ISSN 1977-0820 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
65 årgången |
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES. |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
I Lagstiftningsakter
FÖRORDNINGAR
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/1 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2022/868
av den 30 maj 2022
om europeisk dataförvaltning och om ändring av förordning (EU) 2018/1724 (dataförvaltningsakten)
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1) |
I enlighet med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska en inre marknad inrättas och en ordning skapas som säkerställer att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids. Fastställande av gemensamma regler och gemensam praxis i medlemsstaterna för utformning av en ram för dataförvaltning bör bidra till att dessa mål uppnås, samtidigt som grundläggande rättigheter respekteras fullt ut. Förstärkningen av unionens öppna strategiska oberoende bör också garanteras och ett internationellt fritt dataflöde samtidigt främjas. |
(2) |
Under det senaste årtiondet har den digitala tekniken förändrat ekonomin och samhället genom sin inverkan på alla verksamhetssektorer och det dagliga livet. I centrum för den omvandlingen står data: datadriven innovation kommer att medföra enorma fördelar för både unionsmedborgare och ekonomin, till exempel genom förbättrad medicin och precisionsmedicin, genom tillhandahållande av ny mobilitet och genom dess bidrag till kommissionens meddelande av den 11 december 2019 om den europeiska gröna given. För att göra den datadrivna ekonomin inkluderande för alla unionsmedborgare måste särskild uppmärksamhet ägnas åt att minska den digitala klyftan, stimulera kvinnors deltagande i dataekonomin och främja europeisk spetskompetens inom tekniksektorn. Dataekonomin måste byggas på ett sätt som möjliggör välmående företag, särskilt mikroföretag och små och medelstora företag enligt definitionen i bilagan till kommissionens rekommendation 2003/361/EG (3) samt nystartade företag, där neutral dataåtkomst, dataportabilitet och interoperabilitet säkerställs och inlåsningseffekter undviks. I sitt meddelande av den 19 februari 2020 om en EU-strategi för data (EU-strategin för data) beskrev kommissionen visionen om ett gemensamt europeiskt dataområde, som innebär en inre marknad för data, där data kan användas i enlighet med gällande lagstiftning oavsett var i unionen de fysiskt lagras, vilket bland annat skulle kunna vara avgörande för den snabba utvecklingen av teknik för artificiell intelligens. Kommissionen efterlyste också ett fritt och säkert dataflöde med tredjeländer, med undantag och inskränkningar som rör allmän säkerhet, allmän ordning och andra legitima mål för unionens offentliga politik, i enlighet med internationella åtaganden, inbegripet om grundläggande rättigheter. För att förverkliga denna vision föreslog kommissionen att det inrättas domänspecifika gemensamma europeiska dataområden för datadelning och datapoolning. I EU-strategin för data föreslås att sådana gemensamma europeiska dataområden skulle kunna omfatta områden såsom hälsa, mobilitet, tillverkning, finansiella tjänster, energi eller jordbruk, eller en kombination av sådana områden, till exempel energi och klimat, samt tematiska områden såsom den europeiska gröna given eller europeiska dataområden för offentlig förvaltning eller kompetens. Gemensamma europeiska dataområden bör göra data sökbara, tillgängliga, interoperabla och möjliga att vidareutnyttja (Fairdataprinciperna) och samtidigt säkerställa en hög nivå på cybersäkerheten. När det råder likvärdiga förutsättningar i dataekonomin konkurrerar företagen om tjänsternas kvalitet, inte om mängden data som de kontrollerar. I syfte att utforma, skapa och behålla likvärdiga förutsättningar i dataekonomin behövs sund styrning där de berörda parterna i ett gemensamt europeiskt dataområde behöver samarbeta och vara representerade. |
(3) |
Det är nödvändigt att förbättra villkoren för datadelning på den inre marknaden genom att skapa en harmoniserad ram för utbyte av data och föreskriva vissa grundläggande krav på dataförvaltning, med särskild omsorg om att underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna. Denna förordning bör syfta till att vidareutveckla den gränslösa digitala inre marknaden samt ett datasamhälle och en dataekonomi som ställer människan i centrum och präglas av förtroende och säkerhet. Genom sektorsspecifik unionsrätt kan, beroende på sektorns särdrag, nya och kompletterande delar utvecklas, anpassas och föreslås, såsom den planerade unionsrätten om det europeiska hälsodataområdet och om tillgång till fordonsdata. Dessutom regleras vissa sektorer av ekonomin redan av sektorsspecifik unionsrätt som omfattar regler om den gränsöverskridande eller unionsomfattande delningen av eller tillgången till data, till exempel Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU (4) inom ramen för det europeiska hälsodataområdet, och relevanta lagstiftningsakter på transportområdet, till exempel Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2019/1239 (5) och (EU) 2020/1056 (6) samt Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU (7) inom ramen för det europeiska dataområdet för rörlighet. Denna förordning bör därför inte påverka Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 223/2009 (8), (EU) 2018/858 (9) och (EU) 2018/1807 (10) samt direktiv 2000/31/EG (11), 2001/29/EG (12), 2004/48/EG (13), 2007/2/EG (14), 2010/40/EU, (EU) 2015/849 (15), (EU) 2016/943 (16), (EU) 2017/1132 (17), (EU) 2019/790 (18) och (EU) 2019/1024 (19) samt annan sektorsspecifik unionsrätt som reglerar tillgång till och vidareutnyttjande av data. Denna förordning bör inte påverka unionsrätten och nationell rätt om tillgången till och användningen av data för förebyggande, förhindrande, utredning, avslöjande eller lagföring av brott eller verkställande av straffrättsliga påföljder och inte heller det internationella samarbetet i det sammanhanget. Denna förordning bör inte påverka medlemsstaternas befogenheter när det gäller deras verksamhet som rör allmän säkerhet, försvar och nationell säkerhet. Vidareutnyttjandet av data som är skyddade av sådana skäl och innehas av offentliga myndigheter, inbegripet data från upphandlingsförfaranden som omfattas av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/81/EG (20), bör inte omfattas av denna förordning. Ett övergripande system för vidareutnyttjande av vissa kategorier av skyddade data som innehas av offentliga myndigheter och tillhandahållande av dataförmedlingstjänster och tjänster baserade på dataaltruism i unionen bör inrättas. De olika sektorernas särdrag kan göra att det behöver skapas sektorsspecifika databaserade system, som samtidigt ska bygga på kraven i denna förordning. Leverantörer av dataförmedlingstjänster som uppfyller kraven i denna förordning bör kunna använda beteckningen ”leverantör av dataförmedlingstjänster som är erkända i unionen”. Juridiska personer som vill stödja mål av allmänt intresse genom att tillhandahålla relevanta data baserat på dataaltruism i större skala och som uppfyller de krav som fastställs i denna förordning, bör kunna registrera sig som och använda beteckningen ”dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen”. Om sektorsspecifik unionsrätt eller nationell rätt kräver att offentliga myndigheter, sådana leverantörer av dataförmedlingstjänster eller sådana juridiska personer (erkända dataaltruismorganisationer) uppfyller specifika ytterligare tekniska, administrativa eller organisatoriska krav, däribland genom ett auktorisations- eller certifieringssystem, bör de bestämmelserna i den sektorsspecifika unionsrätten eller nationella rätten också gälla. |
(4) |
Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2016/679 (21) och (EU) 2018/1725 (22) och av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG (23) och (EU) 2016/680 (24) samt motsvarande bestämmelser i nationell rätt, inbegripet då personuppgifter och andra data än personuppgifter i en datamängd är oupplösligt sammanlänkade. Den här förordningen bör i synnerhet inte tolkas som att den skapar en ny rättslig grund för behandling av personuppgifter för någon av de reglerade verksamheterna, eller ändrar de informationskrav som fastställs i förordning (EU) 2016/679. Genomförandet av den här förordningen bör inte förhindra gränsöverskridande överföringar av data i enlighet med kapitel V i förordning (EU) 2016/679. Om den här förordningen står i strid med unionsrätten om skydd av personuppgifter eller nationell rätt som antagits i enlighet med sådan unionsrätt bör relevant unionsrätt eller nationell rätt om skydd av personuppgifter ha företräde. Det bör vara möjligt att betrakta dataskyddsmyndigheter som behöriga myndigheter inom ramen för den här förordningen. Om andra myndigheter fungerar som behöriga myndigheter enligt den här förordningen bör de göra detta på ett sätt som inte påverkar dataskyddsmyndigheternas tillsynsbefogenheter och behörigheter enligt förordning (EU) 2016/679. |
(5) |
Åtgärder på unionsnivå är nödvändiga för att öka förtroendet för datadelning genom att inrätta lämpliga mekanismer för de registrerades och datainnehavares kontroll över data som avser dem och för att ta itu med andra hinder för en väl fungerande och konkurrenskraftig datadriven ekonomi. Dessa åtgärder bör inte påverka tillämpningen av skyldigheter och åtaganden enligt internationella handelsavtal som ingås av unionen. En unionsomfattande styrningsram bör syfta till att skapa förtroende bland enskilda personer och företag när det gäller tillgång till samt kontroll, delning, användning och vidareutnyttjande av data, särskilt genom att fastställa lämpliga mekanismer för att de registrerade ska känna till sina rättigheter och kunna utöva dem på ett meningsfullt sätt, och när det gäller vidareutnyttjande av vissa typer av data som innehas av offentliga myndigheter, tillhandahållande av tjänster från leverantörer av dataförmedlingstjänster till registrerade, datainnehavare och dataanvändare samt insamling och behandling av data som fysiska och juridiska personer gör tillgängliga för altruistiska ändamål. I synnerhet kan större öppenhet om vad syftet med dataanvändningen är och under vilka villkor företag lagrar data bidra till att stärka förtroendet. |
(6) |
Tanken att data som har tagits fram eller samlats in av offentliga myndigheter eller andra enheter på offentliga budgetars bekostnad bör gynna samhället har länge varit en del av unionens politik. Genom direktiv (EU) 2019/1024 och sektorsspecifik unionsrätt säkerställs att de offentliga myndigheterna gör en större del av de data de producerar lättillgängliga för användning och vidareutnyttjande. Vissa kategorier av data, såsom data som rör affärshemligheter, insynsskyddade statistiska data och data som skyddas av tredje parts immateriella rättigheter, inbegripet företagshemligheter och personuppgifter, i offentliga databaser görs dock ofta inte tillgängliga, inte ens för forskning eller innovativ verksamhet i allmänhetens intresse, trots att sådan tillgänglighet är möjligt i enlighet med tillämplig unionsrätt, särskilt förordning (EU) 2016/679 och direktiven 2002/58/EG och (EU) 2016/680. På grund av sådana datas känslighet måste vissa tekniska och rättsliga förfarandekrav uppfyllas innan de görs tillgängliga, inte minst för att säkerställa att andra personers rättigheter till sådana data iakttas eller för att begränsa den negativa effekten på de grundläggande rättigheterna, principen om icke-diskriminering och dataskyddet. Det är vanligen tidsödande och kunskapsintensiva att uppfylla sådana krav. Detta har lett till ett otillräckligt nyttjande av sådana data. Vissa medlemsstater håller på att inrätta strukturer, processer eller lagstiftning för att underlätta den typen av vidareutnyttjande, men detta är inte fallet i hela unionen. För att underlätta privata och offentliga enheters användning av data för europeisk forskning och innovation behövs tydliga villkor över hela unionen för tillgång till och användning av sådana data. |
(7) |
Det finns teknik som möjliggör analyser för databaser som innehåller personuppgifter, såsom anonymisering, differentiell integritet, generalisering, undertryckande och randomisering, användningen av syntetiska data eller liknande metoder och andra toppmoderna integritetsbevarande metoder som kan bidra till en mer integritetsvänlig databehandling. Medlemsstaterna bör ge stöd till offentliga myndigheter så att de kan optimera användningen av sådan teknik och därigenom göra en så stor mängd data som möjligt tillgänglig för delning. Tillämpningen av sådan teknik, tillsammans med övergripande konsekvensbedömningar avseende dataskydd och andra skyddsåtgärder, kan bidra till större säkerhet i användningen och vidareutnyttjandet av personuppgifter och bör kunna säkerställa att företagsdata som rör affärshemligheter kan vidareutnyttjas för forsknings-, innovations- och statistikändamål på ett säkert sätt. I många fall innebär tillämpningen av sådan teknik, sådana konsekvensbedömningar och sådana andra skyddsåtgärder att data endast kan användas och vidareutnyttjas i en säker behandlingsmiljö som tillhandahålls eller kontrolleras av den offentliga myndigheten. Det finns erfarenheter på unionsnivå från sådana säkra behandlingsmiljöer som används för forskning om statistiska mikrodata på grundval av kommissionens förordning (EU) nr 557/2013 (25). När det gäller personuppgifter bör behandlingen av dessa i allmänhet baseras på en eller flera av de rättsliga grunder för behandling som anges i artiklarna 6 och 9 i förordning (EU) 2016/679. |
(8) |
I enlighet med förordning (EU) 2016/679 bör principerna för dataskyddet inte gälla för anonym information, nämligen information som inte hänför sig till en identifierad eller identifierbar fysisk person, eller för personuppgifter som anonymiserats på ett sådant sätt att den registrerade inte eller inte längre är identifierbar. Återidentifiering av registrerade på grundval av anonymiserade dataset bör vara förbjuden. Detta bör inte påverka möjligheten att bedriva forskning om anonymiseringsteknik, i synnerhet för att säkerställa informationssäkerhet, förbättra befintlig anonymiseringsteknik och bidra till anonymiseringens övergripande robusta karaktär, som genomförs i enlighet med förordning (EU) 2016/679. |
(9) |
För att underlätta skyddet av personuppgifter och konfidentiella uppgifter och för att påskynda förfarandet med att göra sådana uppgifter tillgängliga för vidareutnyttjande inom ramen för denna förordning bör medlemsstaterna uppmuntra de offentliga myndigheterna att ta fram och tillgängliggöra data i enlighet med den princip om inbyggd öppenhet och öppenhet som standard som avses i artikel 5.2 i direktiv (EU) 2019/1024 och att främja framställning och upphandling av data i format och strukturer som möjliggör snabb anonymisering. |
(10) |
De kategorier av data som innehas av offentliga myndigheter och som bör vidareutnyttjas enligt denna förordning faller utanför tillämpningsområdet för direktiv (EU) 2019/1024, som utesluter uppgifter som inte är tillgängliga på grund av insynsskydd för statistiska och kommersiella uppgifter och data som ingår i verk eller andra alster till vilka tredje man innehar immateriella rättigheter. Data som rör affärshemligheter inbegriper data som skyddas av företagshemligheter, skyddad know-how och annan information vars otillbörliga röjande skulle påverka företagets marknadsställning eller finansiella sundhet. Denna förordning bör tillämpas på personuppgifter som faller utanför tillämpningsområdet för direktiv (EU) 2019/1024 i den mån som bestämmelserna om tillgång till handlingar utesluter eller begränsar tillgången till sådana data av skäl som rör dataskydd, privatlivet och den enskilda personens integritet, särskilt i enlighet med dataskyddsbestämmelserna. Vidareutnyttjande av uppgifter som kan innehålla företagshemligheter bör ske utan att det påverkar tillämpningen av direktiv (EU) 2016/943, som fastställer ramen för tillåtet anskaffande, användande eller röjande av företagshemligheter. |
(11) |
Denna förordning bör inte göra det obligatoriskt att tillåta vidareutnyttjande av data som innehas av offentliga myndigheter. Mer specifikt, bör varje medlemsstat därför kunna besluta om data ska göras tillgängliga för vidareutnyttjande, även i fråga om syftena med och tillämpningsområdet för denna åtkomst. Denna förordning bör komplettera och inte påverka tillämpningen av mer specifika skyldigheter för offentliga myndigheter att tillåta vidareutnyttjande av data som fastställs i sektorsspecifik unionsrätt eller nationell rätt. Allmänhetens rätt att få tillgång till officiella handlingar kan betraktas som ett allmänt intresse. Med hänsyn till den roll som allmänhetens rätt att få tillgång till officiella handlingar och öppenheten spelar i ett demokratiskt samhälle bör denna förordning inte heller påverka tillämpningen av nationell rätt om beviljande av tillgång till och utlämnande av officiella handlingar. Tillgång till officiella handlingar kan i synnerhet beviljas i enlighet med nationell rätt utan att föreskriva särskilda villkor eller genom att föreskriva särskilda krav som inte föreskrivs i denna förordning. |
(12) |
Det system för vidareutnyttjande som föreskrivs i denna förordning bör tillämpas på sådana data vars tillhandahållande ingår i den offentliga verksamhet som bedrivs av de berörda offentliga myndigheterna, enligt lag eller andra bindande regler i medlemsstaterna. Om sådana regler saknas bör den offentliga verksamheten fastställas i enlighet med gängse administrativ praxis i medlemsstaterna, förutsatt att den offentliga verksamheten är tydligt avgränsad och föremål för översyn. Den offentliga verksamheten kan fastställas generellt eller från fall till fall för enskilda offentliga myndigheter. Eftersom offentliga företag inte omfattas av definitionen av offentlig myndighet bör de data som innehas av offentliga företag inte omfattas av denna förordning. Data som innehas av kulturinstitutioner, såsom bibliotek, arkiv och museer samt orkestrar, operor, baletter och teatrar, och av utbildningsanstalter bör inte omfattas av denna förordning eftersom de verk och andra handlingar som de innehar till övervägande del omfattas av tredje parts immateriella rättigheter. Organisationer som bedriver forskning och organisationer som finansierar forskning kan också organiseras som offentliga myndigheter eller offentligrättsliga organ. Denna förordning bör tillämpas på sådana hybridorganisationer endast i deras egenskap av organisationer som bedriver forskning. Om en organisation som bedriver forskning innehar data som en del av en specifik offentlig–privat sammanslutning med organisationer från den privata sektorn eller andra offentliga myndigheter, offentligrättsliga organ eller hybridorganisationer som bedriver forskning, dvs. som är organiserade som antingen offentliga myndigheter eller offentliga företag, med bedrivande av forskning som huvudsakligt syfte, bör inte heller dessa data omfattas av denna förordning. I relevanta fall bör medlemsstaterna kunna tillämpa denna förordning på offentliga företag eller privata företag som utför uppdrag inom offentlig sektor eller tillhandahåller tjänster av allmänt intresse. Utbytet av data, helt och hållet inom ramen för fullgörandet av deras offentliga uppdrag, mellan offentliga myndigheter i unionen eller mellan offentliga myndigheter i unionen och offentliga myndigheter i tredjeländer eller internationella organisationer, samt utbytet av data mellan forskare för icke-kommersiella vetenskapliga forskningsändamål, bör inte omfattas av bestämmelserna i denna förordning om vidareutnyttjande av vissa kategorier av skyddade data som innehas av offentliga myndigheter. |
(13) |
Offentliga myndigheter bör följa konkurrensrätten när de fastställer principerna för vidareutnyttjande av data som de innehar, och undvika att ingå avtal vars syfte eller verkan kan vara att skapa exklusiva rättigheter för vidareutnyttjande av vissa data. Sådana avtal bör endast vara möjliga om det är motiverat och nödvändigt för tillhandahållandet av en tjänst eller tillhandahållandet av en produkt av allmänt intresse. Detta kan vara fallet om den exklusiva användningen av data är det enda sättet att maximera de samhälleliga fördelarna av berörda data, till exempel om det bara finns en enda enhet (som har specialiserat sig på behandling av en viss datamängd) som kan tillhandahålla den tjänst eller produkt som gör det möjligt för den offentliga myndigheten att tillhandahålla en tjänst eller tillhandahålla en produkt av allmänt intresse. Sådana arrangemang bör dock ingås i enlighet med tillämplig unionsrätt eller nationell rätt och bli föremål för regelbunden översyn baserad på en marknadsanalys för att fastställa om en sådan exklusivitet fortfarande är nödvändig. Dessutom bör sådana arrangemang, beroende på vad som är lämpligt, vara förenliga med relevanta regler för statligt stöd och bör ingås för en begränsad period som inte bör överstiga tolv månader. För att säkerställa öppenhet bör sådana exklusiva avtal offentliggöras online i en form som är förenlig med relevant unionsrätt om offentlig upphandling. Om en exklusiv rätt till vidareutnyttjande av data inte är förenlig med denna förordning bör den exklusiva rätten vara ogiltig. |
(14) |
Förbjudna exklusiva avtal och andra metoder eller arrangemang som rör vidareutnyttjande av data som innehas av offentliga myndigheter och som inte uttryckligen beviljar exklusiva rättigheter men som rimligen kan förväntas begränsa tillgången till data för vidareutnyttjande och som har ingåtts eller redan var införda innan den dag då denna förordning träder i kraft, bör inte förnyas efter det att deras giltighetstid har löpt ut. När det gäller avtal på obestämd tid eller med lång löptid bör de upphöra att gälla inom 30 månader från den dag då denna förordning träder i kraft. |
(15) |
I denna förordning bör det fastställas villkor för vidareutnyttjande av skyddade data som ska gälla för offentliga myndigheter utsedda till behöriga enligt nationell rätt att bevilja eller vägra tillgång för vidareutnyttjande, och som inte ska påverka rättigheter eller skyldigheter avseende tillgång till sådana data. Dessa villkor bör vara icke-diskriminerande, transparenta, proportionella och objektivt motiverade utan att begränsa konkurrensen, med särskilt fokus på att främja små och medelstora företags och nystartade företags tillgång till sådana data. Villkoren för vidareutnyttjande bör utformas på ett sätt som främjar vetenskaplig forskning så att det, till exempel, som regel bör anses vara icke-diskriminerande att privilegiera vetenskaplig forskning. Offentliga myndigheter som tillåter vidareutnyttjande bör förfoga över de tekniska medel som krävs för att säkerställa skyddet av tredje parts rättigheter och intressen och bör ges befogenhet att begära nödvändig information från vidareutnyttjaren. Villkoren för vidareutnyttjande av data bör begränsas till vad som är nödvändigt för att skydda tredje parts rättigheter och intressen i data och integriteten hos de offentliga myndigheternas it- och kommunikationssystem. Offentliga myndigheter bör tillämpa sådana villkor som bäst gagnar vidareutnyttjarens intressen utan att detta leder till en oproportionerlig börda för de offentliga myndigheterna. Villkoren för vidareutnyttjande av data bör utformas på ett sätt som säkerställer effektiva skyddsåtgärder för personuppgifter. Före överföring bör personuppgifter vara anonymiserade så att de registrerade inte kan identifieras, och data som innehåller affärshemligheter bör ändras på ett sådant sätt att ingen konfidentiell information lämnas ut. Om tillhandahållandet av anonymiserade eller ändrade data inte skulle tillgodose vidareutnyttjarens behov, förutsatt att eventuella krav på att genomföra en konsekvensbedömning avseende dataskydd och samråda med tillsynsmyndigheten enligt artiklarna 35 och 36 i förordning (EU) 2016/679 uppfylls och om riskerna för de registrerades rättigheter och deras intressen är minimala, kan det tillåtas att vidareutnyttja uppgifterna på plats eller på distans inom en säker behandlingsmiljö. Detta skulle kunna vara ett lämpligt arrangemang för vidareutnyttjande av pseudonymiserade data. Dataanalyser i sådana säkra behandlingsmiljöer bör övervakas av den offentliga myndigheten för att skydda tredje parts rättigheter och intressen. I synnerhet bör personuppgifter överföras till en tredje part för vidareutnyttjande endast om en rättslig grund inom ramen för dataskyddslagstiftningen tillåter en sådan överföring. Icke-personuppgifter bör endast överföras om det saknas skäl att tro att en kombination av dataset som inte består av personuppgifter kan leda till identifiering av de registrerade. Detta bör även gälla pseudonymiserade data som behåller sin status som personuppgifter. Vid återidentifiering av registrerade bör en skyldighet att anmäla en sådan uppgiftsincident till den offentliga myndigheten gälla utöver en skyldighet att anmäla en sådan uppgiftsincident till en tillsynsmyndighet och den registrerade i enlighet med förordning (EU) 2016/679. I tillämpliga fall bör de offentliga myndigheterna underlätta vidareutnyttjande av data efter att de registrerade samtyckt eller datainnehavare med lämpliga tekniska metoder gett sitt tillstånd till vidareutnyttjande av data som rör dem. I det avseendet bör den offentliga myndigheten göra sitt bästa för att bistå potentiella vidareutnyttjare som behöver sådant samtycke eller tillstånd genom att inrätta tekniska mekanismer som gör det möjligt att vidarebefordra begäranden om samtycke eller tillstånd från vidareutnyttjare, när detta är praktiskt genomförbart. Ingen kontaktinformation bör lämnas som gör det möjligt för vidareutnyttjare att kontakta registrerade eller datainnehavare direkt. Om den offentliga myndigheten översänder en begäran om samtycke eller tillstånd bör den säkerställa att den registrerade eller datainnehavaren tydligt informeras om möjligheten att vägra samtycke eller tillstånd. |
(16) |
För att underlätta och främja användningen av data som innehas av offentliga myndigheter för vetenskaplig forskning uppmuntras offentliga myndigheter att utarbeta en harmoniserad strategi och harmoniserade förfaranden för att göra dessa data enkelt tillgängliga för vetenskaplig forskning i allmänhetens intresse. Det skulle bland annat kunna innebära att man skapar rationaliserade administrativa förfaranden, standardiserade dataformat, informativa metadata om metod- och datainsamlingsvalen samt standardiserade datafält som möjliggör enkel sammanslagning av dataset från olika källor till data från den offentliga sektorn om detta är relevant för analysen. Målet för dessa metoder bör vara att främja offentligt finansierade och framtagna data för vetenskaplig forskning i enlighet med principen så öppen som möjligt, så begränsad som nödvändigt. |
(17) |
Immateriella rättigheter som innehas av tredje part bör inte påverkas av denna förordning. Denna förordning bör inte påverka vare sig förekomsten av immateriella rättigheter hos offentliga myndigheter eller deras äganderätt av desamma, eller begränsa utövandet av dessa rättigheter på något sätt. De skyldigheter som införs i enlighet med denna förordning bör endast tillämpas i den mån de är förenliga med internationella avtal om skydd av immateriella rättigheter, i synnerhet Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk (Bernkonventionen), avtalet om handelsrelaterade aspekter av immaterialrätter (Trips-avtalet) och Världsorganisationen för den intellektuella äganderättens fördrag om upphovsrätt (WCT) samt unionsrätt eller nationell rätt om immateriella rättigheter. Offentliga myndigheter bör emellertid använda sin upphovsrätt på ett sätt som underlättar vidareutnyttjande. |
(18) |
Data som omfattas av immateriella rättigheter och företagshemligheter bör endast överföras till en tredje part om överföringen är laglig enligt unionsrätten eller nationell rätt eller med rättsinnehavarens samtycke. Om offentliga myndigheter är innehavare av en databasproducents rätt som föreskrivs i artikel 7.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG (26), bör de inte utöva denna rätt för att förhindra vidareutnyttjande av data eller begränsa vidareutnyttjande utöver de gränser som fastställs i denna förordning. |
