This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Įgyvendinant Europos Sąjungos bendrą užsienio ir saugumo politiką (BUSP), Europos Sąjungos sutarties 29 straipsniu Europos Sąjungos Tarybai leidžiama priimti sprendimą ES nepriklausančių šalių, nevalstybinių subjektų ar asmenų atžvilgiu taikyti sankcijas, kurios dažnai dar vadinamos ribojamosiomis priemonėmis.
Šios priemonės nėra baudžiamosios. Jos skiriamos siekiant pakeisti tikslinės šalies (ar tikslinių šalių), atsakingos už atitinkamą elgesį (pavyzdžiui, tarptautinės teisės ar žmogaus teisių pažeidimą, politikos ar veiksmų, kurie neatitinka teisinės valstybės ar demokratinių principų, vykdymą), politiką ar veiklą. Priemonės turi atitikti ES išorės veiksmų tikslus, nustatytus ES sutarties 21 straipsnyje.
Pagal ES sutarties 29 straipsnį Taryba, remdamasi Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai siūlymais, vieningai sprendžia dėl sankcijų režimo priėmimo, atnaujinimo ar panaikinimo. Tokių sprendimų ekonominiai ir finansiniai aspektai (pavyzdžiui, importo ar eksporto apribojimai ir turto įšaldymas) įgyvendinami reglamentais, kuriuos Taryba priima remdamasi SESV 215 straipsniu (kvalifikuota balsų dauguma) ir atsižvelgdama į bendrą vyriausiojo įgaliotinio ir Europos Komisijos pasiūlymą.
ES sankcijos gali būti taikomos įgyvendinant Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucijų įgyvendinimo priemones arba savarankiškai, t. y. ES iniciatyva.
Sankcijos gali apimti:
Komisija yra atsakinga už stebėsenos vykdymą, siekiant užtikrinti, kad valstybės narės įgyvendintų ir vykdytų pagal SESV 215 straipsnį priimtus reglamentus, kuriais nustatomos ribojamosios priemonės. Ji taip pat remia asmenų, įmonių, humanitarinės pagalbos teikėjų ir valstybių narių pastangas taikyti sankcijas, skelbdama gaires ir atsakydama į nacionalinių kompetentingų institucijų pateiktus teisės aiškinimo klausimus.
TAIP PAT ŽR.: