините 2016 г. и 2019 г. общите тавани на емисиите за всеки замърсител поотделно се определят чрез сумирането на приносите на всяка отделна инсталация със съответните тавани на емисиите:
|
таван2016 (т/год.) = Σ [принос на отделна инсталация за постигане на тавана за 2016 г.] |
|
таван2019 (т/год.) = Σ [принос на отделна инсталация за постигане на тавана за 2019 г.] |
3.4.2. Изчисляване на таваните на емисиите за 2017 г., 2018 г. и 2020 г.
Таваните за 2017 г. (таван2017) се изчисляват чрез използване на следното уравнение:
Таваните за 2018 г. (таван2018) се изчисляват чрез използване на следното уравнение:
Таваните за първото полугодие на 2020 г. (таван2020) представляват наполовина стойностите на таваните за 2019 г.:
4. Последващи изменения на преходните национални планове
Държавите-членки предоставят на Комисията най-малко следната информация:
а) |
горивните инсталации, по отношение на които е избрана временна дерогация в съответствие с член 33 от Директива 2010/75/ЕС;
|
б) |
горивните инсталации, които са затворени (т.е. тези инсталации, които окончателно са спрели да функционират), или тези, чиято обща номинална входяща топлинна мощност е намалена на по-малко от 50 MW; |
в) |
горивните инсталации, които започват да изгарят съвместно отпадъци след 31 декември 2015 г. и които поради това биха попаднали в приложното поле на глава IV от Директива 2010/75/ЕС.
|
За целите на член 32, параграф 6 от Директива 2010/75/ЕС държавите-членки не са задължени да съобщават на Комисията следната информация, тъй като последващите изменения, на които те се позовават, не следва да засягат приложимия(те) таван(и) на емисиите:
— |
намаляване или увеличаване на общата номинална входяща топлинна мощност след 31 декември 2010 г. (различно от намаляване до по-малко от 50 MW); |
— |
намаляване или увеличаване на броя експлоатационни часове на година след 2010 г.; |
— |
промяна, свързана с използваното гориво (вид, количество), настъпваща след 2010 г. (различна от преминаване към изгаряне на отпадъци, което би отнесло инсталацията към категорията на инсталациите за изгаряне на отпадъци и би довело до нейното изключване от преходния национален план). |
Измененията, които засягат наименованието на инсталацията (напр. поради промяна на името на оператора), се съобщават посредством инвентаризациите на емисии, които следва да бъдат предоставени от държавите-членки в съответствие с член 6, параграф 3 от настоящото решение и с член 72, параграф 3 от Директива 2010/75/ЕС.
(1) Същото правило важи и по отношение на членове 33, 34 и 35 от Директива 2010/75/ЕС. Следователно част от горивна инсталация не може да попада в приложното поле на разпоредбите на членове 33, 34 или 35, докато друга част (или части) от тази инсталация ще бъде включена в преходния национален план.
(2) Както е било посочено в инвентаризациите на емисии, изготвени съгласно Директива 2001/80/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2001 г. за ограничаване на емисиите на определени замърсители във въздуха, изпускани от големи горивни инсталации (ОВ L 309, 27.11.2001 г., стр. 1).
(3) Тази информация е необходима с оглед определяне на съответните норми за допустими емисии на 1 януари 2016 г., както е предвидено в член 10 от Директива 2001/80/ЕО.
(4) „Експлоатационни часове“ означава времето, изразено в часове, през което дадена горивна инсталация функционира, изцяло или частично, и изпуска емисии във въздуха, с изключение на периодите на пускане и спиране.
(5) Например само газовите турбини биха могли да попадат в приложното поле на преходния национален план във връзка с емисиите на NOx от тях. Другите инсталации могат да попадат в приложното поле на преходния национален план във връзка с някой(и) замърсител(и), като същевременно се подчиняват на нормите за допустими емисии, посочени в приложение V към Директива 2010/75/ЕС във връзка с други замърсители.
(6) За горивни инсталации, които в който и да е момент от периода 2001—2010 г. са изгаряли съвместно отпадъци (различни от отпадъци, които представляват „биомаса“ съгласно определението, дадено в член 3, точка 31, буква б) от Директива 2010/75/ЕС и следователно са попадали в приложното поле на Директива 2000/76/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 4 декември 2000 г. относно изгарянето на отпадъците (ОВ L 332, 28.12.2000 г., стр. 91)), количеството на отпадъците, изгорени през посочения период, не се включва в тази точка.
(7) Вж. раздел 3.1.1 от настоящото приложение относно приложимите нормални условия.
(8) Вж. раздел 3.1.2 от настоящото приложение.
(9) „Местно произведено твърдо гориво“ означава срещано в естествени условия твърдо гориво, което се изгаря в специално конструирани за това гориво горивни инсталации и което се добива на местно равнище.