(19) |
Företagen och de registrerade bör kunna förlita sig på att vidareutnyttjandet av vissa kategorier av skyddade data som innehas av de offentliga myndigheterna kommer att ske på ett sätt som är i enlighet med deras rättigheter och intressen. Ytterligare skyddsåtgärder bör därför införas för situationer där vidareutnyttjande av sådana data från den offentliga sektorn sker på grundval av behandling av data utanför den offentliga sektorn, såsom ett krav på att offentliga myndigheter säkerställer att fysiska och juridiska personers rättigheter och intressen är fullt skyddade, särskilt med avseende på personuppgifter, kommersiellt känsliga data och immateriella rättigheter, i alla situationer, inklusive om sådana uppgifter överförs till tredjeländer. Offentliga myndigheter bör inte tillåta vidareutnyttjandet av information som lagras av försäkringsföretag eller andra tjänsteleverantörer i e-hälsotillämpningar i syfte att diskriminera vid prissättning, eftersom detta skulle strida mot den grundläggande rätten till tillgång till hälso- och sjukvård. |
(20) |
För att upprätthålla rättvis konkurrens och den öppna marknadsekonomin är det dessutom av största vikt att skyddade data av icke-personuppgiftskaraktär skyddas, särskilt företagshemligheter, men även icke-personuppgifter som avser innehåll som skyddas av immateriella rättigheter, från olaglig tillgång som kan leda till stöld av immateriella rättigheter eller industrispionage. För att säkerställa skyddet av datainnehavarnas rättigheter eller intressen bör det vara möjligt att överföra icke-personuppgifter som ska skyddas från olaglig eller otillåten åtkomst i enlighet med unionsrätten eller nationell rätt och som innehas av offentliga myndigheter till tredjeländer, men endast om lämpliga skyddsåtgärder för användningen av data tillhandahålls. Sådana lämpliga skyddsåtgärder bör inbegripa ett krav att den offentliga myndigheten överför skyddade data till en vidareutnyttjare endast om den vidareutnyttjaren avtalsmässigt åtar sig att skydda dessa data. En vidareutnyttjare som avser att överföra skyddade data till ett tredjeland bör fullgöra de skyldigheter som fastställs i denna förordning även efter det att berörda data har överförts till tredjelandet. För att säkerställa att sådana skyldigheter fullgörs korrekt bör vidareutnyttjaren också godta att den medlemsstat där den offentliga myndighet är belägen som tillät vidareutnyttjandet är behörig vid rättslig tvistlösning. |
(21) |
Lämpliga skyddsåtgärder bör även anses ha vidtagits om det i tredjelandet till vilket icke-personuppgifter har överförts, finns likvärdiga åtgärder som säkerställer att uppgifterna omfattas av en skyddsnivå liknande den som tillämpas enligt unionsrätten, särskilt vad gäller skyddet av företagshemligheter och immateriella rättigheter. När så motiveras på grund av betydande antal begäranden i hela unionen om vidareutnyttjandet av icke-personuppgifter i specifika tredjeländer bör kommissionen för detta ändamål kunna intyga, genom genomförandeakter, att ett tredjeland tillhandahåller en skyddsnivå som i allt väsentligt är likvärdig med den som föreskrivs i unionsrätten. Kommissionen bör bedöma om sådana genomförandeakter är nödvändiga på grundval av informationen från medlemsstaterna via Europeiska datainnovationsstyrelsen. Sådana genomförandeakter skulle försäkra de offentliga myndigheterna om att vidareutnyttjande av data som innehas av offentliga myndigheter i det berörda tredjelandet inte skulle hota dessa datas skyddade karaktär. Bedömningen av skyddsnivån i det berörda tredjelandet bör i synnerhet ta hänsyn till relevant allmän rätt och sektorsspecifik rätt, inklusive om allmän säkerhet, försvar, nationell säkerhet och straffrätt när det gäller tillgång till och skydd av data som inte är personuppgifter, eventuell åtkomst för de offentliga myndigheterna i det tredjelandet till de uppgifter som överförs, huruvida det finns en eller flera effektivt fungerande oberoende tillsynsmyndigheter med ansvar för att säkerställa och kontrollera efterlevnaden av den rättsliga ordning som säkerställer tillgång till sådana data, tredjelandets internationella åtaganden i fråga om dataskydd, eller andra skyldigheter som följer av rättsligt bindande konventioner eller instrument samt av dess deltagande i multilaterala eller regionala system. Det är särskilt viktigt att det finns effektiva rättsmedel för datainnehavare, offentliga myndigheter eller leverantörer av dataförmedlingstjänster i det berörda tredjelandet i samband med överföring av icke-personuppgifter till det tredjelandet. Sådana skyddsåtgärder bör därför inbegripa tillgång till verkställbara rättigheter och effektiva rättsmedel. Sådana genomförandeakter bör inte påverka rättsliga skyldigheter eller kontraktsmässiga arrangemang som en vidareutnyttjare redan har fullgjort för att skydda icke-personuppgifter, särskilt industridata, och offentliga myndigheters rätt att ålägga vidareutnyttjare att uppfylla villkoren för vidareutnyttjande, i enlighet med denna förordning. |
(22) |
Vissa tredjeländer antar lagar, förordningar och andra rättsakter som syftar till att direkt överföra eller ge statlig tillgång till icke-personuppgifter som finns i unionen och som fysiska och juridiska personer som står under medlemsstaternas jurisdiktion har kontroll över. Beslut och domar av domstolar i tredjeländer eller beslut av förvaltningsmyndigheter i tredjeländer som innehåller krav på sådan överföring eller tillgång till icke-personuppgifter ska vara verkställbara, om de grundar sig på ett gällande internationellt avtal, såsom ett fördrag om ömsesidig rättshjälp, mellan det begärande tredjelandet och unionen eller en medlemsstat. I vissa fall kan det uppstå situationer där skyldigheten att överföra eller ge tillgång till icke-personuppgifter som härrör från ett tredjelands rätt står i strid med en skyldighet att skydda sådana data enligt unionsrätten eller nationell rätt, särskilt när det gäller skyddet av den enskilda personens grundläggande rättigheter eller en medlemsstats grundläggande intressen med avseende på nationell säkerhet eller försvar samt skyddet av kommersiellt känsliga uppgifter och skyddet av immateriella rättigheter, inbegripet avtalsskyldigheter i fråga om konfidentiell behandling i enlighet med sådan rätt. I avsaknad av internationella avtal som reglerar sådana frågor bör överföring av eller tillgång till icke-personuppgifter endast tillåtas om det, i synnerhet, har kontrollerats att tredjelandets rättssystem omfattar krav på att beslutets eller domens skäl och proportionalitet anges, att beslutet eller domen är specifik till sin karaktär och att den motiverade invändningen från mottagaren är föremål för prövning av en behörig domstol i tredjelandet, som har befogenhet att vederbörligen beakta de relevanta rättsliga intressena för den som tillhandahåller sådana uppgifter. Offentliga myndigheter, fysiska eller juridiska personer som beviljats rätten att vidareutnyttja data, leverantörer av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer bör dessutom, om de undertecknar avtal med andra privata partner, säkerställa att icke-personuppgifter som innehas i unionen görs tillgängliga i eller överförs till tredjeländer endast i enlighet med unionsrätten eller den berörda medlemsstatens nationella rätt. |
(23) |
I syfte att ytterligare främja förtroendet för unionens dataekonomi är det avgörande att de skyddsåtgärder för unionsmedborgare, den offentliga sektorn och företag som säkerställer kontroll över dessas strategiska och känsliga uppgifter genomförts och att unionsrätt, värden och standarder upprätthålls inom bland annat, men inte enbart, områdena säkerhet, dataskydd och konsumentskydd. För att förhindra olaglig åtkomst till icke-personuppgifter bör de offentliga myndigheterna, de fysiska eller juridiska personer som beviljats rätten att vidareutnyttja data, leverantörerna av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer, vidta alla rimliga åtgärder för att förhindra åtkomst till de system där icke-personuppgifter lagras, inbegripet kryptering av data eller företagspolicyer. För det ändamålet bör det säkerställas att offentliga myndigheter, fysiska eller juridiska personer som beviljats rätten att vidareutnyttja data, leverantörer av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer uppfyller samtliga relevanta tekniska standarder, uppförandekoder och certifieringar på unionsnivå. |
(24) |
För att bygga upp förtroendet för mekanismer för vidareutnyttjande kan det vara nödvändigt att införa strängare villkor för vissa typer av icke-personuppgifter som kan komma att identifieras som mycket känsliga i framtida särskilda unionslagstiftningsakter, när det gäller överföring till tredjeländer, om en sådan överföring skulle kunna äventyra unionens offentligpolitiska mål, i linje med internationella åtaganden. Till exempel på hälsoområdet kan vissa dataset som innehas av aktörer i det allmänna hälso- och sjukvårdssystemet, t.ex. offentliga sjukhus, fastställas som mycket känsliga hälsodata. Andra relevanta sektorer är transport, energi, miljö och finans. För att säkerställa en harmoniserad praxis i hela unionen bör sådana typer av mycket känsliga offentliga icke-personuppgifter definieras i unionsrätten, till exempel inom ramen för det europeiska hälsodataområdet eller annan sektorspecifik rätt. Dessa villkor för överföring av sådana uppgifter till tredjeländer bör fastställas i delegerade akter. Villkoren bör vara proportionella, icke-diskriminerande och nödvändiga för att upprätthålla de legitima offentligpolitiska mål för unionen som fastställts, såsom skydd av folkhälsan, säkerhet, miljö, allmän moral, konsumentskydd, integritet och skydd av personuppgifter. Villkoren bör motsvara de risker som identifierats i förhållande till känsligheten hos sådana data, bland annat när det gäller risken för återidentifiering av enskilda personer. Sådana villkor kan omfatta villkor för överföringen eller tekniska arrangemang, såsom krav på användning av en säker behandlingsmiljö, begränsningar när det gäller vidareutnyttjande av data i tredjeländer eller kategorier av personer som har rätt att överföra sådana data till tredjeland eller har tillgång till dem i tredjelandet. I undantagsfall kan sådana villkor också omfatta begränsningar av överföringen av data till tredjeländer för att skydda allmänintresset. |
(25) |
Offentliga myndigheter bör kunna ta ut avgifter för vidareutnyttjande av data, men bör också kunna tillåta vidareutnyttjande till en nedsatt avgift eller kostnadsfritt, till exempel för vissa kategorier av vidareutnyttjande såsom icke-kommersiellt vidareutnyttjande eller vidareutnyttjande för forskningsändamål, eller små och medelstora företags, nystartade företags, civilsamhällets och utbildningsanstalters vidareutnyttjande, för att ge incitament för sådant vidareutnyttjande i syfte att stimulera forskning och innovation och stödja företag som är en viktig källa till innovation och vanligtvis har svårare att själva samla in relevanta data, i enlighet med reglerna för statligt stöd. I det specifika sammanhanget bör forskningsändamål anses inbegripa alla forskningsrelaterade ändamål oaktat den berörda forskningsinstitutionens organisatoriska eller finansiella struktur, med undantag för forskning som bedrivs av ett företag och som syftar till att utveckla, förbättra eller optimera produkter eller tjänster. Sådana avgifter bör, vara transparenta, icke-diskriminerande och begränsade till de nödvändiga kostnaderna och bör inte begränsa konkurrensen. En förteckning över kategorier av vidareutnyttjare som betalar lägre avgift eller helt slipper avgift bör offentliggöras tillsammans med de kriterier som använts för upprättandet av förteckningen. |
(26) |
För att ge incitament till vidareutnyttjande av särskilda kategorier av data som innehas av offentliga myndigheter bör medlemsstaterna inrätta en gemensam informationspunkt som ska fungera som ett gränssnitt för vidareutnyttjare som vill vidareutnyttja dessa data. Denna informationspunkt bör ha ett sektorsövergripande uppdrag och vid behov komplettera arrangemang på sektorsnivå. Den gemensamma informationspunkten bör kunna förlita sig på automatiska metoder när den överför förfrågningar eller ansökningar om vidareutnyttjande. En tillräcklig mänsklig tillsyn i överföringsprocessen bör säkerställas. Befintliga praktiska arrangemang som till exempel portaler för öppna data skulle kunna användas för detta syfte. Den enda informationspunkten bör ha en förteckning över resurser som innehåller en översikt över alla tillgängliga datakällor, däribland de datakällor som finns tillgängliga vid sektorsspecifika, regionala eller lokala informationspunkter, tillsammans med relevant information som beskriver tillgängliga data. Dessutom bör medlemsstaterna utse, inrätta eller underlätta inrättandet av behöriga organ för att stödja verksamheten inom offentliga myndigheter som tillåter vidareutnyttjande av vissa kategorier av skyddade data. Deras uppgifter kan inbegripa att bevilja tillgång till data, om detta föreskrivs enligt sektorsspecifik unionsrätt eller nationell rätt. Dessa behöriga organ bör ge bistånd till offentliga myndigheter med hjälp av den senaste tekniken, bland annat avseende hur data bäst struktureras och lagras för att göra dem lättillgängliga, i synnerhet genom applikationsprogrammeringsgränssnitt, samt göra data interoperabla, överförbara och sökbara, med beaktande av bästa praxis för databehandling samt eventuella befintliga tillsynsstandarder och tekniska standarder och säkra databehandlingsmiljöer, som möjliggör dataanalys med bevarande av informationens integritet. De behöriga organen bör agera i enlighet med den offentliga myndighetens instruktioner. En sådan biståndsstruktur skulle kunna bistå de registrerade och datainnehavarna att hantera samtycke eller tillstånd för vidareutnyttjande, inbegripet samtycke och tillstånd till vissa områden av vetenskaplig forskning, om vedertagna etiska standarder för vetenskaplig forskning iakttas. De behöriga myndigheterna bör inte ha någon tillsynsfunktion, då denna uteslutande ska utövas av tillsynsmyndigheter enligt förordning (EU) 2016/679. Databehandlingen bör, utan att det påverkar dataskyddsmyndigheternas tillsynsbefogenheter, utföras under ansvar av den offentliga myndighet som ansvarar för det register som innehåller dessa data, och som förblir personuppgiftsansvarig enligt definitionen i förordning (EU) 2016/679 i den mån personuppgifter berörs. Medlemsstaterna bör kunna ha ett eller flera behöriga organ, som kan vara verksamma inom olika sektorer. De offentliga myndigheternas interna avdelningar skulle även kunna fungera som behöriga organ. Ett behörigt organ skulle kunna vara en offentlig myndighet som bistår andra offentliga myndigheter när det gäller att tillåta vidareutnyttjande av data, om så är relevant, eller en offentlig myndighet som själv ger tillstånd till vidareutnyttjande. Biståndet till andra offentliga myndigheter bör omfatta att på begäran informera dem om bästa praxis när det gäller att uppfylla de krav som fastställs i den här förordningen, bland annat de tekniska medlen för tillhandahållande av en säker behandlingsmiljö eller de tekniska metoderna för att säkerställa integritet och konfidentiell behandling när tillgång ges till vidareutnyttjande av data som omfattas av tillämpningsområdet för den här förordningen. |
(27) |
Dataförmedlingstjänster förväntas spela en nyckelroll i dataekonomin, i synnerhet när det gäller att stödja och främja metoder för frivillig datadelning mellan företag eller att underlätta datadelning när det gäller skyldigheter som fastställs i unionsrätten eller nationell rätt. De skulle kunna bli ett verktyg för att underlätta utbyte av stora mängder relevanta data. Leverantörer av dataförmedlingstjänster, vilka även kan omfatta offentliga myndigheter, som erbjuder tjänster som kopplar samman de olika aktörerna kan bidra till en effektiv samkörning av data och till att underlätta bilateral datadelning. Specialiserade dataförmedlingstjänster som är oberoende av registrerade, datainnehavare och dataanvändare skulle kunna underlätta framväxten av nya datadrivna ekosystem som är oberoende av aktörer med betydande marknadsinflytande, samtidigt som de möjliggör icke-diskriminerande tillgång till dataekonomin för aktörer av alla storlekar, särskilt små och medelstora företag och nystartade företag med begränsade ekonomiska, rättsliga eller administrativa resurser. Detta kommer att vara av särskild vikt i samband med inrättandet av gemensamma europeiska dataområden, nämligen ändamåls- eller sektorsspecifika eller sektorsöverskridande interoperabla ramar med gemensamma standarder och praxisformer för delning eller gemensam behandling av data bl.a. för utvecklingen av nya produkter och tjänster, vetenskaplig forskning eller civilsamhällsinitiativ. Dataförmedlingstjänsterna skulle kunna innefatta bilateral eller multilateral delning av data eller inrättandet av plattformar eller databaser som möjliggör datadelning eller gemensamt utnyttjande av data, liksom inrättandet av en särskild infrastruktur för sammankoppling av registrerade och datainnehavare med dataanvändare. |
(28) |
Denna förordning bör omfatta tjänster som syftar till att med tekniska, rättsliga eller andra medel upprätta affärsförbindelser för datadelning mellan ett obestämt antal registrerade och datainnehavare, å ena sidan, och dataanvändare, å andra sidan, inbegripet för utövande av de registrerades rättigheter avseende personuppgifter. Om företag eller andra enheter erbjuder flera datarelaterade tjänster bör endast sådan verksamhet som direkt berör tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster omfattas av denna förordning. Tillhandahållande av molnlagring, analys, programvara för datadelning, webbläsare, insticksprogram för webbläsare eller e-posttjänster bör inte anses vara dataförmedlingstjänster i den mening som avses i denna förordning, under förutsättning att sådana tjänster endast tillhandahåller tekniska verktyg för registrerade eller datainnehavare för delning av data med andra, men tillhandahållandet av sådana verktyg varken syftar till att upprätta en affärsförbindelse mellan datainnehavare och dataanvändare eller ger leverantören av dataförmedlingstjänster möjlighet att erhålla information om upprättandet av affärsförbindelser som syftar till datadelning. Exempel på dataförmedlingstjänster inkluderar datamarknader där företag kan göra data tillgängliga för andra, organisatörer av ekosystem för datadelning som är öppna för alla intresserade parter, till exempel inom ramen för gemensamma europeiska dataområden, samt datapooler som inrättas gemensamt av flera juridiska eller fysiska personer i avsikten att licensiera användningen av sådana datapooler till alla intresserade parter på ett sätt som innebär att alla deltagare som bidrar till datapooler belönas för sitt bidrag. Detta skulle exkludera tjänster som erhåller data från datainnehavare och aggregerar, berikar eller omvandlar data i syfte att avsevärt öka deras värde och licensierar användningen av resulterande data till dataanvändare, utan att upprätta en affärsförbindelse mellan datainnehavare och dataanvändare. Dessutom skulle det exkludera tjänster som uteslutande används av en datainnehavare för att möjliggöra användning av de data som den datainnehavaren innehar, eller som används av flera juridiska personer i en sluten grupp, inbegripet leverantörs- eller kundrelationer eller samarbeten som grundar sig på avtal, särskilt sådana som har som huvudsakligt syfte att säkerställa funktioner för föremål och enheter som är anslutna till sakernas internet. |
(29) |
Tjänster som är inriktade på förmedling av upphovsrättsligt skyddat innehåll, däribland onlineleverantör av delningstjänster för innehåll enligt definitionen i artikel 2.6 i direktiv (EU) 2019/790, bör inte omfattas av den här förordningen. Tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation enligt definitionen i artikel 2.1.35 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (27) och leverantörer av kontoinformationstjänster enligt definitionen i artikel 4.19 i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 (28) bör inte anses vara leverantörer av dataförmedlingstjänster vid tillämpning av den här förordningen. Den här förordningen bör inte tillämpas på tjänster som erbjuds av offentliga myndigheter för att underlätta antingen vidareutnyttjande av skyddade data som innehas av offentliga myndigheter i enlighet med den här förordningen eller användning av andra data, i den mån dessa tjänster inte syftar till att upprätta affärsförbindelser. Dataaltruismorganisationer som regleras i denna förordning bör inte anses erbjuda dataförmedlingstjänster förutsatt att dessa tjänster inte upprättar en affärsförbindelse mellan potentiella dataanvändare, å ena sidan, och registrerade och datainnehavare som tillgängliggör data utifrån altruistiska ändamål, å andra sidan. Andra tjänster som inte syftar till att upprätta affärsförbindelser, till exempel databaser som syftar till att möjliggöra vidareutnyttjande av vetenskapliga forskningsdata i enlighet med principerna om öppen tillgång bör inte anses vara dataförmedlingstjänster i den mening som avses i den här förordningen. |
(30) |
En särskild kategori av dataförmedlingstjänster omfattar leverantörer av tjänster som erbjuder sina tjänster till registrerade. Sådana leverantörer av dataförmedlingstjänster strävar efter att stärka de registrerades handlingsförmåga och särskilt enskilda personers kontroll över de uppgifter som avser dem. Sådana leverantörer hjälper enskilda personer att utöva sina rättigheter enligt förordning (EU) 2016/679, särskilt att hantera deras givande och återkallande av samtycke till databehandling, rätten att få tillgång till sina egna personuppgifter, rätten till rättelse av felaktiga personuppgifter, rätten till radering eller rätten ”att bli bortglömd”, rätten att begränsa behandlingen och rätten till dataportabilitet, som gör det möjligt för registrerade att flytta sina personuppgifter från en personuppgiftsansvarig till en annan. I det sammanhanget är det viktigt att sådana leverantörers affärsmodell säkerställer att det inte finns några dåligt anpassade incitament som uppmuntrar enskilda personer att använda sådana tjänster för att tillgängliggöra mer data som avser dem för behandling än vad som skulle ligga i deras intresse. Detta skulle kunna inbegripa rådgivning till enskilda personer om möjlig användning av deras data och hur de gör due diligence-kontroller av dataanvändare innan de tillåts kontakta registrerade, i syfte att undvika bedrägerier. I vissa situationer kan det vara önskvärt att samla faktiska data inom ett personligt dataområde, så att behandlingen kan ske inom det området utan att personuppgifter överförs till tredje part, för att maximera skyddet av personuppgifter och integritet. Sådana personliga dataområden skulle kunna innehålla statiska personuppgifter, däribland namn, adress och födelsedatum, samt dynamiska data som genereras av en enskild person, genom till exempel användning av en onlinetjänst eller ett föremål anslutet till sakernas internet. De skulle också kunna användas för att lagra verifierade identitetsuppgifter, såsom passnummer eller socialförsäkringsuppgifter samt behörighetsuppgifter, såsom körkort, examensbevis eller uppgifter om bankkonton. |
(31) |
Datakooperativ strävar efter att uppnå ett antal mål, särskilt att stärka enskilda personers ställning när det gäller att fatta välgrundade beslut innan de samtycker till dataanvändning, påverka dataanvändarorganisationers villkor och bestämmelser knutna till dataanvändning på ett sätt som ger gruppens enskilda medlemmar bättre valmöjligheter, eller eventuellt finna lösningar på meningsmotsättningar mellan enskilda medlemmar i en grupp om hur data kan användas om dessa data är relaterade till flera registrerade inom den gruppen. I det sammanhanget är det viktigt att slå fast att rättigheterna enligt förordning (EU) 2016/679 är personliga rättigheter som tillhör den registrerade och att registrerade inte kan avsäga sig sådana rättigheter. Datakooperativ skulle också kunna vara ett användbart verktyg för enmansföretag samt små och medelstora företag som ofta är jämförbara med enskilda personer när det gäller kunskap om datadelning. |
(32) |
För att öka förtroendet för sådana dataförmedlingstjänster, i synnerhet när det gäller användningen av data och uppfyllandet av de villkor som de registrerade och datainnehavarna sätter upp, är det nödvändigt att upprätta ett regelverk på unionsnivå som fastställer krav med hög harmoniseringsgrad avseende ett tillförlitligt tillhandahållande av sådana dataförmedlingstjänster och som genomförs av de behöriga myndigheterna. Det regelverket kommer att bidra till att säkerställa att de registrerade och datainnehavarna samt dataanvändarna får bättre kontroll över tillgången till och användningen av deras data, i enlighet med unionsrätten. Kommissionen skulle även kunna uppmuntra och underlätta utarbetandet av uppförandekoder på unionsnivå med deltagande av berörda parter, särskilt vad avser interoperabilitet. Både i situationer där datadelning sker i samband med företagstjänster och när datadelning sker i samband med konsumenttjänster bör leverantörer av dataförmedlingstjänster erbjuda en ny ”europeisk” dataförvaltning genom att i säkra en åtskillnad i dataekonomin mellan tillhandahållandet, förmedlingen och användningen av data. Leverantörer av dataförmedlingstjänster skulle också kunna göra särskild teknisk infrastruktur tillgänglig för sammankoppling av registrerade och datainnehavare med dataanvändare. I detta avseende är det särskilt viktigt att utforma denna infrastruktur på ett sådant sätt att små och medelstora företag och nystartade företag inte stöter på några tekniska eller andra hinder för sitt deltagande i dataekonomin. Leverantörer av dataförmedlingstjänster bör tillåtas att erbjuda ytterligare särskilda verktyg till datainnehavare eller de registrerade för det särskilda syftet att underlätta utbytet av data, exempelvis i form av tillfällig lagring, kuratering, konvertering, anonymisering och pseudonymisering. Dessa verktyg och tjänster bör användas endast på uttrycklig begäran eller efter uttryckligt godkännande av datainnehavaren eller den registrerade, och tredjepartsverktyg som erbjuds i detta sammanhang bör inte använda data för andra ändamål. Samtidigt bör leverantörer av dataförmedlingstjänster tillåtas anpassa de data som utbyts, för att göra dem mer användbara för dataanvändaren om dataanvändaren så önskar, eller att förbättra interoperabiliteten genom, till exempel, att konvertera dessa data till specifika format. |
(33) |
Det är viktigt att möjliggöra en konkurrensutsatt miljö för datadelning. En viktig faktor för att ökaförtroendet och datainnehavarnas, de registrerades och dataanvändarnas kontroll över dataförmedlingstjänster är att leverantörerna av dataförmedlingstjänster är neutrala när det gäller de data som utbyts mellan datainnehavare eller de registrerade och dataanvändare. Leverantörerna av dataförmedlingstjänster bör därför endast fungera som förmedlare i transaktionerna och inte använda de data som utbyts för några andra ändamål. De kommersiella villkoren, inklusive prissättning, för tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster bör inte vara beroende av huruvida en potentiell datainnehavare eller dataanvändare använder andra tjänster, däribland lagring, analys, artificiell intelligens eller andra databaserade tillämpningar, som tillhandahålls av samma leverantör av dataförmedlingstjänster eller en närstående enhet, och i så fall i vilken utsträckning datainnehavaren eller data användaren använder sådana andra tjänster. Detta kommer också förutsätta en strukturell åtskillnad mellan dataförmedlingstjänsten och alla andra tjänster som erbjuds, så att intressekonflikter undviks. Därmed bör dataförmedlingstjänsten erbjudas via en juridisk person som är separat från all övrig verksamhet som bedrivs av leverantören av dataförmedlingstjänster. Emellertid bör leverantörer av dataförmedlingstjänster kunna använda de data som tillhandahålls av datainnehavaren för att förbättra sina dataförmedlingstjänster. Leverantörer av dataförmedlingstjänster bör endast kunna ställa sina egna eller tredje parts verktyg till datainnehavares, de registrerades eller dataanvändares förfogande för att underlätta utbytet av data, exempelvis verktyg för konvertering eller kuratering av data, efter den registrerades eller datainnehavarens uttryckliga begäran eller godkännande. De tredjepartsverktyg som erbjuds i detta sammanhang bör inte använda data för andra ändamål än de som är relaterade till dataförmedlingstjänster. Leverantörer av dataförmedlingstjänster som förmedlar ett utbyte av data mellan enskilda personer som registrerade och juridiska personer som dataanvändare bör, utöver att axla sitt förvaltaruppdrag gentemot de enskilda personerna, säkerställa att de agerar i de registrerades intresse. Frågor om ansvar för alla materiella och immateriella skador och brister som uppstår till följd av agerandet av leverantören av dataförmedlingstjänster bör tas upp i det berörda avtalet, på grundval av nationella ansvarsordningar. |
