This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62015CJ0553
Решение на Съда (четвърти състав) от 8 декември 2016 г.
Undis Servizi Srl срещу Comune di Sulmona.
Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — „Вътрешно“ възлагане — Условия — Аналогичен контрол — Извършване на основната част от дейността — Дружество изпълнител с публичен капитал, притежавано от няколко органа на местна власт — Дейност, извършвана и в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие — Дейност, наложена от публичен орган, който няма дялово участие.
Дело C-553/15.
Решение на Съда (четвърти състав) от 8 декември 2016 г.
Undis Servizi Srl срещу Comune di Sulmona.
Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — „Вътрешно“ възлагане — Условия — Аналогичен контрол — Извършване на основната част от дейността — Дружество изпълнител с публичен капитал, притежавано от няколко органа на местна власт — Дейност, извършвана и в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие — Дейност, наложена от публичен орган, който няма дялово участие.
Дело C-553/15.
Court reports – general
Дело C‑553/15
Undis Servizi Srl
срещу
Comune di Sulmona
(Преюдициално запитване, отправено от Consiglio di Stato)
„Преюдициално запитване — Обществени поръчки за услуги — Възлагане на поръчката без провеждане на процедура за възлагане на обществена поръчка — „Вътрешно“ възлагане — Условия — Аналогичен контрол — Извършване на основната част от дейността — Дружество изпълнител с публичен капитал, притежавано от няколко органа на местна власт — Дейност, извършвана и в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие — Дейност, наложена от публичен орган, който няма дялово участие“
Резюме — Решение на Съда (четвърти състав) от 8 декември 2016 г.
Преюдициални въпроси—Допустимост—Необходимост от предоставяне на Съда на достатъчно точни сведения за фактическия и правен контекст—Предели на задължението в областта на обществените поръчки
(членове 49 ДФЕС, 56 ДФЕС и 267 ДФЕС; член 94 от Процедурния правилник на Съда)
Сближаване на законодателствата—Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги—Директива 2004/18—Приложно поле—Обществени поръчки, обект на „вътрешно“ възлагане—Изключване—Условия—Извършване на основната част от дейностите от правния субект—изпълнител на поръчката, в полза на възлагащия орган—Критерии за преценка
(член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета)
Сближаване на законодателствата—Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги—Директива 2004/18—Приложно поле—Обществени поръчки, обект на „вътрешно“ възлагане—Изключване—Условия—Извършване на основната част от дейностите от правния субект—изпълнител на поръчката, в полза на възлагащия орган—Вземане предвид на дейностите, извършвани в полза на органи на местна власт, които нямат дялово участие в този субект—Изключване
(член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета)
Сближаване на законодателствата—Процедури за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги—Директива 2004/18—Приложно поле—Обществени поръчки, обект на „вътрешно“ възлагане—Изключване—Условия—Извършване на основната част от дейностите от правния субект—изпълнител на поръчката, в полза на възлагащия орган—Дейност, извършвана в полза на органи на местна власт, които имат дялово участие в този субект и упражняват аналогичен контрол върху него—Вземане предвид на дейностите, извършени преди влизането в сила на контрола
(член 1, параграф 2, буква а) от Директива 2004/18 на Европейския парламент и на Съвета)
Вж. текста на решението.
(вж. т. 24 и 25)
Всяко изключение от задължението за прилагане на нормите относно процедурите за възлагане на обществени поръчки, предвидени от релевантните директиви, следва да се тълкува стриктно. Що се отнася до изключението за т.нар. „вътрешно“ възлагане, то се обосновава с особената връзка, която в подобен случай е налице между възлагащия орган и изпълнителя, дори последният да е юридически отделен от него правен субект. В такива случаи може да се приеме, че възлагащият орган в действителност използва собствените си средства и че субектът изпълнител на практика е част от вътрешните му служби.
Това изключение изисква освен възлагащият орган да упражнява върху правния субект изпълнител контрол, аналогичен на упражнявания върху собствените си служби, също този правен субект да осъществява основната част от дейностите си в полза на възлагащия орган или възлагащите органи, който или които го притежава(т). Така че е необходимо дейността на правния субект изпълнител да е предназначена главно за органа или органите, който или които го притежава(т), като всяка друга дейност може да има само страничен характер. За да прецени дали това е така, компетентният съд трябва да вземе предвид всички обстоятелства по случая — както в качествено, така и в количествено отношение. В тази връзка релевантният оборот е този, който посоченият правен субект реализира по силата на решенията за възлагане, приети от този или тези контролиращ(и) субект(и) — орган(и) на местна власт.
(вж. т. 28—32)
В рамките на прилагането на практиката на Съда относно прякото „вътрешно“ възлагане на обществени поръчки, за да се определи дали правният субект изпълнител осъществява основната част от дейността си за възлагащия орган, в частност органите на местна власт, които са негови акционери и които го контролират, в тази дейност не следва да се включва дейността, наложена на правния субект от публичен орган, който няма дялово участие в този субект, в полза на органи на местна власт, които също нямат дялово участие в посочения субект и не упражняват никакъв контрол върху него. Последната дейност трябва да се разглежда като дейност, извършвана за трети лица.
Всъщност изискването съответното лице да извършва основната част от дейността си с органа или органите, който или които го притежава(т), има за цел да гарантира, че Директива 2004/18 относно координирането на процедурите за възлагане на обществени поръчки за строителство, доставки и услуги се прилага и в случаите, когато предприятие, контролирано от един или повече органи, развива пазарна дейност и поради това може да бъде в конкуренция с други предприятия. В това отношение дадено предприятие не е непременно лишено от свобода на действие единствено поради факта че отнасящите се до него решения се контролират от органа или органите на местна власт, който или които го притежава(т), ако предприятието все пак може да упражнява съществена част от икономическата си дейност с други оператори. Напротив, когато услугите на това предприятие са предназначени по същество само за този орган или тези органи на местна власт, изглежда обосновано това предприятие да бъде освободено от ограниченията по Директива 2004/18, тъй като те са продиктувани от намерението да се защити конкуренция, която в този случай вече не следва да съществува.
Поради това всякаква дейност на правния субект изпълнител, която е предназначена за лица, различни от лицата, които го притежават, а именно за лица, които нямат никакви контролни правоотношения с този субект, включително публични органи, трябва да се разглежда като упражнявана в полза на трети лица.
(вж. т. 33, 34 и 38; т. 1 от диспозитива)
Що се отнася до изключението от задължението за прилагане на нормите относно процедурите за възлагане на обществени поръчки във връзка с т.нар. „вътрешно“ възлагане, за да се прецени дали правният субект изпълнител извършва основната част от дейността си за органите на местна власт, които са негови акционери и съвместно упражняват върху него контрол, аналогичен на този, който упражняват върху собствените си служби, следва да се вземат предвид всички обстоятелства по случая, които могат да включват дейността, която този правен субект изпълнител е извършил за същите органи на местна власт, преди да влезе в сила този съвместен контрол.
Всъщност, за да прецени условието във връзка с извършването на основната част от дейността, националният съд трябва да вземе предвид всички обстоятелства по случая — както в качествено, така и в количествено отношение. В тази връзка, що се отнася до дейностите на правния субект изпълнител, приключили преди датата на възлагането на разглежданата обществена поръчка, те могат да съставляват индиция за значимостта на дейността, която посоченият субект планира да осъществява за местните органи, негови акционери, щом влезе в сила аналогичният им контрол.
(вж. т. 40—42; т. 2 от диспозитива)