This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012TN0017
Case T-17/12: Action brought on 16 January 2012 — Hagenmeyer and Hahn v Commission
Дело T-17/12: Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Hagenmeyer и Hahn/Комисия
Дело T-17/12: Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Hagenmeyer и Hahn/Комисия
OB C 89, 24.3.2012, p. 26–27
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.3.2012 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
C 89/26 |
Жалба, подадена на 16 януари 2012 г. — Hagenmeyer и Hahn/Комисия
(Дело T-17/12)
2012/C 89/44
Език на производството: немски
Страни
Жалбоподатели: Moritz Hagenmeyer (Хамбург, Германия) и Andreas Hahn (Хановер, Германия) (представител: T. Teufer, Rechtsanwalt)
Ответник: Европейска комисия
Искания на жалбоподателите
Жалбоподателите искат от Общия съд:
— |
да отмени Регламент (ЕС) № 1170/2011 на Комисията от 16 ноември 2011 година относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните във връзка с намаляване на риска от заболяване (ОВ L 299, стр. 1) в частта му, свързана със следната предложена от жалбоподателите претенция: „Редовният прием на значителни количества вода може да намали риска от обезводняване и от съпътстваща намалена работоспособност“; |
— |
да осъди ответника да заплати съдебните разноски. |
Правни основания и основни доводи
Съгласно Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (1) здравни претенции за храните са забранени, освен ако не са разрешени от Комисията в съответствие с посочения регламент и не са включени в списък на разрешените претенции.
Настоящата жалба е подадена срещу Регламент (ЕС) № 1170/2011 на Комисията от 16 ноември 2011 година относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните във връзка с намаляване на риска от заболяване (2), доколкото с него се отказва да се разреши включването в списъка на разрешените претенции на следната предложена от жалбоподателите претенция за намаляване на риска от заболяване: „Редовният прием на значителни количества вода може да намали риска от обезводняване и от съпътстваща намалена работоспособност“.
В подкрепа на жалбата си жалбоподателите изтъкват девет правни основания.
1. |
Първо правно основание: липса на необходимост от посочване на „рисков фактор“ Най-напред жалбоподателите твърдят, че ответникът приел за задължително посочването на „рисков фактор“ в заявлението за разрешаване, докато Регламент № 1924/2006 не установявал подобно задължение. |
2. |
Второ правно основание: невзимане предвид на действително посочения в заявлението за разрешаване „рисков фактор“ Жалбоподателите твърдят, че ответникът не взел предвид действително посочения в предложението на жалбоподателите за здравни претенции „рисков фактор“. |
3. |
Трето правно основание: нарушение на принципа на пропорционалност По-нататък жалбоподателите твърдят, че Регламент № 1170/2011 като цяло бил непропорционален. |
4. |
Четвърто правно основание: липса на достатъчно правно основание Според жалбоподателите липсва и достатъчно правно основание за обжалвания регламент, тъй като той бил приет въз основа на разпоредбите на член 17 във връзка с член 14, параграф 1, буква a) и член 10, параграф 1 от Регламент № 1924/2006, който от своя страна противоречал на правото на Съюза, и по-специално на принципа на пропорционалност. |
5. |
Пето правно основание: приемане на неподходящ нормативен акт На пето място жалбоподателите твърдят, че ответникът нарушил съществени процесуални правила като вместо предвиденото в Регламент № 1924/2006 решение приел регламент. |
6. |
Шесто правно основание: нарушение на разпределението на правомощията В това отношение жалбоподателите твърдят, че в рамките на производството ответникът нарушил предвиденото в Регламент № 1924/2006 разпределение на правомощията между Комисията, Европейския орган за безопасност на храните и Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit (Федералната служба за защита на потребителите и безопасност на хранителните продукти). |
7. |
Седмо правно основание: невзимане в срок на решение Освен това жалбоподателите твърдят, че Регламент № 1924/2006 не бил съобразен с важни изисквания относно сроковете за даване на по-нататъшен ход на заявлението за разрешаване, за изготвяне на научно становище и за вземане на решение за разрешаване. |
8. |
Осмо правно основание: недостатъчно съобразяване с доводите Жалбоподателите също твърдят, че ответникът нарушил съществени процесуални правила като в решението си за разрешаване не взел предвид значителна част от доводите на жалбоподателите и на третите заинтересовани лица, встъпили в производството. |
9. |
Девето правно основание: липса на мотиви Накрая жалбоподателите твърдят, че ответникът не изпълнил задължението си за мотивиране по член 296, втора алинея ДФЕС. |
(1) Регламент (ЕО) № 1924/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 20 декември 2006 година относно хранителни и здравни претенции за храните (ОВ L 404, стр. 9; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 18, стр. 244).
(2) Регламент (ЕС) № 1170/2011 на Комисията от 16 ноември 2011 година относно отказ за разрешаване на някои здравни претенции за храните във връзка с намаляване на риска от заболяване (ОВ L 299, стр. 1).