(34) |
Leverantörer av dataförmedlingstjänster bör vidta rimliga åtgärder för att säkerställa interoperabilitet inom en sektor och mellan olika sektorer i syfte att säkerställa en korrekt fungerande inre marknad. Rimliga åtgärder skulle bland annat kunna inbegripa att man följer de befintliga standarder som allmänt används i den sektor inom vilken leverantören av dataförmedlingstjänster är verksam. Europeiska datainnovationsstyrelsen bör underlätta framtagningen av ytterligare branschstandarder där det är nödvändigt. Leverantörer av dataförmedlingstjänster bör i god tid genomföra de åtgärder för interoperabilitet mellan dataförmedlingstjänster som antagits av Europeiska datainnovationsstyrelsen. |
(35) |
Denna förordning bör inte påverka skyldigheten för leverantörer av dataförmedlingstjänster att uppfylla kraven i förordning (EU) 2016/679 och tillsynsmyndigheternas skyldighet att säkerställa efterlevnaden av den förordningen. Den här förordningen bör inte påverka skyddet av personuppgifter i de fall då leverantörer av dataförmedlingstjänster behandlar personuppgifter. I de fall då leverantörer av dataförmedlingstjänster är personuppgiftsansvariga eller personuppgiftsbiträden enligt definitionerna i förordning (EU) 2016/679 är de bundna av bestämmelserna i den förordningen. |
(36) |
Leverantörer av dataförmedlingstjänster förväntas ha infört förfaranden och åtgärder för att ålägga sanktioner för bedrägliga eller otillbörliga metoder i samband med parter som söker åtkomst via deras dataförmedlingstjänster, inbegripet genom åtgärder såsom uteslutning av dataanvändare som bryter mot tjänstevillkoren eller mot befintlig rätt. |
(37) |
Leverantörer av dataförmedlingstjänster bör också vidta åtgärder för att säkerställa att konkurrensrätten följs och inrätta förfaranden för det ändamålet. Detta gäller i synnerhet sådana situationer där datadelning gör det möjligt för företag att få kännedom om faktiska eller potentiella konkurrenters marknadsstrategier. Typisk information som är känslig i konkurrenshänseende är till exempel information om kunduppgifter, framtida priser, produktionskostnader, kvantiteter, omsättning, försäljning eller kapacitet. |
(38) |
Ett anmälningsförfarande för dataförmedlingstjänster bör inrättas för att säkerställa att dataförvaltning inom unionen är baserad på ett tillförlitligt utbyte av data. Vinsterna av en tillförlitlig miljö kan bäst uppnås genom ett införande av ett antal krav för tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster, men utan något krav på ett uttryckligt beslut eller en uttrycklig administrativ åtgärd av den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster för tillhandahållandet av sådana tjänster. Anmälningsförfarandet bör inte medföra otillbörliga hinder för små och medelstora företag, nystartade företag och civilsamhällesorganisationer och bör vara förenlig med principen om icke-diskriminering. |
(39) |
För att stödja ett effektivt gränsöverskridande tillhandahållande av tjänster bör leverantören av dataförmedlingstjänster åläggas att sända en anmälan endast till den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster från den medlemsstat där leverantörens huvudsakliga verksamhetsställe är beläget eller där leverantörens rättsliga ombud finns. En sådan anmälan bör inte innefatta mer än en ren förklaring om avsikten att tillhandahålla sådana tjänster och bör endast kompletteras genom tillhandahållande av den information som anges i denna förordning. Efter relevant anmälan bör leverantören av dataförmedlingstjänster kunna inleda sin verksamhet i varje medlemsstat utan ytterligare anmälningsskyldigheter. |
(40) |
Det anmälningsförfarande som fastställs i denna förordning bör inte påverka tillämpningen av särskilda kompletterande bestämmelser för tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster som är tillämpliga genom sektorsspecifik rätt. |
(41) |
Det huvudsakliga verksamhetsstället för en leverantör av dataförmedlingstjänster i unionen bör vara platsen för dess centrala förvaltning i unionen. Det huvudsakliga verksamhetsstället för en leverantör av dataförmedlingstjänster i unionen bör fastställas i enlighet med objektiva kriterier och bör avse det faktiska och reella utövandet av ledningsverksamheten. Den verksamhet som bedrivs av en leverantör av dataförmedlingstjänster bör överensstämma med den nationella rätten i den medlemsstat där denne har sitt huvudsakliga verksamhetsställe. |
(42) |
För att säkerställa att leverantörerna av dataförmedlingstjänster uppfyller de villkor som fastställs i denna förordning bör de ha sitt huvudsakliga verksamhetsställe i unionen. Om en leverantör av dataförmedlingstjänster som inte är etablerad i unionen erbjuder tjänster inom unionen bör leverantören utse en rättslig företrädare. Det är nödvändigt att utse en rättslig företrädare i sådana fall med tanke på att sådana leverantörer av dataförmedlingstjänster hanterar både personuppgifter och data som rör affärshemligheter och det därmed är nödvändigt att övervaka att leverantörerna av dataförmedlingstjänster efterlever denna förordning. I syfte att fastställa om en sådan leverantör av dataförmedlingstjänster erbjuder tjänster inom unionen bör det kontrolleras om det är uppenbart att leverantören av dataförmedlingstjänster planerar att erbjuda tjänster till personer i en eller flera medlemsstater. Enbart det faktum att en webbplats är tillgänglig i unionen eller att det finns en e-postadress eller andra kontaktuppgifter för leverantören av dataförmedlingstjänster eller att man använder ett språk som används i det tredjeland där leverantören av dataförmedlingstjänster är etablerad, bör inte anses räcka för att fastställa en sådan avsikt. Emellertid kan sådana faktorer som användning av ett visst språk eller en viss valuta som allmänt används i en eller flera medlemsstater, och möjlighet att beställa tjänster på detta språk, eller att användare i unionen omnämns, göra det uppenbart att leverantören av dataförmedlingstjänster planerar att erbjuda tjänster inom unionen. En utsedd rättslig företrädare bör agera på uppdrag av leverantören av dataförmedlingstjänster och det bör vara möjligt för behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster att vända sig till den rättsliga företrädaren utöver eller i stället för leverantören av dataförmedlingstjänster, även i händelse av en överträdelse, i syfte att inleda verkställighetsförfaranden mot en leverantör av dataförmedlingstjänster som inte uppfyller kraven och som inte är etablerad i unionen. Den rättsliga företrädaren bör utses genom en skriftlig fullmakt från leverantören av dataförmedlingstjänster att agera på dess vägnar med avseende på leverantörens skyldigheter enligt denna förordning. |
(43) |
För att hjälpa de registrerade och datainnehavare att enkelt identifiera, och därigenom öka sitt förtroende för leverantörer av dataförmedlingstjänster som är erkända i unionen bör det inrättas en gemensam logotyp som är igenkännlig i hela unionen, utöver beteckningen ”leverantörer av dataförmedlingstjänster som är erkända i unionen”. |
(44) |
De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster som utses för att övervaka leverantörer av dataförmedlingstjänsters uppfyllande av kraven i denna förordning bör väljas på grundval av sin kapacitet och sakkunskap avseende horisontellt eller sektorsbaserat datautbyte. De bör vara oberoende av alla leverantörer av dataförmedlingstjänster samt transparenta och opartiska i utförandet av sina arbetsuppgifter. Medlemsstaterna bör meddela kommissionen dessa behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänsters identitet. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänsters behörighet och befogenheter bör inte påverka dataskyddsmyndigheternas befogenheter. I synnerhet i alla frågor som rör en bedömning av efterlevnaden av förordning (EU) 2016/679 bör den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster, i tillämpliga fall, efterfråga ett yttrande eller beslut av den behöriga tillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med den förordningen. |
(45) |
Det finns en stor potential för mål av allmänt intresse vid användningen av data som tillhandahålls frivilligt av de registrerade på grundval av deras informerade samtycke eller, när det gäller icke-personuppgifter som tillhandahålls av datainnehavare. Sådana mål skulle kunna inkludera hälso- och sjukvård, bekämpande av klimatförändringar, förbättring av mobiliteten, främjande av utveckling, framställning och spridning av officiell statistik, förbättrat tillhandahållande av offentliga tjänster eller politiskt beslutsfattande. Stöd till vetenskaplig forskning bör också anses vara ett mål av allmänt intresse. Denna förordning bör syfta till att bidra till framväxten av tillräckligt stora datapooler som görs tillgängliga baserat på dataaltruism för att möjliggöra dataanalys och maskininlärning, i hela unionen. För att uppnå det målet bör medlemsstaterna kunna inrätta organisatoriska eller tekniska arrangemang, eller båda, som underlättar dataaltruism. Sådana arrangemang skulle kunna innefatta tillgång till lättanvända verktyg för registrerade eller datainnehavare för givande av samtycke eller tillstånd till altruistisk användning av deras data, anordnande av informationskampanjer eller ett strukturerat utbyte mellan behöriga myndigheter avseende hur offentlig politik, såsom förbättring av trafik och folkhälsa och bekämpning av klimatförändringar, kan gynnas av dataaltruism. För det ändamålet bör medlemsstaterna kunna fastställa nationella strategier för dataaltruism. Registrerade bör endast kunna erhålla ersättning för de kostnader som de ådrar sig när de gör sina data tillgängliga för mål av allmänt intresse. |
(46) |
Registreringen av erkända dataaltruismorganisationer och användningen av beteckningen ”dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen” förväntas leda till upprättandet av centrallager för databaser. En registrering i en medlemsstat skulle gälla i hela unionen, och förväntas främja en gränsöverskridande användning av data inom unionen och framväxten av datapooler som täcker flera medlemsstater. Datainnehavare skulle kunna ge tillstånd till behandling av deras icke-personuppgifter för ett antal ändamål som inte är fastställda vid den tidpunkt då de ger sitt tillstånd. Sådana erkända dataaltruismorganisationers uppfyllande av ett antal krav som fastställs i denna förordning bör skapa förtroende för att de data som tillhandahålls för altruistiska ändamål faktiskt tjänar ett mål av allmänt intresse. Sådant förtroende bör i synnerhet uppnås genom att ha en etableringsort eller en rättslig företrädare inom unionen, samt från kravet att erkända dataaltruismorganisationer är icke-vinstdrivande organisationer, från transparenskrav och från särskilda skyddsmekanismer för att skydda de registrerades och företagens rättigheter och intressen. Ytterligare skyddsmekanismer bör inkludera att göra det möjligt att behandla relevanta data inom en säker behandlingsmiljö som drivs av de erkända dataaltruismorganisationerna, tillsynsmekanismer som etiska råd eller styrelser, inbegripet företrädare från det civila samhället för att säkerställa att de personuppgiftsansvariga upprätthåller höga standarder när det gäller forskningsetik och skydd av grundläggande rättigheter, effektiva och tydligt förmedlade tekniska metoder för att när som helst dra tillbaka eller ändra sitt samtycke, på grundval av personuppgiftsbiträdenas informationsskyldighet enligt förordning (EU) 2016/679, samt möjligheter för de registrerade att hålla sig underrättade om användningen av de data som de tillhandahållit. Registrering som en erkänd dataaltruismorganisation bör inte vara en förutsättning för att bedriva dataaltruismverksamhet. Kommissionen bör genom delegerade akter utarbeta en regelbok i nära samarbete med dataaltruismorganisationer och berörda parter. Efterlevnad av den regelboken bör vara ett krav för registrering som en erkänd dataaltruismorganisation. |
(47) |
För att hjälpa de registrerade och datainnehavare att enkelt identifiera, och därigenom öka sitt förtroende för, erkända dataaltruismorganisationer bör det inrättas en gemensam logotyp som är igenkännlig i hela unionen. Den gemensamma logotypen bör åtföljas av en QR-kod med en länk till det offentliga unionsregistret över erkända dataaltruismorganisationer. |
(48) |
Denna förordning bör inte påverka inrättandet av, organisationen av eller funktionssättet för enheter som önskar bedriva dataaltruism i enlighet med nationell rätt och bygger på krav i nationell rätt för bedrivande av laglig verksamhet i en medlemsstat som icke-vinstdrivande organisation. |
(49) |
Denna förordning bör inte påverka inrättandet av, organisationen av eller funktionssättet för andra enheter än offentliga myndigheter som bedriver delning av data och innehåll på grundval av öppna licenser och därmed bidrar till att skapa gemensamma resurser som är tillgängliga för alla. Detta bör inbegripa öppna samarbetsplattformar för kunskapsdelning, vetenskapliga och akademiska databaser med öppen åtkomst, plattformar för programvaruutveckling med öppen källkod och plattformar för sammanställning av innehåll med öppen åtkomst. |
(50) |
Erkända dataaltruismorganisationer bör kunna samla in relevanta data direkt från fysiska och juridiska personer eller behandla data som samlats in av andra. Dataaltruismorganisationer skulle kunna behandla insamlade data för ändamål som de själva fastställer, eller så skulle de, i förekommande fall, kunna tillåta tredjeparter att utföra behandlingen för dessa ändamål. I de fall då erkända dataaltruismorganisationer är personuppgiftsansvariga eller personuppgiftsbiträden enligt definitionerna i förordning (EU) 2016/679 är de bundna av bestämmelserna i den förordningen. Generellt skulle dataaltruism bygga på de registrerades samtycke i den mening som avses i artiklarna 6.1 a och 9.2 a i förordning (EU) 2016/679 vilket bör uppfylla kraven för lagligt samtycke i enlighet med artiklarna 7 och 8 i den förordningen. I enlighet med förordning (EU) 2016/679 skulle ändamål som rör vetenskaplig forskning kunna stödjas genom samtycke till vissa forskningsområden så länge som de är förenliga med allmänt erkända etiska normer för vetenskaplig forskning eller till vissa forskningsområden eller delar av forskningsprojekt. I artikel 5.1 b i förordning (EU) 2016/679 fastställs att ytterligare behandling för vetenskapliga eller historiska forskningsändamål eller statistiska ändamål i enlighet med artikel 89.1 i förordning (EU) 2016/679 inte ska anses vara oförenlig med de ursprungliga ändamålen. Nyttjandebegränsningarna för icke-personuppgifter bör återfinnas i det tillstånd som ges av datainnehavaren. |
(51) |
De behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer som utses för att övervaka erkända dataaltruismorganisationers uppfyllande av kraven i denna förordning bör väljas på grundval av sin kapacitet och sakkunskap. De bör vara oberoende av alla dataaltruismorganisationer samt transparenta och opartiska i utförandet av sina arbetsuppgifter. Medlemsstaterna bör meddela kommissionen dessa behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationers identitet. De behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationers behörighet och befogenheter bör inte påverka dataskyddsmyndigheternas befogenheter. I synnerhet i alla frågor som rör en bedömning av efterlevnaden av förordning (EU) 2016/679 bör den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer, i tillämpliga fall, efterfråga ett yttrande eller beslut av den behöriga tillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med den förordningen. |
(52) |
För att främja förtroendet och få till stånd ökad rättssäkerhet och användarvänlighet vad gäller förfarandet för beviljande och tillbakadragande av samtycke, i synnerhet i samband med vetenskaplig forskning och statistisk användning av data som tillhandahålls baserat på altruism, bör ett europeiskt formulär för dataaltruism utarbetas och användas i samband med altruistisk datadelning. Ett sådant formulär bör för de registrerade bidra till ytterligare transparens om att tillgången till och användningen av deras data kommer att ske i enlighet med deras samtycke och även i full överensstämmelse med dataskyddsbestämmelserna. Formuläret bör också göra det lättare att bevilja och dra tillbaka samtycke och kunna användas för att rationalisera företagens dataaltruism och tillhandahålla en mekanism som tillåter sådana företag att dra tillbaka sitt samtycke till användningen av data. För att ta hänsyn till de enskilda sektorernas särdrag, även ur ett dataskyddsperspektiv, bör det europeiska formuläret för samtycke till dataaltruism baseras på moduler, så att det kan anpassas till enskilda sektorer och olika syften. |
(53) |
För att genomförandet av dataförvaltningsramen ska bli framgångsrikt bör en europeisk datainnovationsstyrelse inrättas, i form av en expertgrupp. Europeiska datainnovationsstyrelsen bör bestå av företrädare för alla medlemsstaters behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster och behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer, Europeiska dataskyddsstyrelsen, Europeiska datatillsynsmannen, Europeiska unionens cybersäkerhetsbyrå (Enisa), kommissionen, EU-företrädaren för små och medelstora företag eller en företrädare utsedd av nätverket av företrädare för små och medelstora företag och andra företrädare för relevanta organ inom enskilda sektorer samt organ med specifik sakkunskap. Europeiska datainnovationsstyrelsen bör bestå av ett antal undergrupper, inbegripet en undergrupp för deltagande av berörda parter bestående av relevanta företrädare för näringslivet, såsom hälsa, miljö, jordbruk, transport, energi, industriell tillverkning, medier, kulturella och kreativa sektorer och statistik, samt för forskningsvärlden, den akademiska världen, civilsamhället, standardiseringsorganisationer, berörda gemensamma europeiska dataområden och andra berörda intressenter och tredje parter, bland annat organ med specifik sakkunskap såsom nationella statistikbyråer. |
(54) |
Europeiska datainnovationsstyrelsen bör bistå kommissionen i samordningen av nationella arbetsmetoder och strategier på de områden som omfattas av denna förordning och stödjandet av sektorsövergripande dataanvändning genom iakttagande av principerna i den europeiska interoperabilitetsramen och genom användning av europeiska och internationella standarder och specifikationer (inklusive genom EU:s flerpartsforum för IKT-standardisering, basvokabulären och byggstenarna inom Fonden för ett sammanlänkat Europa), och bör beakta det standardiseringsarbete som bedrivs inom enskilda sektorer eller områden. Arbetet med teknisk standardisering skulle kunna innefatta fastställandet av prioriteringar för utvecklingen av standarder och fastställandet och upprätthållandet av ett antal tekniska och rättsliga standarder för överföring av data mellan två behandlingsmiljöer som gör det möjligt att organisera dataområden, framför allt för att klarlägga och särskilja vilka standarder och praxisformer som är sektorsöverskridande och vilka som är sektorsspecifika. Europeiska datainnovationsstyrelsen bör samarbeta med sektorsorgan, nätverk eller expertgrupper och andra sektorsövergripande organisationer som hanterar vidareutnyttjandet av data. När det gäller dataaltruism bör Europeiska datainnovationsstyrelsen bistå kommissionen i utarbetandet av formuläret för dataaltruism, efter samråd med Europeiska dataskyddsstyrelsen. Genom att föreslå riktlinjer för gemensamma europeiska dataområden bör Europeiska datainnovationsstyrelsen stödja utvecklingen av en fungerande europeisk dataekonomi på grundval av dessa dataområden, i enlighet med den europeiska datastrategin. |
(55) |
Medlemsstaterna bör fastställa regler om tillämpliga sanktioner vid överträdelse av denna förordning och bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. De sanktioner som föreskrivs bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. Stora skillnader mellan sanktionsreglerna skulle kunna snedvrida konkurrensen på den digitala inre marknaden. I det avseendet skulle det vara fördelaktigt med en harmonisering av dessa regler. |
(56) |
För att säkerställa en effektiv efterlevnad av denna förordning och se till att leverantörer av dataförmedlingstjänster och enheter som vill registrera sig som erkända dataaltruismorganisationer kan få tillgång till och genomföra förfarandena för anmälan och registrering helt online och över gränserna, bör sådana förfaranden erbjudas genom den gemensamma digitala ingång som inrättas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1724 (29). Dessa förfaranden bör läggas till i förteckningen över förfaranden i bilaga II till förordning (EU) 2018/1724. |
(57) |
Förordning (EU) 2018/1724 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(58) |
I syfte att säkerställa denna förordnings ändamålsenlighet, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att komplettera denna förordning genom att fastställa särskilda villkor som är tillämpliga på överföring till tredjeländer av vissa kategorier av icke-personuppgifter som anses vara mycket känsliga i särskilda unionslagstiftningsakter och genom att ta fram en regelbok för erkända dataaltruismorganisationer, som dessa organisationer ska följa och som föreskriver informationskrav, tekniska krav och säkerhetskrav samt färdplaner för kommunikation och interoperabilitetsstandarder. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (30). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
(59) |
För att säkerställa enhetliga villkor för tillämpningen av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att bistå offentliga myndigheter och vidareutnyttjare med deras efterlevnad av de villkor för vidareutnyttjande som fastställs i denna förordning genom att fastställa standardavtalsklausuler för vidareutnyttjares överföring av icke-personuppgifter till ett tredjeland, intyga att ett tredjelands rättsliga, tillsynsmässiga och verkställighetsmässiga arrangemang är likvärdiga med det skydd som säkerställs genom unionsrätten, utforma den gemensamma logotypen för leverantörer av dataförmedlingstjänster och den gemensamma logotypen för erkända dataaltruismorganisationer samt utarbeta och utveckla det europeiska formuläret för samtycke till dataaltruism. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (31). |
(60) |
Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av konkurrensreglerna, särskilt artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. De åtgärder som föreskrivs i denna förordning bör inte användas för att begränsa konkurrensen på ett sätt som strider mot EUF-fördraget. Detta gäller i synnerhet reglerna om utbyte av information som är känslig i konkurrenshänseende mellan faktiska och potentiella konkurrenter via dataförmedlingstjänster. |
(61) |
Samråd har skett med Europeiska datatillsynsmannen och Europeiska dataskyddsstyrelsen i enlighet med artikel 42.1 i förordning (EU) 2018/1725 som avgav sitt yttrande den 10 mars 2021. |
(62) |
De vägledande principerna för denna förordning är respekten för de grundläggande rättigheterna och de principer som erkänns främst genom Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, inklusive rätten till privatliv, skyddet av personuppgifter, näringsfriheten, rätten till egendom och integreringen av personer med funktionsnedsättning. När det gäller det sistnämnda bör offentliga myndigheter och tjänster inom ramen för denna förordning, i förekommande fall, uppfylla kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2102 (32) och (EU) 2019/882 (33). Vidare bör hänsyn tas till design för alla i samband med informations- och kommunikationsteknik, som är ett medvetet och systematiskt försök att aktivt tillämpa principer, metoder och verktyg för att främja universell design inom datorrelaterad teknik, däribland internetbaserad teknik, och därigenom undvika behovet av anpassningar i efterhand eller specialiserad design. |
(63) |
Eftersom målen för denna förordning, nämligen vidareutnyttjande inom unionen av vissa kategorier av data som innehas av offentliga myndigheter samt inrättandet av en ram för anmälan av och tillsyn över tillhandahållandet av datadelningstjänster, en ram för frivillig registrering av enheter som samlar in och behandlar data som tillhandahålls för altruistiska ändamål och en ram för inrättandet av en europeisk datainnovationsstyrelse, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
Innehåll och tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs följande:
a) |
Villkoren för vidareutnyttjande inom unionen av vissa kategorier av data som innehas av offentliga myndigheter. |
b) |
En ram för anmälan av och tillsyn över tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster. |
c) |
En ram för frivillig registrering av enheter som samlar in och behandlar data som tillhandahålls för altruistiska ändamål. |
d) |
En ram för inrättandet av en europeisk datainnovationsstyrelse. |
2. Denna förordning medför inte någon skyldighet för offentliga myndigheter att tillåta vidareutnyttjande av data och befriar inte heller offentliga myndigheter från deras skyldigheter i fråga om konfidentiell behandling enligt unionsrätten eller nationell rätt.
Denna förordning ska inte påverka
a) |
tillämpningen av särskilda bestämmelser i unionsrätten eller nationell rätt om tillgång till eller vidareutnyttjande av vissa kategorier av data, särskilt när det gäller beviljandet av tillgång till och utlämnandet av officiella handlingar, och |
b) |
offentliga myndigheters skyldigheter enligt unionsrätten eller nationell rätt att tillåta vidareutnyttjande av data eller krav som rör behandling av icke-personuppgifter. |
I de fall då en sektorsspecifik unionsrätt eller nationell rätt föreskriver att offentliga myndigheter, leverantörer av dataförmedlingstjänster eller erkända dataaltruismorganisationer ska uppfylla särskilda ytterligare tekniska, administrativa eller organisatoriska krav, däribland genom ett auktorisations- eller certifieringssystem, ska de bestämmelserna i den sektorsspecifika unionsrätten eller den nationella rätten också tillämpas. Eventuella sådana särskilda ytterligare krav ska vara icke-diskriminerande, proportionella och objektivt motiverade.
3. Unionsrätt och nationell rätt om skydd av personuppgifter ska tillämpas på alla personuppgifter som behandlas i samband med denna förordning. Denna förordning påverkar i synnerhet inte tillämpningen av förordningarna (EU) 2016/679 och (EU) 2018/1725 och direktiven 2002/58/EG och (EU) 2016/680, inklusive vad gäller tillsynsmyndigheternas befogenheter och behörighet. Om den här förordningen står i strid med unionsrätten om skydd av personuppgifter eller nationell rätt som antagits i enlighet med sådan unionsrätt, bör den relevanta unionsrätten eller nationella rätten om skydd av personuppgifter ha företräde. Den här förordningen skapar inte någon rättslig grund för behandling av personuppgifter och påverkar inte heller några av de skyldigheter och rättigheter som anges i förordningarna (EU) 2016/679 eller (EU) 2018/1725 eller direktiven 2002/58/EG eller (EU) 2016/680.
