This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62007FJ0090
Judgment of the Civil Service Tribunal (Second Chamber) of 13 November 2008. # Amadou Traore v Commission of the European Communities. # Public service - Officials - Notice of vacancy - Re-assignment - Interests of the service. # Case F-90/07.
Civildienesta tiesas (otrā palāta) spriedums 2008. gada 13.novembrī.
Amadou Traore pret Eiropas Kopienu Komisiju.
Civildienesta lietas - Ierēdņi - Paziņojums par vakanci - Iecelšana no jauna - Dienesta intereses.
Lieta F-90/07.
Civildienesta tiesas (otrā palāta) spriedums 2008. gada 13.novembrī.
Amadou Traore pret Eiropas Kopienu Komisiju.
Civildienesta lietas - Ierēdņi - Paziņojums par vakanci - Iecelšana no jauna - Dienesta intereses.
Lieta F-90/07.
Judikatūras Krājums – Civildienesta lietas 2008 I-A-1-00373; II-A-1-02033
ECLI identifier: ECLI:EU:F:2008:142
CIVILDIENESTA TIESAS SPRIEDUMS (otrā palāta)
2008. gada 13. novembrī
Lieta F‑90/07
Amadou Traore
pret
Eiropas Kopienu Komisiju
Civildienests – Ierēdņi – Paziņojums par vakanci – Prasītāja kandidatūras noraidīšana – Iecelšana citā amatā – Dienesta intereses
Priekšmets: Prasība, kas celta saskaņā ar EKL 236. pantu un EAEKL 152. pantu un ar kuru A. Traore [A. Traore] lūdz atcelt, pirmkārt, Komisijas “Ārējo sakaru” ģenerāldirektorāta ārlietu dienesta direktora 2007. gada 19. janvāra lēmumu noraidīt prasītāja kandidatūru ad interim vadītāja amatam Komisijas delegācijā Togo, otrkārt, Komisijas Sadarbības biroja EuropeAid resursu direktorāta direktora 2006. gada 12. decembra lēmumu noraidīt prasītāja kandidatūru darbību vadītāja amatam Komisijas delegācijā Tanzānijā un, treškārt, lēmumus par attiecīgi M. un S. iecelšanu šajos amatos, kā arī piespriest Komisijai samaksāt kompensāciju EUR 3500 apmērā par, iespējams, ciesto morālo un materiālo kaitējumu.
Nolēmums: Atcelt Komisijas Sadarbības biroja EuropeAid resursu direktorāta direktora 2006. gada 12. decembra lēmumu par prasītāja kandidatūras darbību vadītāja amatam Komisijas delegācijā Tanzānijā noraidīšanu un lēmumu par S. iecelšanu šajā amatā. Prasību pārējā daļā noraidīt. Prasītājs sedz pusi no saviem tiesāšanās izdevumiem. Komisija sedz savus un atlīdzina pusi no prasītāja tiesāšanās izdevumiem.
Kopsavilkums
1. Ierēdņi – Amata vakance – Iecēlējinstitūcijas atteikšanās izmantot izsludinātas amata vakances aizpildīšanas procedūru, pārceļot ierēdni ar visu amatu
(Civildienesta noteikumu 4. un 29. pants)
2. Ierēdņi – Dienestu organizēšana – Ieņemamā amata līmeņa noteikšana
(Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punkts; I pielikuma A daļa)
3. Ierēdņi – Prasība – Prasība par zaudējumu atlīdzību – Apstrīdēta prettiesiska akta atcelšana – Pienācīga atlīdzība par morālo kaitējumu
(Civildienesta noteikumu 91. pants)
1. Lai arī iecēlējinstitūcijai šajā ziņā ir plaša rīcības brīvība, tā tikai objektīvu iemeslu dēļ, kas ir saistīti ar dienesta interesēm un kurus tai ir pienākums paskaidrot, var atteikties izmantot izsludinātas amata vakances aizpildīšanas procedūru un pārcelt ierēdni ar visu amatu, nepiemērojot Civildienesta noteikumu 4. un 29. panta noteikumus.
(skat. 49. un 50. punktu)
Atsauces:
Tiesa: 1984. gada 9. februāris, 316/82 un 40/83 Kohler/Revīzijas palāta, Recueil, 641. lpp., 22. punkts.
Pirmās instances tiesa: 1993. gada 6. jūlijs, T‑32/92 Rasmussen/Komisija, Recueil, II‑765. lpp., 37. punkts; 2003. gada 27. novembris, T‑331/00 un T‑115/01 Bories u.c./Komisija, Recueil FP, I‑A‑309. un II‑1479. lpp., 150.–153. punkts.
2. Izņemot daļas vadītāja funkciju, attiecībā uz kuru Civildienesta noteikumu I pielikuma A daļā ir paredzēti īpaši noteikumi ieņemamā amata līmeņa noteikšanai, no vispārīgajiem tiesību principiem, kas reglamentē Kopienu civildienesta organizāciju, izriet, ka ieņemamā amata līmenis ir jāizlemj, ņemot vērā attiecīgajai funkcijai uzticēto uzdevumu nozīmi un ievērojot vienīgi dienesta intereses. Civildienesta noteikumu 7. panta 1. punktā ir skaidri noteikta tikko minētā prasība.
(skat. 83. punktu)
Atsauces:
Pirmās instances tiesa: 1995. gada 17. maijs, T‑10/94 Kratz/Komisija, Recueil, II‑1455. lpp., 56.–60. punkts; 1996. gada 16. oktobris, T‑36/94 Capitanio/Komisija, Recueil FP, I‑A‑449. un II‑1279. lpp., 57. punkts; 1996. gada 16. oktobris, T‑37/94 Benecos/Komisija, Recueil FP, I‑A‑461. un II‑1301. lpp., 56. punkts; 1998. gada 19. februāris, T‑3/97 Campogrande/Komisija, Recueil FP, I‑A‑89. un II‑215. lpp., 30. punkts.
Civildienesta tiesa: 2006. gada 14. decembris, F‑122/05 Economidis/Komisija, Krājums‑CDL, I‑A‑1‑179. un II‑A‑1‑725. lpp.
3. Ja vien nepastāv īpaši apstākļi, ierēdņa apstrīdētā lēmuma atcelšana pati par sevi ir pienācīga un principā pietiekama morālā kaitējuma atlīdzība, ko šis ierēdnis ir cietis.
(skat. 114. punktu)
Atsauces:
Pirmās instances tiesa: 1992. gada 27. februāris, T‑165/89 Plug/Komisija, Recueil, II‑367. lpp., 118. punkts; 1999. gada 28. septembris, T‑140/97 Hautem/EIB, Recueil FP, I‑A‑171. un II‑897. lpp., 82. punkts; 2002. gada 11. septembris, T‑89/01 Willeme/Komisija, Recueil FP, I‑A‑153. un II‑803. lpp., 97. punkts.