(10) Това важи за горивни инсталации, които през периода 2001—2010 г. са използвали местно произведено твърдо гориво.
(11) „Степен на десулфуризация“ означава съотношението между количеството сяра, което не е изпуснато във въздуха от горивната инсталация за даден период от време, и количеството сяра, съдържащо се в твърдото гориво, което е въведено в камерите на горивната инсталация и е използвано в течение на същия период от време.
(12) Съответните норми за допустими емисии за изчисляване на таваните на емисиите не са засегнати от включването на инсталация в национална схема за намаляване на емисиите съгласно член 4, параграф 6 от Директива 2001/80/ЕО.
(13) Този общ преглед не е изчерпателен. По-конкретно той не включва ситуации, при които мощността на дадена горивна инсталация е била увеличена с поне 50 MW в периода 27 ноември 2002 г. — 31 декември 2010 г., като в този случай от практическо значение също така са и нормите за допустими емисии, изброени в част Б от приложения III—VII към Директива 2001/80/ЕО (прилагане на член 10 от Директива 2001/80/ЕО).
Допълнение A
Таблица А.1
Модел на списъка на горивните инсталации, които ще бъдат включени в преходния национален план
A |
Б |
В |
Г |
Д |
Е |
Ж |
З |
|
Номер |
Наименование на инсталацията |
Местоположение на инсталацията (адрес) |
Дата на подаване на заявлението за първоначалното разрешително за горивната инсталация, както и датата на първото пускане на инсталацията в експлоатация |
ИЛИ Дата на издаване на първоначалното разрешително за инсталацията |
Всяко увеличаване с поне 50 MW на общата номинална входяща топлинна мощност на горивната инсталация, което е било извършено през периода 27 ноември 2002 г. — 31 декември 2010 г. (общо увеличаване в MW) |
Обща номинална топлинна мощност на 31.12.2010 г. (MW) |
Годишен брой експлоатационни часове (средна стойност за периода 2001—2010 г.) |
Замърсител(и) (SO2, NOx, прах), поради наличието на които съответната инсталация НЕ попада в приложното поле на преходния национален план |
A |
И |
Й |
К |
Л |
М |
|||||
Номер |
Посочете дали инсталацията е газова турбина или газов двигател |
Годишно количество на използваното гориво (средна стойност за периода 2001—2010 г.) |
Среден годишен дебит на отпадния газ (средни стойности за периода 2001—2010 г.) |
Годишно количеството на сярата, съдържащо се в използваните местно произведени твърди горива, което е въведено в горивната инсталация (средни стойности за периода 2001—2010 г.) |
Коефициент(и) на преобразуване, използван(и) в случай че дебитът на отпадния газ е бил изчислен на основата на подаденото гориво (по вид гориво) |
|||||
(TJ/година) |
(Nm3/год.) |
(т/год.) |
(Nm3/GJ) |
|||||||
|
|
каменни въглища |
лигнитни въглища |
биомаса |
други твърди горива |
течни горива |
газообразни горива |
|
|
|
Допълнение Б
Таблица Б.1
Модел за изчисляване на таваните на емисиите за 2016 г.
A |
Б |
В |
Г |
Д |
Е |
Ж |
З |
И |
Й |
К |
Номер |
Наименование |
Зададено съдържание на кислород |
Съответна ELV за SO2 |
Съответна степен на десулфуризация |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на SO2 за 2016 г. |
Съответна ELV за NOx |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на NOxза 2016 г. |
Съответна ELV за прах |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на прах за 2016 г. |
Коментар |
(%) |
(mg/Nm3) |
(когато е приложимо) |
(т/год.) |
(mg/Nm3) |
(т/год.) |
(mg/Nm3) |
(т/год.) |
|||
(данни за отделни инсталации) |
||||||||||
СУМА |
|
|
|
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА SO2 |
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА NOx |
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА ПРАХ |
|
Таблица Б.2
Модел за изчисляване на таваните на емисиите за 2019 г.
А |
Б |
В |
Г |
Д |
Е |
Ж |
З |
И |
Й |
К |
Номер |
Наименование |
Зададено съдържание на кислород |
Съответна ELV за SO2 |
Съответна степен на десулфуризация |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на SO2 за 2019 г. |
Съответна ELV за NOx |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на NOxза 2019 г. |
Съответна ELV за прах |
Принос на инсталацията за постигане на тавана на емисии на прах за 2019 г. |
Коментари |
(%) |
(mg/Nm3) |
(когато е приложимо) |
(т/год.) |
(mg/Nm3) |
(т/год.) |
(mg/Nm3) |
(т/год.) |
|||
(данни за отделни инсталации) |
||||||||||
СУМА |
|
|
|
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА SO2 |
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА NOx |
|
ОБЩА СТОЙНОСТ НА ТАВАНА НА ЕМИСИИТЕ НА ПРАХ |
|
Таблица Б.3
Общ преглед на таваните на емисиите
(тонове на година) |
|||||
|
2016 г. |
2017 г. |
2018 г. |
2019 г. |
2020 г. (1 януари — 30 юни) |
SO2 |
|
|
|
|
|
NOx |
|
|
|
|
|
Прах |
|
|
|
|
|
Допълнение В
Таблица В.1
Норми за допустими емисии, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на отделните горивни инсталации, различни от газови турбини и газови двигатели, за постигане на таваните на емисиите за 2016 г.