4. Denna förordning påverkar inte tillämpningen av konkurrensrätten.
5. Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas befogenheter när det gäller deras verksamhet som rör allmän säkerhet, försvar och nationell säkerhet.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
1. |
data: varje digital återgivning av handlingar, fakta eller information och varje sammanställning av sådana handlingar, sådana fakta eller sådan information, däribland i form av ljudinspelningar, bildinspelningar eller audiovisuella inspelningar). |
2. |
vidareutnyttjande: fysiska eller juridiska personers användning av data som innehas av offentliga myndigheter för andra kommersiella eller icke-kommersiella ändamål än det ursprungliga ändamål inom den offentliga verksamheten för vilket de framställdes, med undantag för utbyte av data mellan offentliga myndigheter som enbart sker i samband med deras offentliga verksamhet. |
3. |
personuppgifter: personuppgifter enligt definitionen i artikel 4.1 i förordning (EU) 2016/679. |
4. |
icke-personuppgifter: andra data än personuppgifter. |
5. |
samtycke: samtycke enligt definitionen i artikel 4.11 i förordning (EU) 2016/679. |
6. |
tillstånd: att ge dataanvändare rätt att behandla icke-personuppgifter. |
7. |
registrerad: registrerad som avses i artikel 4.1 i förordning (EU) 2016/679. |
8. |
datainnehavare: en juridisk person, inklusive en offentlig myndighet och internationella organisationer, eller en fysisk person som inte är en registrerad i förhållande till de specifika uppgifterna i fråga, som i enlighet med tillämplig unionsrätt eller nationell rätt har rätt att bevilja tillgång till eller dela vissa personuppgifter eller icke-personuppgifter. |
9. |
dataanvändare: fysisk eller juridisk person som har laglig tillgång till vissa personuppgifter eller icke-personuppgifter och som har rätt att, även enligt förordning (EU) 2016/679 när det gäller personuppgifter, använda dessa data för kommersiella eller icke-kommersiella ändamål. |
10. |
datadelning: en registrerads eller datainnehavares tillhandahållande av data till en dataanvändare för gemensam eller individuell användning av dessa delade data, baserat på frivilliga avtal, unionsrätt eller nationell rätt, direkt eller via en förmedlare, till exempel inom ramen för öppna eller kommersiella licenser mot en avgift eller kostnadsfritt. |
11. |
dataförmedlingstjänst: en tjänst som syftar till att med tekniska, rättsliga eller andra medel upprätta affärsförbindelser för datadelning mellan ett obestämt antal registrerade och datainnehavare, å ena sidan, och dataanvändare, å andra sidan, inbegripet för att utöva de registrerades rättigheter avseende personuppgifter, med uteslutande av åtminstone följande:
|
12. |
behandling: behandling enligt definitionen i artikel 4.2 i förordning (EU) 2016/679 när det gäller personuppgifter eller artikel 3.2 i förordning (EU) 2018/1807 när det gäller icke-personuppgifter. |
13. |
tillgång: dataanvändning i enlighet med särskilda tekniska, rättsliga eller organisatoriska krav, utan att det nödvändigtvis innefattar överföring eller nedladdning av data. |
14. |
huvudsakligt verksamhetsställe för en juridisk person: platsen för dess centrala förvaltning i unionen. |
15. |
datakooperativs tjänster: dataförmedlingstjänster som tillhandahålls av en organisationsstruktur i vilken registrerade, enmansföretag eller små och medelstora företag är medlemmar, och vars huvudsakliga syften är att hjälpa medlemmarna att utöva sina rättigheter avseende vissa data, så att de bland annat kan fatta välgrundade beslut innan de samtycker till databehandling, att utbyta synpunkter om de ändamål och villkor för databehandling som bäst företräder sina medlemmars intressen när det gäller deras data och att förhandla om villkoren för databehandling för sina medlemmar innan de ger tillstånd till behandling av icke-personuppgifter eller lämnar sitt samtycke till behandling av personuppgifter. |
16. |
dataaltruism: den frivilliga delningen av data på grundval av de registrerades samtycke till behandling av personuppgifter som rör dem, eller tillstånd från datainnehavare att tillåta användning av deras icke-personuppgifter utan något krav på eller mottagande av ersättning utöver ersättning för de kostnader som de ådragit sig när de gör uppgifterna tillgängliga för mål av allmänintresse, som det föreskrivs i nationell rätt i förekommande fall, såsom hälso- och sjukvård, bekämpande av klimatförändringar, förbättring av mobiliteten, främjande av utveckling, framställning och spridning av officiell statistik, förbättrat tillhandahållande av offentliga tjänster, politiskt beslutsfattande eller vetenskaplig forskning av allmänt intresse. |
17. |
offentliga myndigheter: statliga, regionala eller lokala myndigheter och offentligrättsliga organ, eller sammanslutningar av en eller flera sådana myndigheter eller av ett eller flera sådana offentligrättsliga organ. |
18. |
offentligrättsliga organ: organ som har följande egenskaper:
|
19. |
offentligt företag: varje företag över vilket de offentliga myndigheterna har ett direkt eller indirekt bestämmande inflytande till följd av ägarförhållande, finansiellt deltagande eller gällande regler; inom ramen för denna definition ska offentliga myndigheter anses utöva bestämmande inflytande när dessa myndigheter, direkt eller indirekt,
|
20. |
säker behandlingsmiljö: fysisk eller virtuell miljö och organisatoriska metoder för att säkerställa överensstämmelse med unionsrätten, såsom förordning (EU) 2016/679, särskilt vad gäller de registrerades rättigheter, immateriella rättigheter samt insynsskydd, integritet och tillgänglighet för kommersiella och statistiska uppgifter, samt med tillämplig nationell rätt, och göra det möjligt för den enhet som tillhandahåller den säkra behandlingsmiljön att fastställa och övervaka alla databehandlingsåtgärder, inbegripet förevisandet, lagringen, nedladdningen och exporten av data och beräkningen av härledda data med hjälp av dataalgoritmer. |
21. |
rättslig företrädare: en fysisk eller juridisk person etablerad i unionen som uttryckligen utsetts för att agera på uppdrag av en i unionen ej etablerad leverantör av dataförmedlingstjänster eller i unionen ej etablerad enhet som för syften av allmänt intresse samlar in data som tillhandahålls av fysiska eller juridiska personer baserat på dataaltruism, till vilken de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer kan vända sig till utöver eller i stället för leverantören av dataförmedlingstjänster eller enheten när det gäller skyldigheterna enligt denna förordning, inklusive när det gäller att inleda verkställighetsförfaranden mot en leverantör av dataförmedlingstjänster eller enhet som inte uppfyller kraven och som inte är etablerad i unionen. |
KAPITEL II
Vidareutnyttjande av vissa kategorier av skyddade data som innehas av offentliga myndigheter
Artikel 3
Kategorier av data
1. Detta kapitel ska tillämpas på data som innehas av offentliga myndigheter och som är skyddade på grund av
a) |
insynsskydd för kommersiella uppgifter, inklusive affärs-, yrkes- och företagshemligheter, |
b) |
insynsskydd för statistiska uppgifter, |
c) |
skydd av tredje parts immateriella rättigheter, eller |
d) |
skydd av personuppgifter, i den mån sådana uppgifter faller utanför tillämpningsområdet för direktiv (EU) 2019/1024. |
2. Detta kapitel ska inte tillämpas på
a) |
data som innehas av offentliga företag, |
b) |
data som innehas av public service-bolag och deras dotterbolag och av andra organ eller deras dotterbolag för fullgörandet av ett uppdrag att verka i allmänhetens tjänst på radio- eller tv-området, |
c) |
data som innehas av kulturinstitutioner och utbildningsinstitutioner, |
d) |
data som innehas av offentliga myndigheter och är skyddade av skäl som rör allmän säkerhet, försvar eller nationell säkerhet, eller |
e) |
data vars tillhandahållande inte omfattas av den offentliga verksamhet som bedrivs av de berörda offentliga myndigheterna, såsom den definieras i lagstiftning eller andra bindande regler i den berörda medlemsstaten eller, om sådana regler saknas, såsom den definieras i enlighet med gängse administrativ praxis i denna, förutsatt att den offentliga verksamheten är tydligt avgränsad och föremål för översyn. |
3. Detta kapitel påverkar inte tillämpningen av
a) |
unionsrätten, nationell rätt och internationella avtal som unionen eller medlemsstaterna är parter i och som avser skydd av de kategorier av data som avses i punkt 1, och |
b) |
unionsrätt och nationell rätt om tillgång till handlingar. |
Artikel 4
Förbud mot exklusiva avtal
1. Det ska vara förbjudet med avtal eller annan praxis som rör vidareutnyttjande av data som innehas av offentliga myndigheter och som omfattar kategorier av data som avses i artikel 3.1, vilka omfattar beviljande av exklusiva rättigheter eller vars syfte eller verkan omfattar beviljande av sådana exklusiva rättigheter eller begränsning av tillgången till data för vidareutnyttjande av andra enheter än parterna i sådana avtal eller sådan annan praxis.
2. Med avvikelse från punkt 1 får en exklusiv rättighet beviljas för vidareutnyttjande av data som avses i den punkten i den mån som det är nödvändigt för tillhandahållande av en tjänst eller tillhandahållande av en produkt av allmänt intresse som annars inte skulle vara möjligt.
3. En exklusiv rättighet som avses i punkt 2 ska beviljas genom en administrativ åtgärd eller ett kontraktsmässigt arrangemang i enlighet med tillämplig unionsrätt eller nationell rätt och i enlighet med principerna om transparens, likabehandling och icke-diskriminering.
4. Perioden för en exklusiv rättighet till vidareutnyttjande av data får inte överstiga tolv månader. När ett avtal har ingåtts ska avtalets löptid vara samma som perioden för den exklusiva rättigheten.
5. Beviljandet av en exklusiv rättighet i enlighet med punkterna 2, 3 och 4, inklusive skälen till varför detta beviljande är nödvändigt, ska vara transparenta och göras allmänt tillgängliga online i en form som är förenlig med relevant unionslagsrätt om offentlig upphandling.
6. Avtal eller andra metoder som omfattas av tillämpningsområdet för det förbud som avses i punkt 1, som inte uppfyller de villkor som fastställs i punkterna 2 och 3 och som ingicks före den 23 juni 2022 ska upphöra att gälla när det tillämpliga avtalet löper ut och i vilket fall senast den 24 december 2024.
Artikel 5
Villkor för vidareutnyttjande
1. Offentliga myndigheter som enligt nationell rätt är behöriga att bevilja eller vägra tillgång till vidareutnyttjandet av en eller flera kategorier av data som avses i artikel 3.1 ska offentliggöra villkoren för att tillåta sådant vidareutnyttjande samt förfarandet för att begära vidareutnyttjandet via den gemensamma informationspunkt som avses i artikel 8. När de beviljar eller vägrar tillgång till vidareutnyttjande får de bistås av de behöriga organ som avses i artikel 7.1.
Medlemsstaterna ska säkerställa att offentliga myndigheter är försedda med nödvändiga resurser för att efterleva denna artikel.
2. Villkoren för vidareutnyttjande ska vara icke-diskriminerande, transparenta, proportionerliga och objektivt motiverade med hänsyn till kategorierna av data, vidareutnyttjandets syfte och typerna av data för vilka vidareutnyttjande tillåts. Dessa villkor får inte användas för att begränsa konkurrensen.
3. Offentliga myndigheter ska i enlighet med unionsrätt och nationell rätt säkerställa att uppgifternas skyddade karaktär bevaras. De kan föreskriva följande krav:
a) |
Att tillgång till vidareutnyttjande av data beviljas endast om den offentliga myndigheten eller det behöriga organet efter begäran om vidareutnyttjande har säkerställt att data har
|
b) |
Att tillgång till och vidareutnyttjande av data på distans sker inom en säker behandlingsmiljö som tillhandahålls eller kontrolleras av den offentliga myndigheten. |
c) |
Att tillgång till och vidareutnyttjande av data säkerställs i de fysiska lokaler där den säkra behandlingsmiljön är belägen i enlighet med höga säkerhetsnormer, förutsatt att fjärråtkomst inte kan tillåtas utan att tredje parters rättigheter och intressen hotas. |
4. Om vidareutnyttjande har tillåtits i enlighet med punkt 3 b och c, ska offentliga myndigheter införa villkor som bevarar integriteten för de tekniska systemens funktionssätt i den säkra behandlingsmiljön. Offentliga myndigheter ska förbehålla sig rätten att verifiera processen, metoderna och alla resultat från den behandling av data som görs av vidareutnyttjaren för att bevara integriteten i dataskyddet och förbehålla sig rätten att förbjuda användningen av resultat som innehåller information som hotar tredje parters rättigheter och intressen. Beslutet att förbjuda användningen av resultat ska vara lättbegripligt och tydligt för vidareutnyttjaren.
5. Såvida det i den nationella rätten inte föreskrivs särskilda skyddsåtgärder för tillämpliga skyldigheter i fråga om konfidentiell behandling avseende det vidareutnyttjande av data som avses i artikel 3.1, ska den offentliga myndigheten ställa som villkor för vidareutnyttjandet av data som tillhandahålls i enlighet med punkt 3 i den här artikeln att vidareutnyttjaren uppfyller en skyldighet i fråga om konfidentiell behandling som förbjuder utlämnande av information som äventyrar tredje parts rättigheter och intressen som vidareutnyttjaren kan ha erhållit trots de skyddsåtgärder som införts. Det ska vara förbjudet för vidareutnyttjare att återidentifiera de registrerade som uppgifterna gäller, och vidareutnyttjarna ska vidta tekniska och operativa åtgärder för att förhindra återidentifiering och underrätta den offentliga myndigheten om alla uppgiftsincidenter som leder till att berörda registrerade återidentifieras. Vid otillåtet vidareutnyttjande av icke-personuppgifter ska vidareutnyttjaren utan dröjsmål, och när så är lämpligt med bistånd från den offentliga myndigheten, underrätta de juridiska personer vars rättigheter och intressen kan påverkas.
6. I de fall då vidareutnyttjande av data inte kan tillåtas i enlighet med de skyldigheter som fastställs i punkterna 3 och 4 i denna artikel, och det inte finns någon rättslig grund för överföring av data inom ramen för förordning (EU) 2016/679, ska den offentliga myndigheten, i den utsträckning det är tillåtet i enlighet med unionsrätten och nationell rätt, göra sitt yttersta för att bistå potentiella vidareutnyttjare som begär de registrerades samtycke eller tillstånd från datainnehavare vars rättigheter och intressen kan påverkas av ett sådant vidareutnyttjande, om detta är möjligt utan en oproportionell börda för den offentliga myndigheten. När den tillhandahåller sådant bistånd får den offentliga myndigheten bistås av de behöriga organ som avses i artikel 7.1.
7. Vidareutnyttjande av data ska endast tillåtas i enlighet med immateriella rättigheter. En databasproducents rätt som föreskrivs i artikel 7.1 i direktiv 96/9/EG får inte utövas av offentliga myndigheter för att förhindra vidareutnyttjande av data eller begränsa vidareutnyttjandet i högre grad än vad som anges i den här förordningen.
8. Om data som begärs anses vara konfidentiella i enlighet med unionsrätten eller nationell rätt om affärshemligheter eller insynsskydd för statistiska uppgifter, ska de offentliga myndigheterna säkerställa att dessa konfidentiella data inte röjs till följd av att vidareutnyttjande tillåts, såvida inte sådant vidareutnyttjande är tillåtet i enlighet med punkt 6.
9. I de fall då en vidareutnyttjare avser att överföra icke-personuppgifter som är skyddade på grund av de skäl som anges i artikel 3.1 till ett tredjeland, ska vidareutnyttjaren underrätta den offentliga myndigheten om sin avsikt att överföra sådana uppgifter och om syftet med en sådan överföring vid tidpunkten för begäran om vidareutnyttjande av dessa data. Vid vidareutnyttjande i enlighet med punkt 6 i den här artikeln, ska vidareutnyttjaren, när så är lämpligt med bistånd från den offentliga myndigheten, underrätta den juridiska person vars rättigheter och intressen kan påverkas av denna avsikt, om detta syfte och de lämpliga skyddsåtgärderna. Den offentliga myndigheten får inte tillåta vidareutnyttjandet om inte den juridiska personen ger sitt tillstånd till överföringen.
10. Offentliga myndigheter får överföra konfidentiella data som inte är personuppgifter eller data som skyddas av immateriella rättigheter till en vidareutnyttjare som avser att överföra dessa data till ett annat tredjeland än ett land som utsetts i enlighet med punkt 12 endast om vidareutnyttjaren avtalsmässigt åtar sig att
a) |
fullgöra de skyldigheter som införts i enlighet med punkterna 7 och 8 även efter att data överförts till det berörda tredjelandet, och |
b) |
godta jurisdiktionen för domstolarna i den överförande offentliga myndighetens medlemsstat när det gäller eventuella tvister som rör efterlevnaden av punkterna 7 och 8. |
11. Offentliga myndigheter ska, när så är lämpligt och i den utsträckning de kan, ge vidareutnyttjare vägledning och bistånd i fullgörandet av de skyldigheter som avses i punkt 10 i denna artikel.
För att bistå de offentliga myndigheterna och vidareutnyttjarna får kommissionen anta genomförandeakter som fastställer standardavtalsklausuler för fullgörande av de skyldigheter som avses i punkt 10 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 33.3.
12. När så motiveras på grund av ett betydande antal begäranden i hela unionen om vidareutnyttjandet av icke-personuppgifter i specifika tredjeländer får kommissionen anta genomförandeakter i vilka det intygas att ett tredjelands rättsliga, tillsynsmässiga och verkställighetsmässiga arrangemang
a) |
säkerställer ett skydd för immateriella rättigheter och företagshemligheter som i allt väsentligt är likvärdigt med det skydd som säkerställs genom unionsrätten, |
b) |
tillämpas och verkställs på ett effektivt sätt, och |
c) |
omfattar effektiva rättsmedel. |
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 33.3.
13. Enligt särskilda unionslagstiftningsakter kan vissa kategorier av icke-personuppgifter som innehas av offentliga myndigheter anses vara mycket känsliga vid tillämpningen av denna artikel, när överföringen av dem till tredjeländer kan äventyra unionens offentligpolitiska mål, exempelvis säkerhet och folkhälsa, eller leda till risk för återidentifiering av anonymiserade data som inte är personuppgifter. Om en sådan akt antas ska kommissionen anta delegerade akter i enlighet med artikel 32 som kompletterar denna förordning genom att fastställa särskilda villkor som ska tillämpas på överföring av sådana uppgifter till tredjeländer.
Dessa särskilda villkor ska baseras på typen av de kategorier av icke-personuppgifter som anges i den särskilda unionslagstiftningsakten och skälen för att anse dessa kategorier vara mycket känsliga, med beaktande av riskerna för återidentifiering av anonymiserade data som inte är personuppgifter. De ska vara icke-diskriminerande och begränsade till vad som är nödvändigt för att uppnå de unionens offentligpolitiska mål som anges i den akten, i enlighet med unionens internationella skyldigheter.
Om så krävs enligt de särskilda unionslagstiftningsakter som avses i första stycket, kan sådana särskilda villkor innefatta villkor som är tillämpliga på överföring eller tekniska avtal i detta hänseende, begränsningar vad gäller vidareutnyttjande av data i tredjeländer eller kategorier av personer som har rätt att överföra sådana data till tredjeländer eller, i exceptionella fall, begränsningar vad gäller överföring till tredjeländer.
14. De fysiska eller juridiska personer som beviljades rätten att vidareutnyttja icke-personuppgifter får endast överföra dessa data till de tredjeländer för vilka kraven i punkterna 10, 12 och 13 uppfylls.
Artikel 6
Avgifter
1. Offentliga myndigheter som tillåter vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1 får ta ut en avgift för att tillåta vidareutnyttjandet av sådana data.
2. Avgifter som tas ut i enlighet med punkt 1 ska vara transparenta, icke-diskriminerande, proportionella och objektivt motiverade och får inte begränsa konkurrensen.
3. Offentliga myndigheter ska säkerställa att alla avgifter också kan betalas online med hjälp av allmänt tillgängliga gränsöverskridande betalningstjänster, utan diskriminering på grund av betaltjänstleverantörens etableringsort, betalningsinstrumentets utfärdandeort eller den plats där betalkontot finns inom unionen.
4. När offentliga myndigheter tar ut avgifter ska de vidta åtgärder för att ge incitament till vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1 för icke-kommersiella ändamål, såsom vetenskaplig forskning, och av små och medelstora företag och uppstartsföretag i enlighet med reglerna för statligt stöd. I detta avseende får de offentliga myndigheterna också göra dessa data tillgängliga till en nedsatt avgift eller kostnadsfritt, särskilt för små och medelstora företag och uppstartsföretag, det civila samhället och utbildningsanstalter. Offentliga myndigheter får därför upprätta en förteckning över kategorier av vidareutnyttjare för vilka data för vidareutnyttjande ska göras tillgängliga till en nedsatt avgift eller kostnadsfritt. Förteckningen och kriterierna för upprättande av den ska offentliggöras.
5. Avgifterna ska härledas från kostnaderna för att genomföra förfarandet för begäran om vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1, och vara begränsade till nödvändiga kostnader i samband med
a) |
reproduktion, tillhandahållande och spridning av data, |
b) |
klarering av upphovsrätt, |
c) |
anonymisering eller andra former av framställning av personuppgifter och affärshemligheter som föreskrivs i artikel 5.3, |
d) |
underhåll av den säkra behandlingsmiljön, |
e) |
förvärvande av rätten att tillåta vidareutnyttjande i enlighet med detta kapitel av tredje parter utanför den offentliga sektorn, och |
f) |
bistånd till vidareutnyttjare som begär de registrerades samtycke och tillstånd från datainnehavare vars rättigheter och intressen kan påverkas av ett sådant vidareutnyttjande. |
6. Kriterierna och metoden för beräkning av avgifter ska fastställas av medlemsstaterna och offentliggöras. Offentliga myndigheter ska offentliggöra en beskrivning av huvudkategorierna av kostnader och reglerna för fördelning av kostnader.
Artikel 7
Behöriga organ
1. För utförandet av de uppgifter som avses i denna artikel ska varje medlemsstat utse ett eller flera behöriga organ, som får vara behöriga för särskilda sektorer, för att bistå de offentliga myndigheter som beviljar eller vägrar tillgång för vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1. Medlemsstaterna får antingen inrätta ett eller flera nya behöriga organ eller förlita sig på befintliga offentliga myndigheter eller interna avdelningar inom offentliga myndigheter som uppfyller de villkor som fastställs i denna förordning.
2. De behöriga organen får ges befogenhet att bevilja tillgång till vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1, i enlighet med unionsrätten eller nationell rätt som medger att sådan tillgång beviljas. När de beviljar eller vägrar tillgång för vidareutnyttjande ska artiklarna 4, 5, 6 och 9 tillämpas på dessa behöriga organ.
3. Behöriga organ ska ha tillräckliga juridiska, ekonomiska och tekniska resurser och personalresurser för att utföra de uppgifter som de anförtrotts, inbegripet de nödvändiga tekniska kunskaperna för att kunna följa relevant unionsrätt eller nationell rätt om systemen för tillgång till de kategorier av data som avses i artikel 3.1.
4. Det bistånd som föreskrivs i punkt 1 ska, när så är nödvändigt, innefatta följande:
a) |
Tekniskt stöd för att tillhandahålla en säker behandlingsmiljö för att ge tillgång till vidareutnyttjande av data. |
b) |
Vägledning och tekniskt stöd om hur data bäst kan struktureras och lagras så att dessa data är lättillgängliga. |
c) |
Tekniskt stöd för pseudonymisering och för att säkerställa databehandling på ett sätt som effektivt bevarar integriteten, konfidentialiteten, dataintegriteten och tillgängligheten för den information som finns i de data för vilka vidareutnyttjande tillåts, däribland teknik för anonymisering, generalisering, undertryckande och randomisering av personuppgifter eller andra toppmoderna integritetsbevarande metoder och radering av kommersiellt känslig information, däribland affärshemligheter eller innehåll som är skyddat av immateriella rättigheter. |
d) |
Bistånd till offentliga myndigheter, i förekommande fall, för att stödja vidareutnyttjare när de begär registrerades samtycke till vidareutnyttjande eller datainnehavares tillstånd i linje med deras särskilda beslut, däribland om den jurisdiktion där databehandlingen är avsedd att utföras, och bistånd till offentliga myndigheter när de behöver inrätta tekniska mekanismer som gör det möjligt att vidarebefordra begäranden om samtycke eller tillstånd från vidareutnyttjare, när detta är praktiskt genomförbart. |
e) |
Bistånd till offentliga myndigheter vid bedömningen av tillräckligheten i de avtalsmässiga åtaganden som görs av en vidareutnyttjare i enlighet med artikel 5.10. |
5. Varje medlemsstat ska senast den 24 september 2023 meddela kommissionen vilka behöriga organ som utsetts i enlighet med punkt 1. Varje medlemsstat ska också meddela kommissionen alla senare ändringar av dessa behöriga organs identitet.
Artikel 8
Gemensamma informationspunkter
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att all relevant information om tillämpningen av artiklarna 5 och 6 finns tillgänglig och lätt åtkomlig via en gemensam informationspunkt. Medlemsstaterna ska inrätta ett nytt organ eller utse ett befintligt organ som gemensam informationspunkt. Den gemensamma informationspunkten kan vara länkad till sektoriella, regionala eller lokala informationspunkter. En gemensam informationspunkts funktioner får vara automatiserade förutsatt att den offentliga myndigheten säkerställer tillräckligt stöd.
2. Den gemensamma informationspunkten ska vara behörig att ta emot förfrågningar eller ansökningar om vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1 och ska när så är möjligt och lämpligt automatiskt överföra dessa till de behöriga offentliga myndigheter som avses i artikel 7.1, i förekommande fall. Den gemensamma informationspunkten ska på elektronisk väg tillhandahålla en sökbar tillgångsförteckning som innehåller en översikt över alla tillgängliga datakällor, däribland, i relevanta fall, de datakällor som finns tillgängliga vid sektorsspecifika, regionala och lokala informationspunkter, tillsammans med relevant information som beskriver tillgängliga data, inbegripet åtminstone dataformatet och datastorleken samt villkoren för vidareutnyttjandet av dessa data.
3. Den gemensamma informationspunkten får inrätta en separat, förenklad och väldokumenterad informationskanal för små och medelstora företag och nystartade företag som möter deras behov och förmågor i samband med begäran av vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1.
4. Kommissionen ska inrätta en europeisk gemensam åtkomstspunkt som erbjuder ett sökbart elektroniskt register över tillgängliga data i nationella gemensamma informationspunkter och ytterligare information om hur man begär data via dessa nationella gemensamma informationspunkter.
Artikel 9
Behandling av begäranden om vidareutnyttjande
1. Såvida inte kortare tidsfrister har fastställts i enlighet med nationell rätt ska de behöriga offentliga myndigheterna eller de behöriga organ som avses i artikel 7.1 anta ett beslut om begäran om vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1 inom två månader från dagen för mottagandet av begäran.
Vid exceptionellt omfattande och komplicerade begäranden om vidareutnyttjande får denna tvåmånadersperiod förlängas med högst 30 dagar. I sådana fall ska de behöriga offentliga myndigheterna eller de behöriga organ som avses i artikel 7.1 underrätta den sökande så snart som möjligt om att mer tid krävs för att genomföra förfarandet, tillsammans med skälen till dröjsmålet.
2. Fysiska eller juridiska personer som direkt påverkas av ett beslut såsom avses i punkt 1 ska ha effektiv rätt till överprövning i den medlemsstat där det relevanta organet är lokaliserat. Denna rätt till överprövning ska föreskrivas i nationell rätt och inbegripa möjlighet till omprövning av en opartisk myndighet som besitter lämplig sakkunskap, såsom den nationella konkurrensmyndigheten, den berörda myndigheten för tillgång till handlingar, den tillsynsmyndighet som inrättats i enlighet med förordning (EU) 2016/679 eller en nationell rättslig myndighet, vars beslut är bindande för den berörda offentliga myndigheten eller det berörda behöriga organet.
KAPITEL III
Krav som är tillämpliga på dataförmedlingstjänster
Artikel 10
Dataförmedlingstjänster
Tillhandahållandet av följande dataförmedlingstjänster ska uppfylla artikel 12 och ska omfattas av ett anmälningsförfarande:
a) |
Förmedlingstjänster mellan datainnehavare och potentiella dataanvändare, däribland tillhandahållandet av tekniska eller andra metoder för att möjliggöra sådana tjänster; dessa tjänster kan innefatta bilaterala eller multilaterala utbyten av data eller inrättandet av plattformar eller databaser som möjliggör utbyte eller gemensam användning av data, liksom inrättandet av annan särskild infrastruktur för sammankoppling av datainnehavare med dataanvändare. |
b) |
Förmedlingstjänster mellan de registrerade som önskar göra sina personuppgifter tillgängliga eller fysiska personer som önskar göra icke-personuppgifter tillgängliga, och potentiella dataanvändare, däribland tillhandahållandet av tekniska eller andra metoder för att möjliggöra sådana tjänster, och i synnerhet som möjliggör utövandet av de registrerades rättigheter som föreskrivs i förordning (EU) 2016/679. |
c) |
Datakooperativs tjänster. |
Artikel 11
Anmälning från leverantörer av dataförmedlingstjänster
1. Varje leverantör av dataförmedlingstjänster som avser att tillhandahålla de dataförmedlingstjänster som avses i artikel 10 ska lämna en anmälan till den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster.
2. Vid tillämpning av denna förordning ska en leverantör av dataförmedlingstjänster med verksamhetsställen i mer än en medlemsstat anses omfattas av jurisdiktionen i den medlemsstat där den har sitt huvudsakliga verksamhetsställe, utan att det påverkar unionslagsrätten som reglerar gränsöverskridande skadeståndstalan och tillhörande förfaranden.
3. En leverantör av dataförmedlingstjänster som inte är etablerad i unionen men som i unionen erbjuder de dataförmedlingstjänster som avses i artikel 10 ska utse en rättslig företrädare i en av de medlemsstater där dessa tjänster erbjuds.
För att säkerställa efterlevnaden av denna förordning ska leverantören av dataförmedlingstjänster ge den rättslige företrädaren uppdraget att utöver eller i stället för denna kunna kontaktas av behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster eller registrerade och datainnehavare i alla frågor som rör de tillhandahållna dataförmedlingstjänsterna. Den rättslige företrädaren ska samarbeta med de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och, på begäran, för dessa på ett övergripande sätt påvisa de åtgärder som vidtagits och de bestämmelser som införts av leverantören av dataförmedlingstjänster för att säkerställa överensstämmelse med denna förordning.
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska anses omfattas av jurisdiktionen i den medlemsstat där den rättsliga företrädaren finns. Att en leverantör av dataförmedlingstjänster utser en rättslig företrädare ska inte påverka eventuella rättsliga åtgärder som kan vidtas mot leverantören av dataförmedlingstjänster.
4. Efter att ha lämnat en anmälan i enlighet med punkt 1 får leverantören av dataförmedlingstjänster inleda verksamheten i enlighet med de villkor som fastställs i detta kapitel.
5. Den anmälan som avses i punkt 1 ska ge leverantören av dataförmedlingstjänster rätt att tillhandahålla dataförmedlingstjänster i alla medlemsstater.
6. Den anmälan som avses i punkt 1 ska innehålla följande uppgifter:
a) |
Namnet på leverantören av dataförmedlingstjänster. |
b) |
Dataförmedlingstjänsteleverantörens rättsliga status, form, ägarstruktur, relevanta dotterföretag och, om leverantören av dataförmedlingstjänster är registrerad i ett handelsregister eller annat liknande offentligt nationellt register, registreringsnummer |
c) |
Adressen till dataförmedlingstjänsteleverantörens huvudsakliga verksamhetsställe i unionen, i förekommande fall, och, om tillämpligt, eventuella underordnade filialer i en annan medlemsstat, eller till den rättsliga företrädaren. |
d) |
En offentlig webbplats med fullständig och uppdaterad information om leverantören av dataförmedlingstjänster och verksamheten, inbegripet åtminstone den information som avses i leden a, b, c och f. |
e) |
Dataförmedlingstjänsteleverantörens kontaktpersoner och kontaktuppgifter. |
f) |
En beskrivning av den dataförmedlingstjänst som leverantören av dataförmedlingstjänster avser att tillhandahålla och en uppgift om de kategorier som förtecknas i artikel 10 som dessa dataförmedlingstjänster omfattas av. |
g) |
Beräknat startdatum för verksamheten, om ett annat än anmälningsdatumet. |
7. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska säkerställa att anmälningsförfarandet är icke-diskriminerande och inte snedvrider konkurrensen.
8. På begäran av leverantören av dataförmedlingstjänster ska den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster inom en vecka från och med en vederbörligen och fullständigt genomförd anmälan utfärda en standardiserad förklaring som bekräftar att leverantören av dataförmedlingstjänster har inkommit med den anmälan som avses i punkt 1 och att anmälan innehåller de uppgifter som avses i punkt 6.
9. På begäran av leverantören av dataförmedlingstjänster ska den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster bekräfta att leverantören av dataförmedlingstjänster uppfyller denna artikel och i artikel 12. När leverantören av dataförmedlingstjänster har mottagit en sådan bekräftelse får den i sin skriftliga och muntliga kommunikation använda beteckningen ”leverantör av dataförmedlingstjänster som är erkänd i unionen” samt en gemensam logotyp.
För att säkerställa att leverantörer av dataförmedlingstjänster som är erkända i unionen lätt kan identifieras i hela unionen ska kommissionen genom genomförandeakter fastställa den gemensamma logotypens utformning. Leverantörer av dataförmedlingstjänster som är erkända i unionen ska tydligt visa den gemensamma logotypen på alla online- och offline-publikationer som anknyter till deras dataförmedlingsverksamhet.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 33.2.
10. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska på elektronisk väg och utan dröjsmål underrätta kommissionen om varje ny anmälan. Kommissionen ska föra och regelbundet uppdatera ett offentligt register över alla leverantörer av dataförmedlingstjänster som tillhandahåller sina tjänster i unionen. De uppgifter som avses i punkt 6 a, b, c, d, f och g ska offentliggöras i det offentliga registret.
11. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster får ta ut avgifter för anmälan i enlighet med nationell rätt. Sådana avgifter ska vara proportionella och objektiva och baseras på de administrativa kostnaderna för de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänsters övervakning av efterlevnaden och andra marknadskontrollåtgärder avseende anmälningar av leverantörer av dataförmedlingstjänster. För små och medelstora företag samt nystartade företag får den behöriga myndigheten ta ut en nedsatt avgift eller avstå från avgiften.
12. Leverantörer av dataförmedlingstjänster ska underrätta den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster om alla ändringar av den information som tillhandahållits i enlighet med punkt 6 inom 14 dagar från dagen för ändringen.
13. När en leverantör av dataförmedlingstjänster upphör med sin verksamhet ska den inom 15 dagar underrätta den berörda behöriga myndighet för dataförmedlingstjänster som fastställts i enlighet med punkterna 1, 2 och 3.
14. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska på elektronisk väg och utan dröjsmål underrätta kommissionen om varje underrättelse som avses i punkterna 12 och 13. Kommissionen ska uppdatera det offentliga registret över leverantörer av dataförmedlingstjänster i unionen i enlighet med detta.
Artikel 12
Villkor för tillhandahållande av dataförmedlingstjänster
Tillhandahållandet av de dataförmedlingstjänster som avses i artikel 10 ska omfattas av följande villkor:
a) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster får inte använda de data för vilka dataförmedlingstjänsterna tillhandahålls för andra ändamål än att ställa dem till dataanvändarnas förfogande och ska tillhandahålla dataförmedlingstjänsterna via en separat juridisk person. |
b) |
De kommersiella villkoren, inklusive prissättningen, för tillhandahållandet av dataförmedlingstjänster till en datainnehavare eller dataanvändare får inte knytas till huruvida datainnehavaren eller dataanvändaren använder andra tjänster från samma leverantör av dataförmedlingstjänster eller en närstående enhet, och i så fall i vilken utsträckning datainnehavaren eller dataanvändaren använder sådana andra tjänster. |
c) |
De data som samlas in om en fysisk eller juridisk persons aktivitet för tillhandahållandet av dataförmedlingstjänsten, däribland datum, tid, geolokaliseringsdata, aktivitetens varaktighet och kopplingar till andra fysiska eller juridiska personer som har inrättats av den person som använder dataförmedlingstjänsten får endast användas för utvecklingen av denna dataförmedlingstjänst, vilket kan innebära användning av data för att upptäcka bedrägerier eller för cybersäkerhet, och ska på begäran göras tillgängliga för datainnehavare. |
d) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska främja ett utbyte av data i det format som den erhåller dessa data från en registrerad eller en datainnehavare, ska endast konvertera data till särskilda format för att öka interoperabiliteten inom och mellan sektorer, eller om datainnehavaren så begär eller detta föreskrivs i unionsrätten, eller för att säkerställa harmonisering med internationella eller europeiska datastandarder och ska erbjuda registrerade och datainnehavare en möjlighet till undantag avseende dessa konverteringar, såvida inte konverteringen föreskrivs i unionsrätten. |
e) |
Dataförmedlingstjänster får omfatta erbjudande av ytterligare särskilda verktyg och tjänster till datainnehavare eller de registrerade för det särskilda syftet att underlätta utbytet av data, exempelvis i form av tillfällig lagring, kuratering, konvertering, anonymisering och pseudonymisering, varvid sådana verktyg endast får användas på uttrycklig begäran eller efter uttryckligt godkännande av datainnehavaren eller den registrerade, och tredjepartsverktyg som erbjuds i sammanhanget inte får användas för andra ändamål. |
f) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska säkerställa att förfarandet för tillgång till dess tjänster är rättvist, transparent och icke-diskriminerande för både registrerade och datainnehavare samt för dataanvändare, även när det gäller prissättning och villkor för tjänsten. |
g) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska ha infört förfaranden för att förhindra bedrägerier eller otillbörliga metoder i samband med parter som önskar sådan tillgång via dess dataförmedlingstjänster. |
h) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska, vid sin insolvens, säkerställa en rimlig kontinuitet i tillhandahållandet av sina dataförmedlingstjänster och, när sådana dataförmedlingstjänster säkerställer lagring av data, ha mekanismer på plats för att möjliggöra att datainnehavarna och dataanvändarna kan få tillgång till, överföra eller hämta sina data, och om sådana dataförmedlingstjänster tillhandahålls mellan registrerade och dataanvändare, göra det möjligt för registrerade att utöva sina rättigheter. |
i) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa interoperabiliteten med andra dataförmedlingstjänster genom bland annat allmänt använda öppna standarder inom den sektor i vilken leverantören av dataförmedlingstjänster är verksam. |
j) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska vidta tillräckliga tekniska, rättsliga och organisatoriska åtgärder för att förhindra sådan överföring av eller tillgång till icke-personuppgifter som strider mot unionsrätten eller den nationella rätten i den berörda medlemsstaten. |
k) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska utan dröjsmål informera datainnehavarna vid otillåten överföring av, tillgång till eller användning av icke-personuppgifter som den har delat. |
l) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa en lämplig säkerhetsnivå för lagringen, behandlingen och överföringen av icke-personuppgifter, och leverantören av dataförmedlingstjänster ska vidare säkerställa högsta säkerhet för lagringen och överföringen av information som är känslig i konkurrenshänseende. |
m) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster som erbjuder tjänster åt de registrerade ska handla i deras bästa intresse när den främjar deras utövande av sina rättigheter, i synnerhet genom att informera och, i lämpliga fall, ge de registrerade råd på ett koncist, transparent, begripligt och lättåtkomligt sätt om dataanvändarnas avsedda dataanvändningar och de standardvillkor som är förbundna med sådan användning, innan de registrerade ger sitt samtycke. |
n) |
Om en leverantör av dataförmedlingstjänster tillhandahåller verktyg för att erhålla de registrerades samtycke eller erhålla tillstånd att behandla data som tillhandhålls av datainnehavare, ska den i relevanta fall ange inom vilken tredjelandsjurisdiktion som dataanvändningen är avsedd att äga rum och förse de registrerade med verktyg för att både ge och återkalla sitt samtycke och datainnehavarna med verktyg för att både ge och återkalla tillstånd för behandling av data. |
o) |
Leverantören av dataförmedlingstjänster ska föra ett loggregister över dataförmedlingsverksamheten. |
Artikel 13
Behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster
1. Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter för att utföra uppgifter i samband med anmälningsförfarandet för dataförmedlingstjänster och ska meddela kommissionen dessa behöriga myndigheters identitet senast den 24 september 2023. Varje medlemsstat ska även meddela kommissionen alla eventuella senare ändringar av dessa behöriga myndigheters identitet.
2. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster ska uppfylla de krav som anges i artikel 26.
3. Befogenheterna för de utsedda behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänsters ska inte påverka befogenheterna för dataskyddsmyndigheterna, de nationella konkurrensmyndigheterna, de myndigheter som ansvarar för cybersäkerhet och andra relevanta sektorsmyndigheter. Dessa myndigheter ska i enlighet med sina respektive befogenheter enligt unionsrätten och nationell rätt etablera ett starkt samarbete och utbyta den information som behövs för att de ska kunna utföra sina uppgifter i förhållande till leverantörerna av dataförmedlingstjänster, och ska eftersträva att de beslut som fattas vid tillämpningen av denna förordning är konsekventa.
Artikel 14
Övervakning av efterlevnaden
1. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster ska övervaka och utöva tillsyn över leverantörer av dataförmedlingstjänsters efterlevnad av kraven i detta kapitel. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster får även övervaka och utöva tillsyn över leverantörer av dataförmedlingstjänsters efterlevnad på grundval av en begäran från en fysisk eller juridisk person.
2. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster ska ha befogenhet att från leverantörer av dataförmedlingstjänster eller deras rättsliga företrädare begära all information som är nödvändig för att kontrollera uppfyllandet av kraven i detta kapitel. Varje begäran om information ska stå i proportion till uppgiftens utförande och innehålla en motivering.
3. I de fall då den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster finner att en leverantör av dataförmedlingstjänster inte uppfyller ett eller flera av kraven i detta kapitel ska den meddela leverantören av dataförmedlingstjänster dessa iakttagelser och ge den möjlighet att yttra sig, inom 30 dagar från mottagandet av meddelandet.
4. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska ha befogenhet att kräva att den överträdelse som avses i punkt 3 upphör, inom en rimlig tidsperiod eller omedelbart vid allvarlig överträdelse, och ska vidta ändamålsenliga och proportionella åtgärder för att säkerställa efterlevnaden. I det hänseendet ska den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster, när så är lämpligt, ha befogenhet att
a) |
genom administrativa förfaranden ålägga avskräckande ekonomiska sanktioner, som får inbegripa löpande viten och sanktioner med retroaktiv verkan, inleda rättsliga förfaranden för åläggande av sanktionsavgifter, eller bådadera, |
b) |
kräva att inledandet eller avbrytandet av tillhandahållandet av dataförmedlingstjänsten skjuts upp tills villkoren, enligt den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänsters begäran, har ändrats, eller |
c) |
kräva att tillhandahållandet av dataförmedlingstjänsten upphör om allvarliga eller upprepade överträdelser inte har åtgärdats trots utfärdat meddelande enligt punkt 3. |
Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska begära att kommissionen avlägsnar leverantören av dataförmedlingstjänster från registret över leverantörer av dataförmedlingstjänster när den har utfärdat föreläggande om att tillhandahållandet av dataförmedlingstjänsten ska upphöra i enlighet med första stycket c.
Om en leverantör av dataförmedlingstjänster åtgärdar överträdelserna, ska den leverantören av dataförmedlingstjänster på nytt anmäla detta till den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska underrätta kommissionen om varje förnyad anmälan.
5. Om en leverantör av dataförmedlingstjänster som inte är etablerad i unionen inte utser en rättslig företrädare, eller om den rättsliga företrädaren inte på begäran av den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster lämnar de nödvändiga upplysningar som på ett övergripande sätt visar efterlevnad av denna förordning, ska den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ha befogenhet att skjuta upp inledandet av eller att avbryta tillhandahållandet av dataförmedlingstjänsten tills en rättslig företrädare utses eller nödvändig information lämnas.
6. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster ska utan dröjsmål underrätta den berörda leverantören av dataförmedlingstjänster om de åtgärder som vidtas i enlighet med punkterna 4 och 5, och de skäl som de baseras på samt de nödvändiga åtgärder som ska vidtas för att åtgärda bristerna i fråga, och ska fastställa en rimlig tidsperiod, vilken ska vara högst 30 dagar, för leverantören av dataförmedlingstjänsters uppfyllande av dessa krav.
7. Om en leverantör av dataförmedlingstjänster har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller sin rättsliga företrädare i en medlemsstat, men tillhandahåller tjänster i andra medlemsstater, ska den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster i den medlemsstat där det huvudsakliga verksamhetsstället är belägen eller där den rättsliga företrädaren är lokaliserad och de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster i dessa andra medlemsstater samarbeta och bistå varandra. Detta bistånd och samarbete får omfatta informationsutbyte mellan de berörda behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster för utförande av deras uppgifter inom ramen för denna förordning och motiverade begäranden om att de tillsynsåtgärder som avses i denna artikel ska vidtas.
Om en behörig myndighet för dataförmedlingstjänster i en medlemsstat begär bistånd från en myndighet för dataförmedlingstjänster i annan medlemsstat ska den lämna en motiverad begäran. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster ska, i fall av en sådan begäran, lämna ett svar utan dröjsmål och inom en tidsram som står i proportion till hur brådskande begäran är.
All information som utbyts inom ramen för assistans som begärs och tillhandahålls enligt denna punkt får användas endast med avseende på det ärende för vilket den har begärts.
Artikel 15
Undantag
Detta kapitel ska inte tillämpas på erkända dataaltruismorganisationer eller andra icke-vinstdrivande enheter i den mån som deras verksamhet består i att samla in data för ändamål av allmänt intresse som tillhandahålls av fysiska eller juridiska personer baserat på dataaltruism, såvida inte dessa organisationer och enheter syftar till att upprätta affärsförbindelser mellan, å ena sidan, ett obestämt antal registrerade och datainnehavare och, å andra sidan, dataanvändare.
KAPITEL IV
Dataaltruism
Artikel 16
Nationella arrangemang för dataaltruism
Medlemsstaterna får införa organisatoriska eller tekniska arrangemang, eller bådadera, för att underlätta dataaltruism. För det ändamålet får medlemsstaterna fastställa nationella strategier för dataaltruism. Dessa nationella strategier får framför allt bistå registrerade, när dessa frivilligt gör data som avser dem och som innehas av offentliga myndigheter tillgängliga för dataaltruism, och ange den nödvändiga information som ska tillhandahållas de registrerade om vidareutnyttjandet av deras data i allmänt intresse.
Om en medlemsstat utarbetar sådana nationella strategier ska den underrätta kommissionen om detta.
Artikel 17
Offentliga register över erkända dataaltruismorganisationer
1. Varje behörig myndighet för registrering av dataaltruismorganisationer ska föra och regelbundet uppdatera ett offentligt nationellt register över erkända dataaltruismorganisationer.
2. Kommissionen ska i informationssyfte hålla ett offentligt unionsregister över erkända dataaltruismorganisationer. Förutsatt att en enhet är registrerad i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer i enlighet med artikel 18 får den använda beteckningen ”dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen” i sin skriftliga och muntliga kommunikation samt en gemensam logotyp.
För att säkerställa att erkända dataaltruismorganisationer lätt kan identifieras i hela unionen ska kommissionen genom genomförandeakter fastställa utformningen för den gemensamma logotypen. Erkända dataaltruismorganisationer ska tydligt visa den gemensamma logotypen på alla publikationer online och offline som anknyter till deras dataaltruismverksamhet. Den gemensamma logotypen ska åtföljas av en QR-kod med en länk till det offentliga unionsregistret över erkända dataaltruismorganisationer.
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 33.2.
Artikel 18
Allmänna krav för registrering
För att kvalificera sig för registrering i ett offentligt nationellt register över erkända dataaltruismorganisationer ska en enhet
a) |
utföra dataaltruismåtgärder, |
b) |
vara en juridisk person som bildats i enlighet med nationell rätt för att uppfylla mål av allmänt intresse, som det föreskrivs i nationell rätt i förekommande fall, |
c) |
bedriva verksamhet på icke-vinstdrivande grund och vara rättsligt fristående från alla enheter som bedriver verksamhet på vinstdrivande grund, |
d) |
utföra sina dataaltruismåtgärder via en struktur som är funktionellt fristående från dess övriga åtgärder. |
e) |
följa den regelbok som avses i artikel 22.1 senast 18 månader efter dagen för ikraftträdandet av de delegerade akter som avses i den punkten. |
Artikel 19
Registrering av erkända dataaltruismorganisationer
1. En enhet som uppfyller kraven i artikel 18 får lämna in en ansökan om registrering i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer i den medlemsstat där den är etablerad.
2. En enhet som uppfyller kraven i artikel 18 och har verksamhetsställen i fler än en medlemsstat får inlämna en ansökan om registrering i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer i den medlemsstat där den har sitt huvudsakliga verksamhetsställe.
3. En enhet som uppfyller kraven i artikel 18 men som inte är etablerad i unionen ska utse en rättslig företrädare i en av de medlemsstater i vilka dataaltruismtjänsterna erbjuds.
För att säkerställa efterlevnaden av denna förordning ska enheten ge den rättslige företrädaren uppdraget att utöver eller i stället för denna kunna kontaktas av behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer eller registrerade och datainnehavare i alla frågor som rör den enheten. Den rättslige företrädaren ska samarbeta med de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer och, på begäran, för dessa på ett övergripande sätt påvisa de åtgärder som vidtagits och bestämmelser som införts av enheten för att säkerställa överensstämmelse med denna förordning.
Enheten ska anses omfattas av jurisdiktionen i den medlemsstat där den rättsliga företrädaren finns. En sådan enhet får lämna in en ansökan om r registrering i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer i den medlemsstaten. Att enheten utser en rättslig företrädare ska inte påverka rättsliga åtgärder som kan vidtas mot enheten.
4. De ansökningar om registrering som avses i punkterna 1, 2 och 3 ska innehålla följande uppgifter:
a) |
Enhetens namn. |
b) |
Enhetens rättsliga status, form och, om enheten är registrerad i ett offentligt nationellt register, registreringsnummer. |
c) |
Enhetens stadgar, i förekommande fall. |
d) |
Enhetens inkomstkällor. |
e) |
Adressen till enhetens huvudsakliga verksamhetsställe i unionen, i förekommande fall, och, om tillämpligt, eventuella underordnade filialer i en annan medlemsstat, eller till den rättsliga företrädaren. |
f) |
En offentlig webbplats med fullständig och uppdaterad information om enheten och verksamheten, inbegripet åtminstone den information som avses i leden a, b, d, e och h. |
g) |
Enhetens kontaktpersoner och kontaktuppgifter. |
h) |
De mål av allmänt intresse som enheten avser att främja när den samlar in data. |
i) |
Den typ av data som enheten avser att kontrollera eller behandla och, när det gäller personuppgifter, en angivelse av kategorierna av personuppgifter. |
j) |
Alla andra handlingar som visar att kraven i artikel 18 uppfylls. |
5. När enheten har lämnat all nödvändig information i enlighet med punkt 4, och efter det att den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer har utvärderat ansökan om registrering och konstaterat att enheten uppfyller kraven i artikel 18, ska den registrera enheten i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer inom tolv veckor efter mottagandet av ansökan om registrering. Registreringen ska gälla i alla medlemsstater.
Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer ska underrätta kommissionen om alla registreringar. Kommissionen ska föra in registreringarna i det offentliga unionsregistret över erkända dataaltruismorganisationer.
6. De uppgifter som avses i punkt 4 a, b, f, g och h ska offentliggöras i det relevanta offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer.
7. En erkänd dataaltruismorganisation ska underrätta den relevanta behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer om alla ändringar av de uppgifter som tillhandahållits i enlighet med punkt 4 inom 14 dagar från dagen för ändringen.
Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer ska utan dröjsmål underrätta kommissionen om varje sådan underrättelse på elektronisk väg. På grundval av en sådan underrättelse ska kommissionen utan dröjsmål uppdatera det offentliga unionsregistret över erkända dataaltruismorganisationer.
Artikel 20
Transparenskrav
1. En erkänd dataaltruismorganisation ska föra fullständiga och noggranna register över
a) |
alla fysiska eller juridiska personer som getts möjlighet att behandla data som innehas av den erkända dataaltruismorganisationen, och deras kontaktuppgifter, |
b) |
datum eller varaktighet för behandlingen av personuppgifter eller användning av icke-personuppgifter, |
c) |
behandlingens ändamål som det angetts av den fysiska eller juridiska person som getts möjlighet till behandling, |
d) |
avgifter som betalas av fysiska eller juridiska personer som behandlar data, i förekommande fall. |
2. En erkänd dataaltruismorganisation ska utarbeta och till den relevanta behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer sända en årlig verksamhetsrapport som ska innehålla minst följande:
a) |
Information om den erkända dataaltruismorganisationens verksamhet. |
b) |
En beskrivning av hur de mål av allmänt intresse som föranledde insamlingen av data har främjats under det aktuella budgetåret. |
c) |
En förteckning över alla fysiska och juridiska personer som tillåtits att behandla de data som enheten innehar, inbegripet en sammanfattande beskrivning av de mål av allmänt intresse som är tänkta att uppnås genom sådan databehandling och en beskrivning av de tekniska metoder som använts, inbegripet en beskrivning av de tekniker som använts för skyddet av personlig integritet och dataskydd. |
d) |
En sammanfattning av resultaten av de databehandlingar som tillåtits av den erkända dataaltruismorganisationen, i förekommande fall. |
e) |
Information om den erkända dataaltruismorganisationens inkomstkällor, i synnerhet alla intäkter från beviljandet av tillgång till data, och om utgifter. |
Artikel 21
Särskilda krav för att skydda de registrerades och datainnehavarnas rättigheter och intressen när det gäller deras data
1. En erkänd dataaltruismorganisation ska på ett klart och lättbegripligt sätt underrätta registrerade eller datainnehavare innan deras data behandlas
a) |
om de mål av allmänt intresse och, om tillämpligt, de särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål för vilka personuppgifter ska behandlas, och för vilka den tillåter att deras data behandlas av dataanvändare, och |
b) |
om lokaliseringen och målen av allmänt intresse i fråga om vilka den tillåter behandling som utförs i ett tredjeland, om behandlingen utförs av den erkända dataaltruismorganisationen. |
2. Den erkända dataaltruismorganisationen får inte använda data för några andra mål än de mål av allmänt intresse för vilka den registrerade eller datainnehavaren tillåter behandling. Den erkända dataaltruismorganisationen får inte använda vilseledande marknadsföringsmetoder i samband med förfrågan om tillhandahållande av data.
3. Den erkända dataaltruismorganisationen ska tillhandahålla verktyg för inhämtande av samtycke från registrerade eller tillstånd att behandla data som datainnehavare har gjort tillgängliga. Den erkända dataaltruismorganisationen ska också tillhandahålla verktyg för enkelt återkallande av sådant samtycke eller tillstånd.
4. Den erkända dataaltruismorganisationen ska vidta åtgärder för att säkerställa en lämplig säkerhetsnivå för lagringen och behandlingen av icke-personuppgifter som den har samlat in på grundval av dataaltruism.
5. Den erkända dataaltruismorganisationen ska utan dröjsmål informera datainnehavarna vid otillåten överföring av, tillgång till eller användning av icke-personuppgifter som den har delat.
6. Om den erkända dataaltruismorganisationen underlättar tredjeparters behandling av data, bland annat genom att tillhandahålla verktyg för att erhålla de registrerades samtycke eller erhålla tillstånd att behandla data som tillhandhålls av datainnehavare, ska den i relevanta fall, ange inom vilken tredjelandsjurisdiktion som dataanvändningen är avsedd att äga rum.
Artikel 22
Regelbok
1. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 32 med avseende på att komplettera denna förordning genom skapandet av en regelbok som fastställer
a) |
lämpliga informationskrav som säkerställer att registrerade och datainnehavare, innan ett samtycke eller tillstånd för dataaltruism ges, tillhandahålls tillräckligt utförlig, tydlig och transparent information om användningen av data, verktygen för givande och återkallande av samtycke eller tillstånd och de åtgärder som vidtagits för att undvika missbruk av de data som delas med dataaltruismorganisationen, |
b) |
lämpliga tekniska och säkerhetsmässiga krav för att säkerställa en lämplig nivå av säkerhet för lagringen och behandlingen av data samt för verktygen för givande och återkallande av samtycke eller tillstånd, |
c) |
kommunikationsfärdplaner med multidisciplinär ansats för att öka medvetenheten om dataaltruism, om erhållen status som ”dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen” och om regelboken bland berörda parter, särskilt datainnehavare och registrerade som kan tänka sig att dela med sig av sina data, |
d) |
rekommendationer om relevanta interoperabilitetsstandarder. |
2. Den regelbok som avses i punkt 1 ska utarbetas i nära samarbete med dataaltruismorganisationer och berörda parter.
Artikel 23
Behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer
1. Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ansvarar för dess offentliga nationella register av erkända dataaltruismorganisationer.
De behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska uppfylla de krav som anges i artikel 26.
2. Varje medlemsstat ska underrätta kommissionen om identiteten på sina behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationers identitet senast den 24 september 2023. Varje medlemsstat ska även underrätta kommissionen om alla eventuella senare ändringar av dessa behöriga myndigheters identitet
3. Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer i en medlemsstat ska utföra sina uppgifter i samarbete med den relevanta dataskyddsmyndigheten, när dessa uppgifter rör behandlingen av personuppgifter, och med relevanta sektorsmyndigheterna i den medlemsstaten.
Artikel 24
Övervakning av efterlevnaden
1. De behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska övervaka och utöva tillsyn över att erkända dataaltruismorganisationer uppfyller de krav som fastställs i detta kapitel. Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer får även övervaka och utöva tillsyn över sådana erkända dataaltruismorganisationers efterlevnad på grundval av en begäran från en fysisk eller juridisk person.
2. De behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska ha befogenhet att från erkända dataaltruismorganisationer begära sådan information som är nödvändig för att kontrollera att kraven i detta kapitel följs. Varje begäran om information ska stå i proportion till uppgiftens utförande och innehålla en motivering.
3. I de fall då den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer finner att en erkänd dataaltruismorganisation inte uppfyller ett eller flera av kraven i detta kapitel ska den meddela den erkända dataaltruismorganisationen dessa iakttagelser och ge den möjlighet att yttra sig, inom 30 dagar efter mottagandet av meddelandet.
4. Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer ska ha befogenhet att kräva att den överträdelse som avses i punkt 3 upphör, antingen omedelbart eller inom en rimlig tidsperiod, och ska vidta ändamålsenliga och proportionella åtgärder för att säkerställa efterlevnaden.
5. Om en erkänd dataaltruismorganisation inte uppfyller ett eller flera krav i detta kapitel ens efter att den i enlighet med punkt 3 har underrättats av den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer, ska den erkända dataaltruismorganisationen
a) |
förlora sin rätt att använda beteckningen ”dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen” i sin skriftliga och muntliga kommunikation, |
b) |
avlägsnas från det relevanta offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer och det offentliga unionsregistret över erkända dataaltruismorganisationer. |
Ett beslut om att återkalla rätten att använda beteckningen ”dataaltruismorganisation om är erkänd i unionen” enligt första stycket led a ska offentliggöras av den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer.