Замърсител |
Вид гориво |
ELV (mg/Nm3) |
|||
50—100 MW |
> 100—300 MW |
> 300—500 MW |
> 500 MW |
||
SO2 |
Твърдо гориво |
2 000 |
от 2 000 до 400 (линейна скала) (забележка 1) |
400 |
|
Течно гориво |
1 700 |
от 1 700 до 400 (линейна скала) |
400 |
||
Газообразно гориво |
35 в общия случай 5 за втечнен газ 800 за коксов газ и доменен газ |
||||
NOx (забележка 6) |
Твърдо гориво (забележка 2) |
600 |
200 (забележка 3) |
||
Течно гориво |
450 |
400 |
|||
Газообразно гориво |
300 |
200 |
|||
Прах |
Твърдо гориво |
100 |
50 (забележка 4) |
||
Течно гориво |
50 (забележка 5) |
||||
Газообразно гориво |
5 в общия случай 10 за доменен газ 50 за газове, получени от черната металургия, които могат да бъдат използвани другаде |
Зададеното съдържание на кислород е 6 % за твърди горива и 3 % за течни и газообразни горива.
Забележки:
1. |
800 mg/Nm3 за инсталации с номинална входяща топлинна мощност, по-голяма или равна на 400 MW, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
2. |
1 200 mg/Nm3 за инсталации, които в рамките на период от 12 месеца, приключващ на 1 януари 2001 г., са функционирали чрез използване и продължават да функционират чрез използване на твърди горива със съдържание на летливи вещества < 10 %. |
3. |
450 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
4. |
100 mg/Nm3 за инсталации, за които първоначалното разрешение за строеж или при липсата на такава процедура — първоначалното разрешение за експлоатация е било дадено преди 1 юли 1987 г. и които изгарят твърди горива с топлина на изгаряне под от 5 800 kJ/kg, влагосъдържание > 45 тегловни %, комбинирано съдържание на влага и пепел > 60 тегловни % и съдържание на калциев окис > 10 %. |
5. |
100 mg/Nm3 за инсталации с по-ниска от 500 MW номинална входяща топлинна мощност, които изгарят течни горива със съдържание на пепел > 0,06 %. |
6. |
Следната ELV се прилага за инсталации, които се намират във френските отвъдморски департаменти, Азорските острови, Мадейра или Канарските острови: твърди горива в общия случай: 650 mg/Nm3; твърди горива със съдържание на летливи съединения < 10 %: 1 300 mg/Nm3; течни горива: 450 mg/Nm3; газообразни горива: 350 mg/Nm3. |
Таблица В.2
Норми за допустими емисии, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на газовите турбини и газовите двигатели за постигане на таваните на емисиите на NOx за 2016 г.
|
ELV за NOx (mg/Nm3) |
Газови двигатели (използващи газообразни горива) |
100 |
Газови турбини (включително инсталации с комбиниран цикъл — CCGT), използващи следните горива: |
|
Природен газ (забележка 1) |
50 (забележки 2 и 3) |
Газообразни горива, различни от природен газ |
120 |
Леки и средни дестилати |
120 |
Зададеното съдържание на кислород е 15 %.
Забележки:
1. |
Природният газ е метан с естествен произход, със съдържание на инертни и други съставки не повече от 20 об. %. |
2. |
75 mg/Nm3 в следните случаи (в които КПД на газовата турбина е определен за основен товар по ISO):
|
3. |
За единичните газови турбини, които не отговарят на никоя от категориите, посочени в забележка 2, но чийто КПД е над 35 % (определен за основен товар по стандарт ISO), ELV e 50 × η/35, като η е КПД на газовата турбина, изразен в проценти (определен по стандарт ISO за основен товар). |
Таблица В.3
Минимални степени на десулфуризация, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на отделните горивни инсталации за постигане на таваните на емисиите на SO2 за 2016 г. в случай на горивни инсталации, използващи местно произведено твърдо гориво, които не могат да спазят нормите за допустими емисии за SO2, посочени в член 30, параграфи 2 и 3 от Директива 2010/75/ЕС, поради характеристиките на това гориво
Обща номинална входяща топлинна мощност |
Минимални степени на десулфуризация |
50—100 MW |
60 % |
> 100—300 MW |
75 % |
> 300—500 MW |
90 % |
> 500 MW |
94 % в общия случай 92 % за инсталации, в случай че има сключен договор за изграждането на система за десулфуризация на изпусканите газове от пушеците или на оборудване за инжектиране на калциев окис и че работите по инсталирането са започнали преди 1 януари 2001 г. |
Допълнение Г
Таблица Г.1
Норми за допустими емисии, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на отделните горивни инсталации, различни от газови турбини и газови двигатели, за постигане на таваните на емисиите за 2019 г.