6. Om en enhet som registreras i det offentliga nationella registret över erkända dataaltruismorganisationer har sitt huvudsakliga verksamhetsställe eller sin rättsliga företrädare i en medlemsstat, men är aktiv i andra medlemsstater, ska den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer i den medlemsstat där det huvudsakliga verksamhetsstället är beläget eller där den rättsliga företrädaren är lokaliserad och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer i dessa andra medlemsstater samarbeta och bistå varandra. Detta bistånd och samarbete får omfatta informationsutbyte mellan de berörda behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer för utförande av deras uppgifter inom ramen för denna förordning och motiverade begäranden om att de åtgärder som avses denna artikel ska vidtas.
Om en behörig myndighet för registrering av dataaltruismorganisationer i en medlemsstat begär bistånd från en behörig myndighet för registrering av dataaltruismorganisationer i en annan medlemsstat ska den lämna en motiverad begäran. Den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer ska i fall av en sådan begäran svara på denna utan dröjsmål och inom en tidsram som står i proportion till hur brådskande begäran är.
All information som utbyts inom ramen för assistans som begärs och tillhandahålls enligt denna punkt får användas endast med avseende på det ärende för vilket den har begärts.
Artikel 25
Europeiskt formulär för samtycke till dataaltruism
1. För att främja insamling av data baserat på dataaltruism ska kommissionen anta genomförandeakter om upprättande och utarbetande av ett europeiskt formulär för samtycke till dataaltruism, efter samråd med Europeiska dataskyddsstyrelsen och med beaktande av rådgivning från Europeiska datainnovationsstyrelsen samt med vederbörligt deltagande av berörda parter. Detta formulär ska göra det möjligt att erhålla samtycke eller tillstånd i alla medlemsstater och i ett enhetligt format. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 33.2.
2. Det europeiska formuläret för samtycke till dataaltruism ska baseras på moduler, så att det kan anpassas till enskilda sektorer och olika syften.
3. När personuppgifter tillhandahålls ska det europeiska formuläret för samtycke till dataaltruism säkerställa att de registrerade kan ge och dra tillbaka sitt samtycke till en specifik databehandlingsoperation i enlighet med kraven i förordning (EU) 2016/679.
4. Formuläret ska tillhandahållas på ett sådant sätt att det kan tryckas på papper, är lättförståeligt och även finns i elektronisk, maskinläsbar form.
KAPITEL V
Behöriga myndigheter och förfarandebestämmelser
Artikel 26
Krav på behöriga myndigheter
1. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska vara juridiskt åtskilda från, och funktionellt oberoende av, alla leverantörer av dataförmedlingstjänster eller erkända dataaltruismorganisationer. Funktionerna för de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer får utföras av samma myndighet. Medlemsstaterna får antingen inrätta en eller flera nya myndigheter eller förlita sig på befintliga myndigheter.
2. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska utföra sina uppgifter på ett opartiskt, transparent, konsekvent och tillförlitligt sätt och utan dröjsmål. När de utför sina uppgifter ska de skydda rättvis konkurrens och icke-diskriminering.
3. De ledande befattningshavarna och personalen som ansvarar för att utföra de berörda uppgifterna hos de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer får inte vara personer som utformar, tillverkar, tillhandahåller, installerar, köper in, äger, använder eller underhåller de tjänster som de bedömer, och inte heller vara auktoriserade företrädare eller ombud för någon av dessa parter. Detta ska dock inte hindra en användning av bedömda tjänster som är nödvändig för verksamheten vid de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer eller en användning av sådana tjänster för personliga ändamål.
4. De ledande befattningshavarna och personalen vid de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer får inte delta i någon verksamhet som kan påverka deras objektivitet och integritet i samband med de bedömningar av verksamhet som de anförtrotts att göra.
5. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer ska ha tillräckliga ekonomiska resurser och personalresurser till sitt förfogande för att utföra de uppgifter som de anförtrotts, inbegripet de nödvändiga tekniska kunskaperna och resurserna.
6. De behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer i en medlemsstat ska, på motiverad begäran och utan dröjsmål, förse kommissionen och de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer från andra medlemsstater med den information som dessa behöver för att utföra sina uppgifter enligt denna förordning. Om en behörig myndighet för dataförmedlingstjänster eller en behörig myndighet för registrering av dataaltruismorganisationer anser att den begärda informationen är konfidentiell i enlighet med unionsrätten och nationell rätt om affärshemligheter och tystnadsplikt, ska kommissionen och andra berörda behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster eller behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer säkerställa sådan konfidentiell behandling.
Artikel 27
Rätt att lämna in klagomål
1. Fysiska och juridiska personer ska, avseende frågor som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, ha rätt att inkomma med klagomål, individuellt eller i relevanta fall kollektivt, till den berörda a behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster mot en leverantör av dataförmedlingstjänster eller till den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer mot en erkänd dataaltruismorganisation.
2. Den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster eller den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer till vilket klagomålet har lämnats in ska underrätta den klagande om
a) |
hur förfarandet fortskrider och vilket beslut som fattats, och |
b) |
rättsmedel enligt artikel 28. |
Artikel 28
Rätten till ett effektivt rättsmedel
1. Utan att det påverkar administrativa rättsmedel eller andra prövningsförfaranden utanför domstol, ska berörda fysiska och juridiska personer ha rätt till effektiva rättsmedel avseende rättsligt bindande beslut som avses i artikel 14 och som fattats av de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster i samband med hantering, övervakning och kontroll av efterlevnaden av anmälningsordningen för leverantörer av dataförmedlingstjänster och rättsligt bindande beslut som avses i artiklarna 19 och 24 som fattas av de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer i samband med övervakningen av erkända dataaltruismorganisationer.
2. Förfaranden enligt denna artikel ska inledas vid domstolarna i den medlemsstat där den behöriga myndigheten för dataförmedlingstjänster eller den behöriga myndigheten för registrering av dataaltruismorganisationer som rättsmedlen avser är belägen, antingen individuellt eller, i förekommande fall kollektivt, av företrädare för en eller flera fysiska eller juridiska personer.
3. Om en behörig myndighet för dataförmedlingstjänster eller en behörig myndighet för registrering av dataaltruismorganisationer underlåter att vidta åtgärder med avseende på ett klagomål ska berörda fysiska och juridiska personer, i enlighet med nationell rätt, antingen ha rätt till ett effektivt rättsmedel eller tillgång till omprövning av en opartisk myndighet som besitter lämplig sakkunskap.
KAPITEL VI
Europeiska datainnovationsstyrelsen
Artikel 29
Europeiska datainnovationsstyrelsen
1. Kommissionen ska inrätta en europeisk datainnovationsstyrelse i form av en expertgrupp som består av företrädare för de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer i alla medlemsstater, Europeiska dataskyddsstyrelsen, Europeiska datatillsynsmannen, Enisa, kommissionen, EU-företrädaren för små och medelstora företag eller en företrädare utsedd av nätverket av företrädare för små och medelstora företag och andra företrädare för relevanta organ inom enskilda sektorer samt organ med specifik sakkunskap. I sin utnämning av enskilda experter ska kommissionen sträva efter att uppnå jämn könsfördelning och geografisk balans bland medlemmarna av expertgruppen.
2. Europeiska datainnovationsstyrelsen ska bestå av minst följande tre undergrupper:
a) |
en undergrupp bestående av de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registrering av dataaltruismorganisationer, som är avsedd att utföra uppgifterna enligt artikel 30 a, c, j och k, |
b) |
en undergrupp för tekniska diskussioner om standardisering, portabilitet och interoperabilitet i enlighet med artikel 30 f och g, |
c) |
en undergrupp för deltagande av berörda parter bestående av relevanta företrädare från näringslivet, forskningsvärlden, den akademiska världen, civilsamhället, standardiseringsorganisationer, berörda gemensamma europeiska dataområden och andra berörda intressenter och tredje parter som ger råd till Europeiska datainnovationsstyrelsen om uppgifter i enlighet med artikel 30 d, e, f, g och h. |
3. Kommissionen ska vara ordförande vid Europeiska datainnovationsstyrelsens sammanträden.
4. Europeiska datainnovationsstyrelsen ska bistås av ett sekretariat som tillhandahålls av kommissionen.
Artikel 30
Europeiska datainnovationsstyrelsens uppgifter
Europeiska datainnovationsstyrelsen ska ha följande uppgifter:
a) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utarbetandet av en konsekvent praxis för offentliga myndigheter och behöriga organ enligt 7.1 vid behandlingen av ansökningar om vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1. |
b) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utvecklingen av en enhetlig praxis för dataaltruism i hela unionen. |
c) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utarbetandet av en konsekvent praxis för de behöriga myndigheterna för dataförmedlingstjänster och de behöriga myndigheterna för registreringen av dataaltruismorganisationer vad gäller tillämpningen av krav för leverantörer av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer. |
d) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utarbetandet av konsekventa riktlinjer för hur man inom ramen för denna förordning bäst ska skydda kommersiellt känsliga data som inte är personuppgifter, särskilt företagshemligheter, men även icke-personuppgifter med immaterialrättsligt skyddat innehåll, mot olaglig åtkomst med risker för stöld av immateriella rättigheter eller industrispionage. |
e) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utarbetandet av konsekventa riktlinjer för cybersäkerhetskrav vid utbyte och lagring av data. |
f) |
Att rådge kommissionen, särskilt med hänsyn till bidrag från standardiseringsorganisationer, om prioriteringsordningen för sektorsövergripande standarder som ska användas och utvecklas för dataanvändning och sektorsöverskridande datadelning mellan framväxande gemensamma europeiska dataområden, sektorsöverskridande jämförelse och utbyte av bästa praxis när det gäller sektorskrav avseende säkerhet samt förfaranden för tillgång, med beaktande av sektorsspecifik standardiseringsverksamhet, framför allt för att klarlägga och särskilja vilka standarder och praxisformer som är sektorsöverskridande och vilka som är sektorsspecifika. |
g) |
Att bistå kommissionen, särskilt med hänsyn till bidrag från standardiseringsorganisationer, med att ta itu med fragmenteringen av den inre marknaden och av dataekonomin på den inre marknaden genom att förbättra den gränsöverskridande, sektorsövergripande interoperabiliteten för data och datadelningstjänster mellan olika sektorer och områden, baserat på befintliga europeiska, internationella eller nationella standarder, bland annat med syftet att uppmuntra inrättandet av gemensamma europeiska dataområden. |
h) |
Att föreslå riktlinjer för gemensamma europeiska dataområden, nämligen ändamåls- eller sektorsspecifika eller sektoröverskridande interoperabla ramar med allmänna standarder och praxisformer för delning eller gemensam behandling av data bl.a. för utveckling av nya produkter och tjänster, vetenskaplig forskning eller civilsamhällsinitiativ, sådana allmänna standarder och praxisformer tar hänsyn till befintliga standarder, följer konkurrensreglerna och säkerställer icke-diskriminerande tillgång för alla deltagare, för att underlätta datadelning i unionen och utnyttja potentialen i befintliga och framtida dataområden, som bland annat tar upp
|
i) |
Att underlätta samarbetet mellan medlemsstaterna om fastställandet av harmoniserade villkor som möjliggör vidareutnyttjande av de kategorier av data som avses i artikel 3.1 och som innehas av offentliga myndigheter överallt på den inre marknaden. |
j) |
Att underlätta samarbetet mellan behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster och behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer, genom kapacitetsuppbyggnad och informationsutbyte, i synnerhet genom att fastställa metoder för ett effektivt utbyte av information som rör förfarandet för anmälan av leverantörer av dataförmedlingstjänster och registreringen och övervakningen av erkända dataaltruismorganisationer, inbegripet samordning avseende fastställande av avgifter eller sanktioner, samt underlätta samarbetet mellan behöriga myndigheter för dataförmedlingstjänster och behöriga myndigheter för registrering av dataaltruismorganisationer avseende internationell tillgång till och överföring av data. |
k) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utvärderingen av huruvida de genomförandeakter som avses i artikel 5.11 och 5.12 ska antas. |
l) |
Att rådge och bistå kommissionen när det gäller utarbetande av det europeiska formuläret för samtycke till dataaltruism i enlighet med artikel 25.1. |
m) |
Att rådge kommissionen om förbättring av det internationella regelverket för icke-personuppgifter, inbegripet standardisering. |
KAPITEL VII
internationell tillgång och överföring
Artikel 31
Internationell tillgång och överföring
1. Den offentliga myndighet, den fysiska eller juridiska person som beviljats rätt att vidareutnyttja data i enlighet med kapitel II, leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen ska vidta alla rimliga tekniska, rättsliga och organisatoriska åtgärder, inbegripet kontraktsmässiga arrangemang, för att förhindra internationell överföring av eller statlig tillgång till icke-personuppgifter som innehas i unionen, om en sådan överföring eller tillgång skulle strida mot unionsrätten eller den nationella rätten i den berörda medlemsstaten, utan att detta påverkar punkt 2 eller 3.
2. Beslut eller domar från en domstol i ett tredje land och beslut från förvaltningsmyndigheter i ett tredjeland där det krävs att en offentlig myndighet, en fysisk eller juridisk person som beviljas rätten att vidareutnyttja data i enlighet med kapitel II, en leverantör av dataförmedlingstjänster eller en erkänd dataaltruismorganisation överför icke-personuppgifter som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning från unionen eller ger tillgång till sådana icke-personuppgifter som innehas i unionen får endast erkännas eller genomföras på något som helst sätt om det grundar sig på en internationell överenskommelse, såsom ett fördrag om ömsesidig rättslig hjälp, som gäller mellan det begärande tredjelandet och unionen, eller ett sådant avtal mellan det begärande tredjelandet och en medlemsstat.
3. I de fall då, i avsaknad av en internationell överenskommelse som avses i punkt 2 i denna artikel, en offentlig myndighet, en fysisk eller juridisk person som i enlighet med kapitel II beviljats rättigheten att vidareutnyttja data, en leverantör av dataförmedlingstjänster eller en erkänd dataaltruismorganisation är adressat för ett beslut eller en dom från en domstol i ett tredje land eller ett beslut från en förvaltningsmyndighet i ett tredjeland om att överföra icke-personuppgifter som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning från unionen eller ge tillgång till sådana icke-personuppgifter som innehas i unionen, och efterlevnaden av ett sådant beslut skulle riskera att medföra att adressaten bryter mot unionsrätten eller den nationella rätten i den berörda medlemsstaten, ska tredjelandsmyndighetens överföring av eller tillgång till sådana data endast äga rum om:
a) |
tredjelandets system kräver att skälen till och proportionaliteten hos sådana beslut eller domar ska fastställas, och föreskriver att sådana beslut eller domar är av specifik art, exempelvis genom att det fastställs en tillräckligt stark koppling till vissa misstänkta personer eller till överträdelser, |
b) |
adressatens motiverade invändning är föremål för en granskning av en behörig domstol i tredjelandet, och |
c) |
den behöriga domstol i tredjelandet som utfärdar beslutet eller domen eller granskar en förvaltningsmyndighets beslut enligt det tredjelandets rätt har befogenhet att ta vederbörlig hänsyn till de relevanta rättsliga intressena för leverantören av de data som skyddas av unionsrätten eller den nationella rätten i den berörda medlemsstaten. |
4. Om de villkor som fastställs i punkterna 2 och 3 är uppfyllda ska den offentliga myndigheten, den fysiska eller juridiska person som beviljats rätt att vidareutnyttja data i enlighet med kapitel II, leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen tillhandahålla den minimimängd data som är tillåten till följd av en begäran, baserat på en rimlig tolkning av denna begäran.
5. Den offentliga myndigheten, den fysiska eller juridiska person som i enlighet med kapitel II beviljats rättigheten att vidareutnyttja data, leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen ska underrätta datainnehavaren om förekomsten av en begäran från en förvaltningsmyndighet i ett tredjeland om att få tillgång till dess data, innan den tillmötesgår den begäran, förutom då denna begäran avser brottsbekämpande ändamål och så länge som detta är nödvändigt för att skydda brottsbekämpningens effektivitet.
KAPITEL VIII
Delegering och kommittéförfarande
Artikel 32
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 5.13 och 22.1 ges till kommissionen tills vidare från och med den 23 juni 2022.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 5.13 och 22.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
6. En delegerad akt som antas enligt artikel 5.13 eller 22.1 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 33
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
3. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
KAPITEL IX
Slut- och övergångsbestämmelser
Artikel 34
Sanktioner
1. Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelse av skyldigheterna om överföring av icke-personuppgifter till tredjeländer enligt artiklarna 5.14 och 31, anmälningsskyldigheten för leverantörer av dataförmedlingstjänster enligt artikel 11, villkoren för tillhandahållande av dataförmedlingstjänster enligt artikel 12 och villkoren för registrering som erkänd dataaltruismorganisation enligt artiklarna 18, 20, 21 och 22 och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna ska i sina regler om sanktioner ta hänsyn till Europeiska datainnovationsstyrelsens rekommendationer. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla dessa regler och åtgärder senast den 24 september 2023 samt utan dröjsmål eventuella ändringar som berör dem.
2. Medlemsstaterna ska i lämpliga fall beakta följande icke-uttömmande och vägledande kriterier för utdömande av sanktioner för leverantörer av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer vid överträdelser av denna förordning:
a) |
Överträdelsens art, allvar, omfattning och varaktighet. |
b) |
Eventuella åtgärder som leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen vidtagit för att begränsa eller avhjälpa den skada som överträdelsen har orsakat. |
c) |
Eventuella tidigare överträdelser som leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen har gjort sig skyldig till. |
d) |
De ekonomiska vinster som leverantören av dataförmedlingstjänster eller den erkända dataaltruismorganisationen gjort eller de förluster som de undvikit till följd av överträdelsen, i den mån sådana vinster eller förluster på ett tillförlitligt sätt kan fastställas. |
e) |
Eventuella andra försvårande eller förmildrande omständigheter som är tillämpliga på ärendet. |
Artikel 35
Utvärdering och översyn
Kommissionen ska senast den 24 september 2025 genomföra en utvärdering av denna förordning och lämna en rapport om de viktigaste resultaten till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Rapporten ska vid behov åtföljas av lagstiftningsförslag.
I rapporten ska särskilt följande bedömas:
a) |
Tillämpningen av och funktionssättet för de regler om sanktioner som medlemsstaterna fastställt i enlighet med artikel 34. |
b) |
I vilken utsträckning de rättsliga företrädarna för leverantörer av dataförmedlingstjänster och erkända dataaltruismorganisationer som inte är etablerade i unionen efterlever denna förordning, och i vilken utsträckning de sanktioner som åläggs är verkställbara på dessa leverantörer och organisationer. |
c) |
Vilken typ av dataaltruismorganisationer som registrerats i enlighet med kapitel IV, samt en översikt av för vilka mål av allmänt intresse datadelning förekommer, för att tydliga kriterier för detta ska kunna fastställas. |
Medlemsstaterna ska förse kommissionen med de uppgifter som är nödvändiga för att utarbeta den rapporten.
Artikel 36
Ändring av förordning (EU) 2018/1724
I tabellen i bilaga II till förordning (EU) 2018/1724 ska posten ”Starta företag och bedriva affärsverksamhet” ersättas med följande:
Livshändelser |
Förfaranden |
Förväntat resultat med förbehåll för den behöriga myndighetens bedömning av ansökan i enlighet med nationell rätt, där så är relevant |
Starta företag och bedriva affärsverksamhet |
Anmälan av affärsverksamhet, tillstånd för affärsverksamhet, ändring av affärsverksamhet och avslutande av affärsverksamhet utan insolvens- eller likvidationsförfaranden, undantaget inledande registrering av affärsverksamhet i företagsregistret och undantaget förfaranden för bildande eller senare anmälan av bolag i den mening som avses i artikel 54 andra stycket i EUF-fördraget |
Bekräftelse på mottagande av anmälan eller ändring av – eller av ansökan om tillstånd för – affärsverksamhet |
|
Registrera en arbetsgivare (en fysisk person) i ett obligatoriskt pensions- och försäkringssystem |
Bekräftelse på registrering eller socialförsäkringsnummer |
Registrera anställda i ett obligatoriskt pensions- och försäkringssystem |
Bekräftelse på registrering eller socialförsäkringsnummer |
|
Lämna in en bolagsskattedeklaration |
Bekräftelse på mottagande av deklarationen |
|
Meddela socialförsäkringssystemet när en anställds kontrakt avslutas, dock ej förfaranden för kollektivt avslutande av anställningskontrakt |
Bekräftelse på mottagande av meddelandet |
|
Betala sociala avgifter för anställda |
Kvitto eller annan form av bekräftelse på betalningen av sociala avgifter för anställda |
|
Anmälan som leverantör av dataförmedlingstjänster |
Bekräftelse på mottagande av anmälan |
|
Registrering som dataaltruismorganisation som är erkänd i unionen |
Bekräftelse av registreringen |
Artikel 37
Övergångsbestämmelser
Enheter som tillhandahåller de dataförmedlingstjänster som avses i artikel 10 den 23 juni 2022 ska fullgöra de skyldigheter som fastställs i kapitel III senast den 24 september 2025.
Artikel 38
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 24 september 2023.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 maj 2022.
På Europaparlamentets vägnar
R. METSOLA
Ordförande
På rådets vägnar
B. LE MAIRE
Ordförande
(1) EUT C 286, 16.7.2021, s. 38.
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 april 2022 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 maj 2022.
(3) Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).
(4) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88, 4.4.2011, s. 45).
(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1239 av den 20 juni 2019 om inrättande av en europeisk kontaktpunkt för sjöfart och om upphävande av direktiv 2010/65/EU (EUT L 198, 25.7.2019, s. 64).
(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1056 av den 15 juli 2020 om elektronisk godstransportinformation (EUT L 249, 31.7.2020, s. 33).
(7) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/40/EU av den 7 juli 2010 om ett ramverk för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportslag (EUT L 207, 6.8.2010, s. 1).
(8) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).
(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/858 av den 30 maj 2018 om godkännande av och marknadskontroll över motorfordon och släpfordon till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon, om ändring av förordningarna (EG) nr 715/2007 och (EG) nr 595/2009 samt om upphävande av direktiv 2007/46/EG (EUT L 151, 14.6.2018, s. 1).
(10) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1807 av den 14 november 2018 om en ram för det fria flödet av andra data än personuppgifter i Europeiska unionen (EUT L 303, 28.11.2018, s. 59).
(11) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, 17.7.2000, s. 1).
(12) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 22.6.2001, s. 10).
(13) Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG av den 29 april 2004 om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter (EUT L 157, 30.4.2004, s. 45).
(14) Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG av den 14 mars 2007 om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) (EUT L 108, 25.4.2007, s. 1).
(15) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20 maj 2015 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG och kommissionens direktiv 2006/70/EG (EUT L 141, 5.6.2015, s. 73).
(16) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/943 av den 8 juni 2016 om skydd mot att icke röjd know-how och företagsinformation (företagshemligheter) olagligen anskaffas, utnyttjas och röjs (EUT L 157, 15.6.2016, s. 1).
(17) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2017/1132 av den 14 juni 2017 om vissa aspekter av bolagsrätt (EUT L 169, 30.6.2017, s. 46).
(18) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/790 av den 17 april 2019 om upphovsrätt och närstående rättigheter på den digitala inre marknaden och om ändring av direktiven 96/9/EG och 2001/29/EG (EUT L 130, 17.5.2019, s. 92).
(19) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1024 av den 20 juni 2019 om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn (EUT L 172, 26.6.2019, s. 56).
(20) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/81/EG av den 13 juli 2009 om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring av direktiven 2004/17/EG och 2004/18/EG (EUT L 216, 20.8.2009, s. 76).
(21) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).
(22) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 av den 23 oktober 2018 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer och om det fria flödet av sådana uppgifter samt om upphävande av förordning (EG) nr 45/2001 och beslut nr 1247/2002/EG (EUT L 295, 21.11.2018, s. 39).
(23) Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37).
(24) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/680 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut 2008/977/RIF (EUT L 119, 4.5.2016, s. 89).
(25) Kommissionens förordning (EU) nr 557/2013 av den 17 juni 2013 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik vad gäller tillgång till konfidentiella uppgifter för vetenskapliga syften och om upphävande av kommissionens förordning (EG) nr 831/2002 (EUT L 164, 18.6.2013, s. 16).
(26) Europaparlamentets och rådets direktiv 96/9/EG av den 11 mars 1996 om rättsligt skydd för databaser (EGT L 77, 27.3.1996, s. 20).
(27) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 12.6.2014, s. 84).
(28) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2366 av den 25 november 2015 om betaltjänster på den inre marknaden, om ändring av direktiven 2002/65/EG, 2009/110/EG och 2013/36/EU samt förordning (EU) nr 1093/2010 och om upphävande av direktiv 2007/64/EG (EUT L 337, 23.12.2015, s. 35).
(29) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1724 av den 2 oktober 2018 om inrättande av en gemensam digital ingång för tillhandahållande av information, förfaranden samt hjälp- och problemlösningstjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 (EUT L 295, 21.11.2018, s. 1).
(30) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
(31) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
(32) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2102 av den 26 oktober 2016 om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer (EUT L 327, 2.12.2016, s. 1).
(33) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/882 av den 17 april 2019 om tillgänglighetskrav för produkter och tjänster (EUT L 151, 7.6.2019, s. 70).
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/45 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2022/869
av den 30 maj 2022
om riktlinjer för transeuropeisk energiinfrastruktur, om ändring av förordningarna (EG) nr 715/2009, (EU) 2019/942 och (EU) 2019/943 och direktiven 2009/73/EG och (EU) 2019/944, och om upphävande av förordning (EU) nr 347/2013
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 172,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och
av följande skäl:
(1) |
I sitt meddelande av den 11 december 2019 med titeln Den europeiska gröna given (den europeiska gröna given) lade kommissionen fram en ny tillväxtstrategi som ska ställa om unionen till ett rättvist och välmående samhälle med en modern, resurseffektiv och konkurrenskraftig ekonomi, där målet om klimatneutralitet uppnås allra senast 2050 och där den ekonomiska tillväxten är frikopplad från resursförbrukningen. I kommissionens meddelande av den 17 september 2020 med titeln Höjning av Europas klimatambition för 2030 – Investering i en klimatneutral framtid till förmån för våra medborgare ingick förslag om att höja minskningsmålet så att utsläppen av växthusgaser minskar med åtminstone 55 % fram till 2030. Denna ambition godkändes av Europeiska rådet den 11 december 2020 och i den konsekvensbedömning som åtföljer det meddelandet bekräftas det att framtidens energimix kommer att skilja sig mycket från dagens energimix och understryks behovet av att se över och vid behov revidera energilagstiftningen. De nuvarande investeringarna i energiinfrastruktur är klart otillräckliga för att omvandla och bygga upp framtidens energiinfrastruktur. Detta innebär också att infrastruktur måste finnas på plats för att stödja den europeiska energiomställningen, inbegripet snabb elektrifiering, ökning av produktionen av förnybar och fossilbränslefri el, ökad användning av förnybara och koldioxidsnåla gaser, integrering av energisystem och ökad användning av innovativa lösningar. |
(2) |
Det nuvarande bindande målet på unionsnivå för förnybar energi 2030 på minst 32 % av den slutliga energianvändningen och ett överordnat mål på unionsnivå för energieffektivitet på minst 32,5 % kommer att omarbetas som en del av unionens förstärkta ambitioner enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119 (4) och den europeiska gröna given. |
(3) |
I Parisavtalet, vilket antogs inom Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar (5) (Parisavtalet), fastställs ett långsiktigt mål att hålla ökningen av den globala medeltemperaturen väl under 2 °C jämfört med förindustriell nivå och att fortsätta ansträngningarna för att begränsa temperaturökningen till 1,5 °C jämfört med förindustriell nivå, och betonas vikten av att anpassa sig till klimatförändringarnas negativa effekter och att styra finansieringsflödena mot låga växthusgasutsläpp och en klimatresilient utveckling. Den 12 december 2019 godkände Europeiska rådet målet om att Europeiska unionen senast 2050 ska bli klimatneutral, i linje med Parisavtalets mål. |
(4) |
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 (6) fastställs riktlinjer för snabb utveckling av och driftskompatibilitet för prioriterade korridorer och områden för transeuropeisk energiinfrastruktur för att uppnå de energipolitiska målen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) om att säkerställa den inre energimarknadens funktion, jämte försörjningstrygghet och konkurrenskraftiga energimarknader i unionen, främja energieffektivitet och energibesparingar och utveckla nya och förnybara energiformer samt främja sammanlänkning av energinät. Genom förordning (EU) nr 347/2013 inrättas en ram för medlemsstaternas och berörda intressenters samarbete i en regional miljö för att utveckla mer sammankopplade energinät i syfte att ansluta regioner som för närvarande är isolerade från de europeiska energimarknaderna, stärka befintliga och främja nya gränsöverskridande sammanlänkningar och bidra till att integrera förnybar energi. Med sikte mot dessa mål bidrar förordning (EU) nr 347/2013 till en smart och hållbar tillväxt för alla och medför fördelar för hela unionen när det gäller konkurrenskraft samt ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. |
(5) |
Utvärderingen av förordning (EU) nr 347/2013 har tydligt visat att ramen på ett effektivt sätt har förbättrat integrationen av medlemsstaternas nät, stimulerat energihandeln och därmed bidragit till unionens konkurrenskraft. Projekt av gemensamt intresse för el och gas har i hög grad bidragit till försörjningstryggheten. När det gäller gas är infrastrukturen nu bättre sammankopplad och försörjningsresiliensen har förbättrats avsevärt sedan 2013. Regionalt samarbete i regionala grupper och genom gränsöverskridande kostnadsfördelning är en viktig faktor för projektgenomförandet. I många fall ledde dock inte den gränsöverskridande kostnadsfördelningen till att projektens finansieringsunderskott minskade som planerat. De flesta tillståndsförfarandena har visserligen förkortats, men i vissa fall är processen fortfarande lång. Det ekonomiska stödet från Fonden för ett sammanlänkat Europa, som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 (7), har varit en viktig faktor, eftersom bidrag till studier har hjälpt projekt att minska riskerna under tidiga utvecklingsskeden, medan bidrag till bygg- och anläggningsarbeten har stött projekt genom att ta itu med de största flaskhalsarna som inte kunnat åtgärdas i tillräcklig utsträckning genom marknadsfinansiering. |
(6) |
I sin resolution av den 10 juli 2020 om en översyn av riktlinjerna för transeuropeiska energiinfrastrukturer (8) krävde Europaparlamentet en översyn av förordning (EU) nr 347/2013, med särskilt beaktande av unionens energi- och klimatmål för 2030, dess klimatneutralitetsmål för 2050 och principen om energieffektivitet först. |
(7) |
Politiken för de transeuropeiska energinäten är ett centralt instrument i utvecklingen av en inre energimarknad och nödvändig för att uppnå målen i den europeiska gröna given. För att uppnå högre minskningsnivåer när det gäller växthusgasutsläppen fram till 2030 och klimatneutralitet allra senast 2050 kommer Europa att behöva ett mer integrerat energisystem som förlitar sig på högre nivåer av elektrifiering baserat på ytterligare förnybara och koldioxidsnåla energikällor och minskade koldioxidutsläpp i gassektorn. Politiken för de transeuropeiska energinäten kan säkerställa att utvecklingen av unionens energiinfrastruktur stöder den nödvändiga energiomställningen till klimatneutralitet i linje med principen om energieffektivitet först och teknikneutralitet, samtidigt som potentialen för utsläppsminskningar i slutanvändningen beaktas. Den kan också, till nytta för alla medlemsstater, säkerställa sammanlänkningar, energitrygghet, marknads- och systemintegrering, konkurrenskraft samt överkomligt prissatt energi för hushåll och företag. |
(8) |
Även om målen i förordning (EU) nr 347/2013 i stort sett fortfarande är giltiga, återspeglar den nuvarande ramen för de transeuropeiska energinäten ännu inte fullt ut de förväntade förändringar av energisystemet som kommer att bli följden av den nya politiska situationen och i synnerhet unionens uppgraderade energi- och klimatmål för 2030 och klimatneutralitetsmålet för 2050 inom ramen för den europeiska gröna given. Därför måste bland annat både målen för begränsning av klimatförändringarna och klimatanpassningsmålen framgå på lämpligt sätt av den reviderade ramen för de transeuropeiska energinäten. Utöver den nya politiska situationen och de nya politiska målen har den tekniska utvecklingen gått snabbt under det senaste årtiondet. Denna utveckling bör beaktas i de energiinfrastrukturkategorier som omfattas av den här förordningen, urvalskriterierna för projekt av gemensamt intresse samt de prioriterade korridorerna och områdena. Samtidigt bör bestämmelserna i den här förordningen inte påverka en medlemsstats rätt att bestämma villkoren för utnyttjandet av sina energiresurser, dess val mellan olika energikällor eller energiförsörjningens allmänna struktur, i enlighet med artikel 194 i EUF-fördraget. |
(9) |
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (9) och (EU) 2019/944 (10) föreskriver en inre marknad för energi. Även om det har gjorts mycket stora framsteg när det gäller fullbordandet av denna marknad finns det fortfarande utrymme för förbättringar genom ett bättre utnyttjande av befintlig energiinfrastruktur, integrering av de ökande mängderna förnybar energi, och systemintegrering. |
(10) |
Unionens energiinfrastruktur bör uppgraderas för att förebygga tekniska fel och för att öka resiliensen mot sådana fel, samt mot naturliga eller av människan orsakade katastrofer, negativa konsekvenser av klimatförändringar och hot mot infrastrukturens säkerhet, särskilt när det gäller europeisk kritisk infrastruktur enligt rådets direktiv 2008/114/EG (11). |
(11) |
Unionens energiinfrastruktur bör vara resilient mot de oundvikliga effekter som klimatförändringarna förväntas skapa i Europa trots begränsningsinsatserna. Att stärka insatserna för anpassning till och begränsning av klimatförändringar, uppbyggnad av resiliens, katastrofförebyggande och beredskap är således mycket viktigt. |
(12) |
Vid utvecklingen av den transeuropeiska energiinfrastrukturen bör man beakta om det går att anpassa befintlig infrastruktur och utrustning, när detta framstår som tekniskt möjligt och som det effektivaste tillvägagångssättet. |
(13) |
Försörjningstryggheten, som är en av de viktigaste drivkrafterna bakom antagandet av förordning (EU) nr 347/2013, har förbättrats avsevärt genom projekt av gemensamt intresse. Dessutom förväntar sig kommissionen i sin konsekvensbedömning som åtföljer kommissionens meddelande av den 17 september 2020 med titeln Höjning av Europas klimatambition för 2030 – Investering i en klimatneutral framtid till förmån för våra medborgare att förbrukningen av naturgas ska minska kraftigt, eftersom en fortsatt oförändrad förbrukning inte är förenlig med koldioxidneutralitet. Å andra sidan förväntas förbrukningen av biogas, förnybar och koldioxidsnål vätgas och syntetiska gasformiga bränslen komma att öka avsevärt fram till 2050. Gasinfrastrukturen är nu bättre ansluten och försörjningsresiliensen har förbättrats avsevärt sedan 2013. Planeringen av energiinfrastrukturen bör återspegla detta föränderliga gaslandskap. Alla medlemsstater är dock ännu inte tillräckligt anslutna till det europeiska gasnätet och framför allt medlemsstater som är öar står fortfarande inför stora utmaningar när det gäller försörjningstrygghet och energiisolering. Även om 78 % av de gasprojekt som är projekt av gemensamt intresse förväntas vara i drift senast vid utgången av 2025 upplever ett antal av dem avsevärda förseningar, bland annat på grund av tillståndsproblem. Den här förordningen bör därför inte ha negativ påverkan på projekt av gemensamt intresse som ännu inte slutförts den dag då förordningen träder i kraft. Projekt av gemensamt intresse som tagits med i den femte unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse, vilken upprättats enligt förordning (EU) nr 347/2013, och för vilka den behöriga myndigheten gått med på att pröva ansökan, bör därför få ha kvar sina tillståndsenliga rättigheter och skyldigheter under fyra år efter dagen för den här förordningens ikraftträdande. |
(14) |
Vikten av att använda smarta elnät, som inte alltid överskrider någon fysisk gräns, för att uppnå unionens energi- och klimatpolitiska mål bekräftades i kommissionens meddelande av den 8 juli 2020 med titeln Kraft till en klimatneutral ekonomi: En EU-strategi för integrering av energisystemet (EU-strategin för integrering av energisystemet). Kriterierna för denna kategori bör förenklas, bör omfatta teknisk utveckling när det gäller innovation och digitala aspekter och bör möjliggöra en integrering av energisystemet. Dessutom bör de projektansvarigas roll klargöras. Med tanke på den förväntade betydande ökningen av efterfrågan på energi från transportsektorn, särskilt för elfordon längs vägar och i stadsområden, bör teknik för smarta nät också bidra till att förbättra energinätsrelaterat stöd för gränsöverskridande laddning med hög kapacitet för att stödja utfasningen av fossila bränslen i transportsektorn. |
(15) |
I EU-strategin för integrering av energisystem understryks behovet av integrerad planering av energiinfrastruktur för energibärare, infrastrukturer och förbrukningssektorer. En sådan systemintegration utgår från en tillämpning av principen om energieffektivitet först och bygger på ett helhetsperspektiv i politiken och bortom enskilda sektorer. Den tar också upp behoven i sektorer där det är svårt att minska koldioxidutsläppen, såsom delar av industrin eller vissa transportsätt där direkt elektrifiering för närvarande är tekniskt eller ekonomiskt svår att uppnå. Sådana investeringar omfattar vätgas och elektrolysanläggningar, som närmar sig kommersiell storskalig utbyggnad. I kommissionens meddelande av den 8 juli 2020 med titeln En vätgasstrategi för ett klimatneutralt Europa (vätgasstrategin) prioriteras produktion av vätgas från förnybar el, som är den renaste lösningen och mest förenlig med unionens klimatneutralitetsmål. Under en övergångsfas behövs det dock andra former av koldioxidsnål vätgas för att snabbare minska koldioxidutsläppen från den nuvarande vätgasproduktionen, varvid tyngdpunkten bör förläggas till flera olika former av ren teknik, och för att snabbt få fart på en ekonomi med stordriftsfördelar. |
(16) |
I sin vätgasstrategi drog kommissionen dessutom den slutsatsen att för den nödvändiga utbyggnaden av vätgas är ett storskaligt infrastrukturnät ett viktigt inslag som endast unionen och den inre marknaden kan erbjuda. Det finns för närvarande mycket begränsad infrastruktur som är särskilt avsedd för transport och handel med vätgas över gränserna eller för att skapa vätgasdalar. En sådan infrastruktur bör bestå av en betydande andel tillgångar för naturgas som konverterats och kompletterats med nya tillgångar som är särskilt avsedda för vätgas. I vätgasstrategin fastställs dessutom ett strategiskt mål om att öka den installerade elektrolyskapaciteten till 40 gigawatt (GW) fram till 2030 för att öka produktionen av förnybar vätgas och underlätta utfasningen av fossila bränslen i sektorer som är beroende av sådana bränslen, såsom industrin eller transportsektorn. Därför bör politiken för de transeuropeiska energinäten omfatta ny och anpassad infrastruktur för överföring och lagring av vätgas samt elektrolysanläggningar. Infrastruktur för överföring och lagring av vätgas bör också tas med i den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen för att möjliggöra en övergripande och konsekvent bedömning av dess kostnader och nytta för energisystemet, inbegripet dess bidrag till sektorsintegration och utfasning av fossila bränslen, i syfte att skapa ett stomnät för vätgas i unionen. |
(17) |
Dessutom bör en ny infrastrukturkategori skapas för smarta gasnät för att stödja investeringar som integrerar en mångfald av koldioxidsnåla och framför allt förnybara gaser såsom biogas, biometan och vätgas i gasnätet och med hjälp av innovativ digital teknik bidrar till regleringen av ett mer komplext system. |
(18) |
Uppnåendet av klimatneutralitet allra senast 2050 förutsätter att det fortfarande kommer att finnas industriella processer som släpper ut koldioxid. Sådan koldioxid anses oundviklig när det inte kan undvikas att den uppkommer trots att processerna optimerats, exempelvis genom energieffektivitet eller elektrifiering som integrerar förnybara energikällor. Utvecklingen av en infrastruktur för koldioxid bör leda till en avsevärd nettominskning av sådana utsläpp som i annat fall inte skulle gå att undvika, eftersom det saknas rimliga alternativ. Avskiljning av koldioxid omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU (12), om den inriktar sig på koldioxidströmmar från de anläggningar som omfattas av det direktivet och om den sker med tanke på geologisk lagring enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG (13). |
(19) |
Enligt förordning (EU) nr 347/2013 ska ett kandidatprojekt av gemensamt intresse bevisa att det ger ett betydande bidrag till minst ett kriterium från en uppsättning kriterier i processen för utarbetande av unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse, som kunnat, men inte behövt, inbegripa hållbarhet. Detta krav, i linje med de särskilda behoven på den inre energimarknaden vid den tidpunkten, gjorde det möjligt att utveckla projekt av gemensamt intresse som endast avsåg risker som rörde försörjningstryggheten, även om de inte uppvisade några fördelar i fråga om hållbarhet. Med tanke på utvecklingen av unionens infrastrukturbehov och målen för minskade koldioxidutsläpp samt mot bakgrund av de slutsatser från Europeiska rådets möte vilka antogs den 21 juli 2020, enligt vilka unionens utgifter bör vara förenliga med målen i Parisavtalet, och den europeiska gröna givens princip om att inte vålla skada, bör dock hållbarhet i form av antingen integrering av förnybara energikällor i nätet eller minskning av växthusgasutsläpp, enligt vad som är relevant, bedömas för att säkerställa att politiken för de transeuropeiska transportnäten är förenlig med unionens energi- och klimatmål och dess klimatneutralitetsmål för 2050, varvid varje medlemsstats särdrag i samband med uppnåendet av klimatneutralitet bör beaktas. Hållbarheten hos transportnäten för koldioxid tas upp med beaktande av de sammanlagda växthusgasminskningar som förväntas under projektets livslängd samt avsaknaden av alternativa tekniska lösningar för uppnående av lika stora minskningar av koldioxidutsläppen. |
(20) |
Unionen bör underlätta infrastrukturprojekt som kopplar samman unionens nät med nät i tredjeländer som är till ömsesidig nytta och nödvändiga för energiomställningen och uppnåendet av klimatmålen, och som också uppfyller de särskilda kriterierna för relevanta infrastrukturkategorier enligt denna förordning, särskilt med grannländer och länder med vilka unionen har etablerat särskilt energisamarbete. Därför bör tillämpningsområdet för denna förordning omfatta projekt av ömsesidigt intresse om de är hållbara och kan påvisa betydande socioekonomiska fördelar på unionsnivå och i minst ett tredjeland. Sådana projekt bör få tas med i unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse och projekt av ömsesidigt intresse (unionsförteckningen), förutsatt att den politiska ramen har en hög nivå av konvergens och stöds av verkställighetsmekanismer, och att det framgår att de bidrar till unionens och tredjeländernas övergripande energi- och klimatpolitiska mål när det gäller försörjningstrygghet och utfasning av fossila bränslen. En hög nivå av konvergens när det gäller den politiska ramen bör förutsättas föreligga hos de avtalsslutande parterna i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller energigemenskapen eller kan, när det gäller andra tredjeländer, påvisas genom bilaterala avtal som innehåller relevanta bestämmelser om klimat- och energipolitiska mål om minskade koldioxidutsläpp och ytterligare bedömas av lämplig regional grupp med stöd av kommissionen. Dessutom bör det tredjeland med vilket unionen samarbetar i utvecklingen av projekt av ömsesidigt intresse underlätta en liknande tidsplan för påskyndat genomförande och andra politiska stödåtgärder i enlighet med denna förordning. Projekt av ömsesidigt intresse bör därför behandlas på samma sätt som projekt av gemensamt intresse, och alla bestämmelser som rör projekt av gemensamt intresse bör, om inte annat anges, även gälla projekt av ömsesidigt intresse. Betydande socioekonomiska nettovinster på unionsnivå bör förstås som förbättringar av driftskompatibiliteten och den inre marknadens funktion, varvid förbättringarna bör beröra fler än en medlemsstat. För koldioxidlagringsprojekt gäller att endast projekt som är nödvändiga för gränsöverskridande transporter och lagring av koldioxid bör vara stödberättigade, förutsatt att standarderna och skyddsåtgärderna för läckageförebyggande och för säkerhet och effektivitet vid permanent koldioxidlagring ur synvinkel av klimatet, människors hälsa och ekosystemen, är minst på samma nivå som inom unionen. Europeiska ekonomiska området bör antas ha sådana standarder och skyddsåtgärder. |
(21) |
Projekt av ömsesidigt intresse bör anses som ett kompletterande verktyg för att utvidga denna förordnings tillämpningsområde till tredjeländer utöver de projekt av gemensamt intresse som bidrar till att genomföra en prioriterad korridor eller ett prioriterat område för energiinfrastruktur enligt vad som fastställs i bilaga I. När ett projekt som genomförs tillsammans med ett tredjeland bidrar till att förverkliga en prioriterad korridor eller ett prioriterat område för energiinfrastruktur bör projektet därför kunna ansöka om status som projekt av gemensamt intresse enligt denna förordning. Av samma princip följer att projekt som avser elsammanlänkning med tredjeländer och som fått status som projekt av gemensamt intresse enligt förordning (EU) nr 347/2013 får väljas ut som projekt av gemensamt intresse, förutsatt att de genomgår urvalsprocessen och att de uppfyller kriterierna för projekt av det slaget. |
(22) |
För att uppnå sina klimat- och energimål för 2030 och sitt klimatneutralitetsmål för 2050 måste unionen dessutom avsevärt öka produktionen av förnybar el. De befintliga energiinfrastrukturkategorierna för överföring och lagring av el är avgörande för integreringen av den avsevärda ökningen av produktionen av förnybar el i kraftnätet. Detta kräver dessutom ökade investeringar i havsbaserad förnybar energi med syftet att uppnå minst 300 GW havsbaserad vindkraft, som installerats i linje med kommissionens strategi för förnybar havsbaserad energi, vilken fastställs i kommissionens meddelande av den 19 november 2020 med titeln En EU-strategi för att utnyttja potentialen i havsbaserad förnybar energi för en klimatneutral framtid. Den strategin inbegriper radiala anslutningar för anslutning av nya havsbaserade vindkraftverk samt integrerade hybridprojekt. Den långsiktiga planeringen och utvecklingen av havs- och landbaserade elnät bör också samordnas. I synnerhet bör planeringen av havsbaserad infrastruktur omvandlas från en strategi för enskilda projekt till en samordnad övergripande strategi som säkerställer dels en hållbar utveckling av integrerade havsbaserade nät som är anpassad till potentialen för havsbaserad förnybar energi i varje havsområde, dels miljöskydd och annan användning av havet. Det bör finnas en strategi byggd på frivilligt samarbete mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna bör ha fortsatt ansvar för att godkänna de projekt av gemensamt intresse som har anknytning till deras territorium, samt för kostnaderna i samband med dem. |
(23) |
Berörda medlemsstater bör kunna bedöma nyttan av och kostnaderna för de prioriterade korridorerna för havsbaserade nät för förnybar energi och göra en preliminär kostnadsdelningsanalys av varje sådan korridor för att stödja gemensamma politiska åtaganden för utveckling av havsbaserad förnybar energi. Kommissionen bör, tillsammans med medlemsstaterna och de relevanta systemansvariga för överföringssystemen samt de nationella tillsynsmyndigheterna utarbeta vägledning för en fördelning av kostnader och nytta, specifik för de integrerade utvecklingsplanerna för havsbaserade nät, vilket bör göra det möjligt för medlemsstaterna att göra en adekvat bedömning. |
(24) |
Processen för unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplaner som grund för identifiering av projekt av gemensamt intresse inom kategorierna el och gas har visat sig vara effektiv. Det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (Entso för el) och det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för gas (Entso för gas), jämte de systemansvariga själva, spelar en viktig roll i processen, men det krävs mer granskning, särskilt när det gäller att fastställa framtidsscenarier, identifiera långsiktiga luckor och flaskhalsar i infrastrukturen och bedöma enskilda projekt, för att öka förtroendet för processen. På grund av behovet av oberoende validering bör Europeiska unionens byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (byrån) och kommissionen därför få en större roll i processen, bland annat i processen för att ta fram de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna enligt Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 715/2009 (14) och (EU) 2019/943 (15). Processen för unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplaner bör dra nytta av objektiva och vetenskapligt grundade bidrag från ett oberoende vetenskapligt organ såsom det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar och bör läggas upp på ett så effektivt sätt som möjligt. |
(25) |
Vid utförandet av sina uppgifter inför antagandet av de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna bör Entso för el och Entso för gas föra ett omfattande samråd med alla berörda intressenter. Samrådet bör vara öppet och medge insyn och ske i god tid för att intressenter ska hinna ge återkoppling under arbetet med de viktigaste faserna inom de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna, såsom utvecklingen av scenarier, identifieringen av luckor i infrastrukturen och metoden för kostnads-nyttoanalys i samband med projektbedömningen. Entso för el och Entso för gas bör vederbörligen beakta de bidrag som de under samrådet fått av intressenterna och förklara på vilket sätt de tagit bidragen i beaktande. |
(26) |
I linje med slutsatserna från 2020 års energiinfrastrukturforum är det nödvändigt att säkerställa att alla relevanta sektorer, såsom gas, el och transport, betraktas som en helhet i planeringsprocessen för all infrastruktur för överföring och distribution på land och till havs. För att följa Parisavtalet och uppnå unionens klimatmål för 2030 och målen för utveckling av havsbaserad energi för 2040, och i linje med unionens mål om uppnående av klimatneutralitet allra senast 2050, bör ramen för de transeuropeiska energinäten bygga på en smartare, mer integrerad, långsiktig och optimerad syn på ett enda energisystem genom införande av en ram som möjliggör dels större samordning av infrastrukturplaneringen inom olika sektorer, dels optimal integrering av olika lösningar för sektorsintegration med olika nätelement mellan olika infrastrukturer. Detta bör säkerställas genom att en successivt integrerad modell utvecklas som dels möjliggör samstämmighet mellan metoderna för enskilda sektorer, utgående från gemensamma antaganden, dels återspeglar de inbördes beroendeförhållanden som råder. |
(27) |
Det är viktigt att säkerställa att endast infrastrukturprojekt för vilka det inte finns några rimliga alternativa lösningar kan få status som projekt av gemensamt intresse. För detta ändamål bör principen om energieffektivitet först beaktas, dels i de rapporter som utarbetats i linje med denna förordning och där luckor i infrastrukturen identifieras, dels i de regionala gruppernas arbete med att upprätta de regionala förteckningarna över föreslagna projekt. I linje med principen om energieffektivitet först bör alla relevanta alternativ till ny infrastruktur övervägas för tillgodoseende av framtidens behov av infrastruktur, vilka skulle kunna bidra till att åtgärda de luckor som identifierats i infrastrukturen. De regionala grupperna bör, med stöd av de nationella tillsynsmyndigheterna, beakta antagandena och resultaten av den bedömning som gäller luckor i infrastrukturen och som tagits fram i enlighet med denna förordning och säkerställa att principen om energieffektivitet först fullständigt återspeglas i urvalsprocessen för projekt av gemensamt intresse. Dessutom bör projektansvariga under projektgenomförandet rapportera om efterlevnaden av miljölagstiftningen och visa att projekten inte orsakar någon betydande skada för miljön i den mening som avses i artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 (16). För befintliga projekt av gemensamt intresse som har nått tillräcklig mognad kommer detta att beaktas vid de regionala gruppernas projekturval för nästa unionsförteckning. |
(28) |
För att säkerställa spännings- och frekvensstabilitet bör särskild uppmärksamhet ägnas åt stabiliteten i det europeiska elnätet under föränderliga förhållanden, särskilt med tanke på den ökande andelen flexibilitetsalternativ, såsom hållbar energilagring och förnybar el. Insatser för att bibehålla och säkerställa en tillfredsställande nivå på den planerade koldioxidsnåla energiproduktionen för att säkerställa försörjningstryggheten för medborgare och företag bör ges särskild prioritet. |
(29) |
Efter nära samråd med alla medlemsstater och intressenter har kommissionen identifierat 14 prioriteringar för transeuropeisk energiinfrastruktur som är avgörande för uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050. Dessa prioriteringar omfattar olika geografiska regioner eller tematiska områden i fråga om överföring och lagring av el, havsbaserade nät för förnybar energi, överföring och lagring av vätgas, elektrolysanläggningar, smarta gasnät, smarta elnät, koldioxidtransport och koldioxidlagring. |
(30) |
Projekt av gemensamt intresse bör uppfylla gemensamma, transparenta och objektiva kriterier med beaktande av deras bidrag till de energipolitiska målen. För att kunna tas upp i unionsförteckningarna bör el- och vätgasprojekt ingå i den senast tillgängliga unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen. Eftersom vätgasinfrastruktur för närvarande inte ingår i den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen bör detta krav tillämpas för vätgasprojekt först från och med den 1 januari 2024, för den andra unionsförteckningen som kommer att upprättas enligt denna förordning. |
(31) |
Regionala grupper bör inrättas, med uppgift att föreslå och se över projekt av gemensamt intresse, så att det fastställs regionala förteckningar över projekt av gemensamt intresse. För att säkerställa bred samsyn bör de regionala grupperna säkerställa ett nära samarbete mellan medlemsstater, nationella tillsynsmyndigheter, projektansvariga och berörda intressenter. Inom ramen för det samarbetet bör de nationella tillsynsmyndigheterna där det är nödvändigt bistå de regionala grupperna med rådgivning, bland annat om genomförbarheten av de regleringsmässiga aspekterna av de föreslagna projekten och om huruvida den tidtabell som föreslagits för tillsynsmyndigheternas godkännande kan förväntas hålla. |
(32) |
För en effektivare process bör samarbetet mellan de regionala grupperna stärkas och uppmuntras ytterligare. Kommissionen måste spela en viktig roll i att underlätta detta samarbete så att projektens möjliga inverkan på andra regionala grupper kan diskuteras. |
(33) |
En ny unionsförteckning bör upprättas vartannat år. Projekt av gemensamt intresse som slutförts eller som inte längre uppfyller de relevanta kriterier och krav som fastställts i denna förordning bör inte finnas med i följande unionsförteckning. Befintliga projekt av gemensamt intresse som ska ingå i följande unionsförteckning bör därför omfattas av samma urvalsprocess för upprättandet av regionala förteckningar och för upprättandet av unionens förteckning som tillämpas på föreslagna projekt. Den administrativa bördan bör dock minskas i möjligaste mån, till exempel genom att tidigare inlämnad information används och genom att de projektansvarigas årliga rapporter beaktas. I detta syfte bör befintliga projekt av gemensamt intresse som har gjort betydande framsteg gynnas genom en förenklad process när den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen utarbetas. |