Замърсител |
Вид гориво |
ELV (mg/Nm3) |
|||
50—100 MW |
> 100—300 MW |
> 300—500 MW |
> 500 MW |
||
SO2 |
Въглища, лигнитни въглища и други твърди горива (забележка 1) |
400 |
250 |
200 |
|
Биомаса (забележка 1) |
200 |
||||
Торф (забележка 1) |
300 |
200 |
|||
Течно гориво |
350 (забележка 2) |
250 (забележка 2) |
200 (забележка 3) |
||
Газообразно гориво |
35 в общия случай 5 за втечнен газ 400 за нискокалорични коксови газове 200 за нискокалорични доменни газове |
||||
NOx |
Въглища, лигнитни въглища и други твърди горива |
300 (забележки 4 и 5) |
200 (забележка 5) |
200 (забележка 6) |
|
Биомаса и торф |
300 (забележка 5) |
250 (забележка 5) |
200 (забележка 5) |
200 (забележка 6) |
|
Течно гориво |
450 |
200 (забележки 5 и 7) |
150 (забележки 5 и 7) |
150 (забележка 3) |
|
Природен газ (забележка 8) |
100 |
||||
Други газове |
300 |
200 |
|||
Прах |
Въглища, лигнитни въглища и други твърди горива |
30 |
25 |
20 |
|
Биомаса и торф |
30 |
20 |
|||
Течно гориво |
30 |
25 |
20 |
||
Газообразно гориво |
5 в общия случай 10 за доменен газ 30 за газове, получени от черната металургия, които могат да бъдат използвани другаде |
Зададеното съдържание на кислород е 6 % за твърди горива и 3 % за течни и газообразни горива.
Забележки:
1. |
800 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
2. |
850 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
3. |
400 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
4. |
450 mg/Nm3 при прахово горене на лигнитни въглища. |
5. |
450 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
6. |
450 mg/Nm3 за инсталации, за които е било издадено разрешително преди 1 юли 1987 г. и чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
7. |
450 mg/Nm3 за инсталации в химически инсталации, които използват за собствена консумация гориво от течни производствени отпадъци, с които не се търгува. |
8. |
Природният газ е метан с естествен произход, със съдържание на инертни и други съставки не повече от 20 об. %. |
Таблица Г.2
Норми за допустими емисии, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на отделните газови турбини и газови двигатели за постигане на таваните на емисиите на NOx за 2019 г.
|
ELV за NOx (mg/Nm3) |
Газови двигатели (използващи газообразни горива) |
100 |
Газови турбини (включително инсталации с комбиниран цикъл — CCGT), използващи следните горива: |
|
Природен газ (забележка 1) |
50 (забележки 2, 3 и 4) |
Газообразни горива, различни от природен газ |
120 (забележка 5) |
Леки и среднотежки дестилати |
90 (забележка 5) |
Зададеното съдържание на кислород е 15 %.
Забележки:
1. |
Природният газ е метан с естествен произход, със съдържание на инертни и други съставки не повече от 20 об. %. |
2. |
75 mg/Nm3 в следните случаи (в които КПД на газовата турбина определен за основен товар по стандарт ISO):
|
3. |
За единичните газови турбини, които не отговарят на никоя от категориите, посочени в забележка 2, но чийто КПД е над 35 % (определен за основен товар по стандарт ISO), ELV e 50 × η/35, като η е КПД на газовата турбина, изразен в проценти (определен за основен товар по стандарт ISO). |
4. |
150 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
5. |
200 mg/Nm3 за инсталации, чийто период на експлоатация не надвишава 1 500 експлоатационни часа годишно. |
Таблица Г.3
Минимални степени на десулфуризация, които са от практическо значение за изчисляване на приносите на отделните горивни инсталации за постигане на таваните на емисиите на SO2 за 2019 г. в случай на горивни инсталации, използващи местно произведено твърдо гориво, които не могат да спазят нормите за допустими емисии за SO2, посочени в член 30, параграфи 2 и 3 от Директива 2010/75/ЕС поради характеристиките на това гориво
Обща номинална входяща топлинна мощност |
Минимални степени на десулфуризация |
50—100 MW |
80 % |
> 100—300 MW |
90 % |
> 300 MW |
96 % в общия случай 95 % за инсталации с изгаряне на нефт от шисти |