(34) |
Projekt av gemensamt intresse bör genomföras så fort som möjligt samt övervakas och utvärderas noga, samtidigt som tillbörlig hänsyn tas till kraven på deltagande av intressenter och till miljölagstiftningen, och den administrativa bördan för de projektansvariga minimeras. Kommissionen bör utse europeiska samordnare för projekt med särskilda svårigheter eller förseningar. Framstegen med genomförandet av de specifika projekten och fullgörandet av skyldigheterna enligt denna förordning bör beaktas i urvalsprocessen för efterföljande unionsförteckningar för dessa projekt. |
(35) |
Processen för tillståndsgivning bör varken leda till att den administrativa bördan blir oproportionerligt stor i förhållande till projektets omfattning eller komplexitet, eller skapa hinder, vare sig för utvecklingen av de transeuropeiska energinäten eller för marknadstillträdet. |
(36) |
Planering och genomförande av unionsprojekt av gemensamt intresse på områdena infrastruktur för energi, transport och telekommunikation bör samordnas för att skapa synergier när detta är möjligt, med beaktande av faktorer som ekonomi, teknik, miljö, klimat och fysisk planering betraktade som en helhet och med vederbörlig hänsyn tagen till relevanta säkerhetsaspekter. Vid planeringen av de olika transeuropeiska näten bör integreringen av transport-, kommunikations- och energinät således kunna prioriteras, för att säkerställa att så lite mark som möjligt tas i anspråk. En gemensam vision för näten är nödvändig för att integrera energisystemen i de olika sektorerna och samtidigt säkerställa, när så är möjligt, att befintliga eller övergivna sträckningar tas i bruk på nytt, för att på så sätt minimera eventuella negativa konsekvenser ur social, ekonomisk, miljörelaterad, klimatrelaterad och finansiell synvinkel. |
(37) |
Projekt av gemensamt intresse bör ges prioriterad status på nationell nivå för att säkerställa snabb administrativ behandling och brådskande behandling i alla rättsliga förfaranden och tvistlösningsförfaranden som rör dessa projekt. De bör av de behöriga myndigheterna anses vara av allmänt intresse. Av tvingande hänsyn till allmänintresset bör projekt som har en negativ inverkan på miljön godkännas om samtliga villkor i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (17) och rådets direktiv 92/43/EEG (18) är uppfyllda. |
(38) |
Det är mycket viktigt med information till och samråd med intressenter, inbegripet det civila samhället, för att projekten ska bli framgångsrika och invändningarna mot dem begränsas. |
(39) |
För att minska komplexiteten, öka effektiviteten och insynen och bidra till att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna bör det finnas en eller flera behöriga myndigheter som integrerar eller samordnar alla processer för tillståndsgivning. |
(40) |
För att förenkla och påskynda processen för tillståndsgivning för havsbaserade nät för förnybar energi bör enda kontaktpunkter inrättas för gränsöverskridande havsbaserade projekt i unionsförteckningen så att den administrativa bördan för de projektansvariga minskar. De enda kontaktpunkterna bör minska komplexiteten, öka effektiviteten och påskynda processen för tillståndsgivning för överföringstillgångar till havs som ofta berörs av många länders jurisdiktioner. |
(41) |
Trots att det finns etablerade standarder för att säkerställa allmänhetens medverkan i beslutsprocesser på miljöområdet vilka tillämpas fullt ut på projekt av gemensamt intresse, krävs det ytterligare åtgärder enligt denna förordning för att säkerställa högsta möjliga standarder för insyn och allmänhetens medverkan i alla frågor som är av betydelse för processen för tillståndsgivning för projekt av gemensamt intresse. Det förhandssamråd som föregår tillståndsförfarandet bör, om det redan omfattas av nationella regler enligt samma standarder som i denna förordning eller högre standarder än dessa, bli frivilligt och undvika dubblering av rättsliga krav. |
(42) |
Ett korrekt och samordnat genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG (19) och 2011/92/EU (20) och, i tillämpliga fall, av konventionen från FN:s ekonomiska kommission för Europa om tillgång till information, allmänhetens medverkan i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (21), som undertecknades i Århus den 25 juni 1998 (Århuskonventionen) och av konventionen om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöverskridande sammanhang (22), som undertecknades i Esbo den 25 februari 1991 (Esbokonventionen) bör säkerställa att huvudprinciperna för bedömning av miljökonsekvenser harmoniseras, även i ett gränsöverskridande sammanhang. Kommissionen har utfärdat riktlinjer för att stödja medlemsstaterna i deras arbete med att fastställa lämpliga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att förfarandena för miljökonsekvensbedömningar för energiinfrastruktur ska bli effektivare samt för att säkerställa en konsekvent tillämpning av de förfaranden för miljökonsekvensbedömningar som krävs enligt unionsrätten för projekt av gemensamt intresse. Medlemsstaterna bör samordna sina bedömningar av projekt av gemensamt intresse och föreskriva gemensamma bedömningar när så är möjligt. Medlemsstaterna bör uppmuntras till utbyte av bästa praxis och administrativ kapacitetsuppbyggnad i processerna för tillståndsgivning. |
(43) |
Det är viktigt att processen för tillståndsgivning förenklas och förbättras, samtidigt som man i möjligaste mån och med vederbörligt beaktande av subsidiaritetsprincipen respekterar nationella befogenheter och förfaranden för uppförande av ny energiinfrastruktur. Med tanke på det brådskande behovet av att utveckla energiinfrastruktur bör den förenklade processen för tillståndsgivning innefatta en tydlig tidsfrist för de relevanta myndigheternas beslut om uppförande av projektet. Den tidsfristen bör uppmuntra till större effektivitet vid fastställandet och handläggningen av förfaranden, och aldrig innebära avkall på de höga standarderna för miljöskydd i linje med miljölagstiftningen och för allmänhetens medverkan. I denna förordning bör det fastställas maximala tidsfrister. Medlemsstaterna kan emellertid sträva efter att uppnå kortare tidsfrister där så är möjligt, och i synnerhet för projekt som smarta nät, som kanske inte kräver en lika komplicerad process för tillståndsgivning som projekt för överföringsinfrastruktur. De behöriga myndigheterna bör ansvara för att tidsfristerna iakttas. |
(44) |
I lämpliga fall bör medlemsstaterna kunna låta det övergripande beslutet innefatta beslut som fattats i samband med dels förhandlingar med enskilda markägare för att bereda tillträde eller ge äganderätt eller besittningsrätt till mark när det gäller fysisk planering, där det i stora drag fastställs hur marken i en bestämd region ska användas, bland annat för vägar, järnvägar, byggnader och naturskyddsområden, och som inte görs endast för det planerade projektet och beviljande av drifttillstånd. I samband med processen för tillståndsgivning bör ett projekt av gemensamt intresse kunna omfatta tillhörande infrastruktur i den utsträckning den ofrånkomligen behövs för att projektet ska kunna anläggas eller fungera. Denna förordning, särskilt bestämmelserna om tillståndsgivning, allmänhetens medverkan och genomförande av projekt av gemensamt intresse, bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av unionsrätten och internationell rätt, inbegripet bestämmelser om skydd av miljön och människors hälsa och bestämmelser som antagits inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/89/EU (23). |
(45) |
Kostnaderna för att utveckla, anlägga, driva och underhålla projekt av gemensamt intresse bör överlag bäras helt och hållet av dem som använder infrastrukturen. Vid kostnadsfördelningen bör det säkerställas att slutanvändarna inte betungas i alltför hög grad, särskilt inte om detta kan leda till energifattigdom. Projekt av gemensamt intresse bör vara berättigade till gränsöverskridande kostnadsfördelning om en bedömning av efterfrågan på marknaden eller av de förväntade effekterna på tarifferna visar att kostnaderna inte kan förväntas bli täckta av de tariffer som betalas av infrastrukturanvändarna. |
(46) |
Diskussionen om lämplig kostnadsfördelning bör grundas på en analys av kostnaderna för och nyttan med ett infrastrukturprojekt som genomförs på grundval av en harmoniserad metod för analys av hela energisystemet, med användning av alla relevanta scenarier som fastställts inom ramen för de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplaner som utarbetats enligt förordningarna (EG) nr 715/2009 och (EU) 2019/943 och som granskats av byrån, jämte ytterligare scenarier för nätutvecklingsplanering, och möjliggöra en gedigen analys av hur projektet av gemensamt intresse bidrar till unionens energipolitik för minskade koldioxidutsläpp, marknadsintegration, konkurrens, hållbarhet och försörjningstrygghet. I denna analys kan hänsyn tas till indikatorer och motsvarande referensvärden för jämförelsen av investeringskostnaderna per enhet. När ytterligare scenarier används bör de vara överensstämmande med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, och bli föremål för en genomgripande samråds- och granskningsprocess. |
(47) |
På en alltmer integrerad inre energimarknad är tydliga och transparenta regler för gränsöverskridande kostnadsfördelning nödvändiga för att påskynda investeringar i gränsöverskridande infrastruktur och i projekt med en gränsöverskridande verkan. Det är viktigt att säkerställa en stabil finansieringsram för utvecklingen av projekt av gemensamt intresse samtidigt som behovet av finansiellt stöd minimeras och intresserade investerare uppmuntras i form av lämpliga incitament och finansieringsmekanismer. När de nationella tillsynsmyndigheterna beslutar om gränsöverskridande kostnadsfördelning bör de fördela de faktiska investeringskostnaderna, enligt vad som är relevant mot bakgrund av deras nationella strategier och metoder för liknande infrastruktur över gränserna i sin helhet och inkludera dem i de nationella tarifferna, och därefter, om det är relevant, avgöra om deras inverkan på nationella tariffer skulle kunna bli en oproportionerlig börda för konsumenterna i deras respektive medlemsstater. De nationella tillsynsmyndigheterna bör förebygga risken för att dubbelt stöd betalas ut till projekt, genom att beakta de faktiska eller uppskattade avgifterna och intäkterna. Dessa avgifter och intäkter bör endast beaktas i den mån de avser projekten och är utformade för att täcka de berörda kostnaderna. |
(48) |
Det behövs gränsöverskridande projekt som har en positiv inverkan på unionens elnät, såsom smarta elnät eller elektrolysanläggningar, utan att de berör någon gemensam fysisk gräns. |
(49) |
Enligt lagstiftningen för den inre energimarknaden krävs att tariffer för nättillträde ger lämpliga incitament för investeringar. Flera typer av projekt av gemensamt intresse kommer dock sannolikt att medföra externa effekter som eventuellt inte kan fångas upp och beaktas fullt ut i det ordinarie tariffsystemet. Vid tillämpning av lagstiftningen för den inre energimarknaden bör de nationella tillsynsmyndigheterna säkerställa en stabil och förutsägbar lagstiftnings- och finansieringsram, med incitament för projekt av gemensamt intresse, även incitament på längre sikt, som står i proportion till det specifika projektets risknivå. Den ramen bör särskilt gälla gränsöverskridande projekt, innovativ överföringsteknik för el som möjliggör storskalig integrering av förnybar energi, distribuerade energiresurser eller efterfrågeflexibilitet i sammanlänkade nät samt energiteknik- och digitaliseringsprojekt som sannolikt medför större risker än liknande projekt inom en medlemsstat, eller utlovar större fördelar för unionen. Dessutom bör projekt med höga driftsutgifter också få lämpliga incitament för investeringar. I synnerhet är det sannolikt att havsbaserade nät för förnybar energi, som både utgör elsammanlänkningar och ansluter projekt för havsbaserad produktion av förnybar energi, medför större risker än jämförbara infrastrukturprojekt på land, på grund av sin inneboende koppling till produktionstillgångar, vilket medför regleringsmässiga risker, finansieringsrisker avseende exempelvis behovet av föregripande investeringar, marknadsrisker och risker i samband med användningen av ny innovativ teknik. |
(50) |
Denna förordning bör endast tillämpas på beviljande av tillstånd för projekt av gemensamt intresse, allmänhetens medverkan i projekten och deras rättsliga behandling. Medlemsstaterna bör dock kunna anta nationella bestämmelser för att tillämpa samma eller liknande regler på andra projekt som inte har status som projekt av gemensamt intresse inom tillämpningsområdet för denna förordning. Beträffande regleringsmässiga incitament bör medlemsstaterna kunna anta nationella bestämmelser om att tillämpa samma eller liknande regler på projekt av gemensamt intresse som omfattas av kategorin ellagring. |
(51) |
Medlemsstater som när det gäller processen för tillståndsgivning för närvarande inte tillmäter energiinfrastrukturprojekt största möjliga nationella betydelse bör uppmuntras att överväga att börja högprioritera dessa projekt, särskilt genom att utvärdera om detta skulle påskynda processen för tillståndsgivning. |
(52) |
Medlemsstater som för närvarande inte har några påskyndade eller brådskande rättsliga förfaranden som är tillämpliga på energiinfrastrukturprojekt bör uppmuntras att överväga att införa sådana förfaranden, särskilt genom att utvärdera om detta skulle påskynda genomförandet av sådana projekt. |
(53) |
Förordning (EU) nr 347/2013 har visat på mervärdet av att mobilisera privat finansiering genom betydande ekonomiskt stöd från unionen för att möjliggöra genomförandet av projekt av europeisk betydelse. Mot bakgrund av den ekonomiska och finansiella situationen och budgetrestriktionerna bör riktat stöd genom både bidrag och finansieringsinstrument fortsätta inom ramen för den fleråriga budgetramen för att maximera fördelarna för unionsmedborgarna och locka nya investerare till de prioriterade korridorerna och områdena för energiinfrastruktur, vilka fastställs i en bilaga till den här förordningen, samtidigt som bidraget från unionens budget hålls så lågt som möjligt. |
(54) |
Projekt av gemensamt intresse bör vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen för studier och, på vissa villkor, för bygg- och anläggningsarbeten enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1153 (24) i form av bidrag eller i form av innovativa finansieringsinstrument för att säkerställa att skräddarsytt stöd kan ges till de projekt av gemensamt intresse som inte är bärkraftiga enligt det befintliga regelverket och de befintliga marknadsvillkoren. Det är viktigt att all snedvridning av konkurrensen undviks, framför allt mellan projekt som bidrar till förverkligandet av en och samma prioriterade unionskorridor. Sådant ekonomiskt stöd bör säkerställa nödvändiga synergier med strukturfonderna, för att finansiera smarta distributionsnät för energi, och med unionens finansieringsmekanism för förnybar energi som inrättats genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/1294 (25), enligt artikel 33.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 (26). Vid investeringar i projekt av gemensamt intresse bör en metod med tre etapper användas. För det första bör investeringar från marknaden prioriteras. För det andra, om inga investeringar kan uppbådas från marknaden, bör regleringslösningar undersökas och gällande regelverk vid behov anpassas, och det bör säkerställas att gällande regelverk tillämpas korrekt. För det tredje, om det inte räcker med de första två etapperna för att få fram nödvändiga investeringar i projekt av gemensamt intresse bör ekonomiskt stöd från unionen kunna beviljas, om projektet av gemensamt intresse uppfyller gällande kriterier för stödberättigande. Projekt av gemensamt intresse kan också vara stödberättigade inom ramen för InvestEU-programmet, som kompletterar finansieringen genom bidrag. |
(55) |
Unionen bör underlätta energiprojekt i missgynnade områden, mindre väl sammanlänkade områden, randområden, de yttersta randområdena eller isolerade områden, så att de får tillträde till de transeuropeiska energinäten och arbetet med utfasning av fossila bränslen påskyndas och områdenas beroende av fossila bränslen minskar. |
(56) |
Om en medlemsstat inte har någon systemansvarig för överföringssystem bör denna förordnings hänvisningar till systemansvariga för överföringssystem genomgående gälla i tillämpliga delar för systemansvariga för distributionssystem. |
(57) |
Bidrag för bygg- och anläggningsarbeten som rör projekt av ömsesidigt intresse bör vara tillgängliga på samma villkor som för andra kategorier, om projekten bidrar till unionens övergripande energi- och klimatpolitiska mål och om tredjelandets mål om minskade koldioxidutsläpp är förenliga med Parisavtalet. |
(58) |
Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 715/2009, (EU) 2019/942 (27) och (EU) 2019/943 samt direktiv 2009/73/EG och (EU) 2019/944 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(59) |
Om anpassningen av naturgasinfrastrukturen syftar till utfasning av fossila bränslen ur gasnäten, så att det blir möjligt med särskilt avsedd användning av ren vätgas, skulle en övergångsperiod kunna möjliggöra transport eller lagring av en på förhand definierad blandning av vätgas med naturgas eller biometan. Blandningen av vätgas med naturgas eller biometan skulle kunna användas för att öka vätgasproduktionskapaciteten och underlätta transporten av vätgas. För att säkerställa omställningen till vätgas bör den projektansvarige påvisa, också med hjälp av affärsavtal, hur tillgångarna för naturgas efter utgången av övergångsperioden kommer att bli tillgångar särskilt avsedda för vätgas och hur vätgasanvändningen kommer att öka under övergångsperioden. Vid övervakningen bör byrån verifiera att projektet i rätt tid omvandlas till en tillgång särskilt avsedd för vätgas. All finansiering av de projekten enligt förordning (EU) 2021/1153 under övergångsperioden bör i bidragsavtalet vara föremål för ett villkor om återbetalning av finansieringen såvida projektets omvandling till en tillgång särskilt avsedd för vätgas fördröjts, tillsammans med lämpliga bestämmelser för att uppfyllandet av detta villkor ska kunna genomdrivas. |
(60) |
I enlighet med Europeiska rådets slutsatser av den 4 februari 2011 om att det efter 2015 inte bör finnas några medlemsstater i EU som är isolerade från de europeiska gas- och elnäten eller vars energiförsörjning äventyras på grund av att det saknas lämpliga anslutningar har denna förordning som syfte att säkerställa tillträdet till de transeuropeiska energinäten genom att bryta energiisoleringen för Cypern och Malta, som fortfarande inte är sammanlänkade med det transeuropeiska gasnätet. Sistnämnda mål bör uppnås genom att projekt som är under utveckling eller på planeringsstadiet och som fått status som projekt av gemensamt intresse enligt förordning (EU) nr 347/2013 får ha kvar sin status fram till dess att Cypern och Malta sammanlänkats med det transeuropeiska gasnätet. Dessa projekt kommer inte bara att bidra till utvecklingen av marknaden för förnybar energi samt till energisystemets flexibilitet och resiliens och till försörjningstryggheten, utan även säkerställa tillträdet till framtidens energimarknader, också till vätgasmarknaden, och bidra till uppnåendet av unionens övergripande energi- och klimatpolitiska mål. |
(61) |
Projekt av gemensamt intresse bör inte vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen, om de projektansvariga eller operatörer eller investerare med anknytning till projekten befinner sig i någon av de uteslutningssituationer som avses i artikel 136 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (28), såsom att de dömts för bedrägerier, korruption eller beteende med koppling till en kriminell organisation. Ett projekt av gemensamt intresse bör kunna avföras från unionsförteckningen, om projektet uppförts på förteckningen utgående från felaktig information och denna information varit utslagsgivande för beslutet om uppförande eller om projektet inte är förenligt med unionsrätten. För projekt av gemensamt intresse i medlemsstater som omfattas av undantag enligt den här förordningen bör dessa medlemsstater, när de understöder ansökningar om finansiering av dessa projekt enligt förordning (EU) 2021/1153, säkerställa att projekten inte, varken direkt eller indirekt, gagnar personer eller enheter som befinner sig i någon av de uteslutningssituationer som avses i artikel 136 i förordning (EU, Euratom) 2018/1046. |
(62) |
För att säkerställa att energiinfrastrukturprojekt som är väsentliga för unionen hinner utvecklas i tid bör den femte unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse fortsätta att gälla fram till dess att den första unionsförteckning som upprättats enligt denna förordning och som omfattar såväl projekt av gemensamt intresse som projekt av ömsesidigt intresse träder i kraft. För att projekten av gemensamt intresse i den femte unionsförteckningen ska kunna fortsätta utvecklas, övervakas och finansieras bör dessutom vissa bestämmelser i förordning (EU) nr 347/2013 fortsätta att gälla och ha verkan, fram till dess att den första unionsförteckning som upprättats enligt den här förordningen och som omfattar såväl projekt av gemensamt intresse som projekt av ömsesidigt intresse träder i kraft. |
(63) |
Förordning (EU) nr 347/2013 bör därför upphöra att gälla. |
(64) |
I syfte att säkerställa att unionsförteckningen begränsas till projekt som bidrar mest till genomförandet av de strategiska prioriterade korridorerna och områdena för energiinfrastruktur, som fastställs i en bilaga till denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att ändra bilagorna till denna förordning för att upprätta och se över unionens förteckning, samtidigt som medlemsstaternas rätt att godkänna projekt som finns med i unionsförteckningen och som rör deras territorium respekteras. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (29). När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta dokument samtidigt, i rätt tid och på lämpligt sätt översänds till Europaparlamentet och rådet. När Europaparlamentet och rådet bedömer det vara nödvändigt får de skicka sina respektive experter till de möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter och till vilka medlemsstaternas experter inbjuds. Diskussionerna i de regionala grupperna är avgörande för att kommissionen ska kunna anta delegerade akter om upprättande av unionsförteckningarna. I den mån det är möjligt och förenligt med ramen för denna förordning är det därför lämpligt att Europaparlamentet och rådet informeras om och kan skicka experter till de regionala gruppernas möten i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. Med tanke på behovet av att säkerställa att målen i denna förordning uppnås bör det totala antalet projekt av gemensamt intresse, mot bakgrund av det antal projekt som hittills finns med i unionsförteckningarna, förbli hanterbart och därför inte avsevärt överstiga 220. |
(65) |
Eftersom målen för denna förordning, nämligen utveckling av transeuropeiska energinät samt driftskompatibilitet mellan och anslutning till dessa nät, som bidrar till att säkerställa en begränsning av klimatförändringarna, i synnerhet till uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess mål om klimatneutralitet allra senast 2050, och till att säkerställa sammanlänkningar, energitrygghet, marknads- och systemintegration, konkurrens till nytta för alla medlemsstater och överkomliga energipriser, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av den föreslagna åtgärdens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
Allmänna bestämmelser
Artikel 1
Innehåll, mål och tillämpningsområde
1. I denna förordning fastställs riktlinjer för en snabb utveckling av, och driftskompatibilitet för, de prioriterade korridorer och områden för transeuropeisk energiinfrastruktur (prioriterade korridorer och områden för energiinfrastruktur) som fastställs i bilaga I, som bidrar till att säkerställa en begränsning av klimatförändringarna, i synnerhet till uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess mål om klimatneutralitet senast 2050, samt till att säkerställa sammanlänkningar, energitrygghet, marknads- och systemintegration, konkurrens till nytta för alla medlemsstater och överkomliga energipriser.
2. Syftet med denna förordning är framför allt att
a) |
föreskriva om identifieringen av projekt av gemensamt intresse och projekt av ömsesidigt intresse som ska ingå i den unionsförteckning som ska upprättas enligt artikel 3 (unionsförteckningen), |
b) |
underlätta ett snabbt genomförande av projekten i unionsförteckningen genom att effektivisera, närmare samordna och påskynda processerna för tillståndsgivning, och stärka insynen och allmänhetens medverkan, |
c) |
tillhandahålla regler för gränsöverskridande kostnadsfördelning och riskrelaterade incitament för projekt i unionsförteckningen, |
d) |
fastställa villkoren för berättigande till ekonomiskt stöd från unionen för projekt i unionsförteckningen. |
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner, utöver definitionerna i förordningarna (EG) nr 715/2009, (EU) 2018/1999, (EU) 2019/942 och (EU) 2019/943 samt direktiven 2009/73/EG, (EU) 2018/2001 (30) och (EU) 2019/944:
1. |
energiinfrastruktur: varje fysisk utrustning eller anläggning som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna och som är belägen i unionen eller länkar samman unionen och ett eller flera tredjeländer. |
2. |
flaskhals i energiinfrastrukturen: begränsningar för de fysiska flödena i ett energisystem till följd av otillräcklig överföringskapacitet, vilket bland annat inbegriper avsaknad av infrastruktur. |
3. |
övergripande beslut: det beslut eller den uppsättning beslut av en eller flera myndigheter i en medlemsstat, med undantag för domstolar, varigenom det avgörs huruvida en projektansvarig får godkännande att bygga energiinfrastruktur för att förverkliga ett projekt av gemensamt intresse eller ett projekt av ömsesidigt intresse som är klart för byggstart, varmed avses att det finns möjlighet att inleda, eller upphandla och inleda, de nödvändiga bygg- och anläggningsarbetena (byggfärdighetsfasen), utan att detta påverkar något beslut som fattas inom ramen för ett administrativt överklagandeförfarande. |
4. |
projekt: en eller flera kraftledningar, rörledningar, anläggningar, utrustningar eller installationer, som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i bilaga II. |
5. |
projekt av gemensamt intresse: ett projekt som är nödvändigt för att förverkliga de prioriterade korridorer och områden för energiinfrastruktur som anges i bilaga I och som finns med i unionsförteckningen. |
6. |
projekt av ömsesidigt intresse: ett projekt som stöds av unionen, i samarbete med tredjeländer, på grundval av stödskrivelser från de direkt berörda ländernas regeringar eller andra icke-bindande överenskommelser, som ingår i någon av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a eller f, 3 a eller 5 a eller c i bilaga II, som bidrar till unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, och som finns med i unionsförteckningen. |
7. |
konkurrerande projekt: projekt som helt eller delvis åtgärdar samma infrastrukturluckor eller regionala infrastrukturbehov som identifierats. |
8. |
projektansvarig:
|
9. |
smart elnät: ett elnät, också elnät på öar som inte är sammanlänkade eller tillräckligt anslutna till de transeuropeiska energinäten, som möjliggör kostnadseffektiv integrering och aktiv kontroll av beteendet och åtgärderna hos alla användare som är anslutna till det, bland dem producenter, konsumenter och prosumenter, för att säkerställa att elsystemet blir ekonomiskt effektivt och hållbart med små förluster och en hög nivå av integration av förnybara källor samt av försörjningstrygghet och säkerhet, och där nätoperatören digitalt kan övervaka användarnas förbrukning och produktion av el, samt informations- och kommunikationsteknik för kommunikation med berörda nätoperatörer, producenter, energilagringsanläggningar och konsumenter eller prosumenter, i syfte att överföra och distribuera el på ett hållbart, kostnadseffektivt och säkert sätt. |
10. |
smart gasnät: ett gasnät som utnyttjar innovativa och digitala lösningar för att på ett kostnadseffektivt sätt integrera en mångfald av koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaskällor i enlighet med konsumenternas behov och gaskvalitetskrav i syfte att minska koldioxidavtrycket från den tillhörande gasförbrukningen, möjliggöra en ökad andel förnybara och koldioxidsnåla gaser och skapa kopplingar till andra energibärare och energisektorer, inbegripet därmed sammanhängande fysiska uppgraderingar om de är nödvändiga för att den utrustning och de installationer som behövs för att integrera koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaser ska fungera. |
11. |
berörd myndighet: myndighet som enligt nationell rätt är behörig att utfärda olika tillstånd och godkännanden i samband med planering, utformning och uppförande av fasta tillgångar, inbegripet energiinfrastruktur. |
12. |
nationell tillsynsmyndighet: en nationell tillsynsmyndighet som har utsetts i enlighet med artikel 39.1 i direktiv 2009/73/EG eller en tillsynsmyndighet på nationell nivå som har utsetts i enlighet med artikel 57 i direktiv (EU) 2019/944. |
13. |
relevant nationell tillsynsmyndighet: den nationella tillsynsmyndighet i de medlemsstater som är värd för projekten och i medlemsstater där projektet har en betydande positiv inverkan. |
14. |
bygg- och anläggningsarbeten: inköp, leverans och installation av komponenter, system och tjänster inbegripet programvara, utvecklings-, anpassnings- och bygg- och anläggningsverksamhet i samband med ett projekt, slutbesiktning av anläggningar samt igångsättning av ett projekt. |
15. |
studier: verksamhet som krävs för att förbereda genomförandet av ett projekt, såsom förstudier, genomförbarhetsstudier, utvärderingsstudier, prov- och valideringsstudier, inbegripet programvara, samt annat tekniskt stöd, inklusive förberedande åtgärder för att definiera och utveckla ett projekt och fatta beslut om projektfinansiering, såsom rekognoscering på plats och förberedelse av finansieringsarrangemang. |
16. |
idrifttagning: processen för att ta ett färdigställt projekt i drift. |
17. |
särskilda tillgångar för vätgas: infrastruktur som är förberedd för att ta emot ren vätgas utan ytterligare anpassning, däribland rörledningsnät eller lagringsanläggningar som är nybyggda eller som är anpassningar av tillgångar för naturgas eller bådadera. |
18. |
anpassning: en teknisk uppgradering eller modifiering av befintlig naturgasinfrastruktur för att säkerställa att den kan användas för ren vätgas. |
19. |
klimatanpassning: en process som säkerställer uppnåendet av en energiinfrastruktur med resiliens mot potentiella negativa effekter av klimatförändringar med hjälp av en klimatrelaterad sårbarhets- och riskbedömning, även genom relevanta anpassningsåtgärder. |
KAPITEL II
Projekt av gemensamt intresse och projekt av ömsesidigt intresse
Artikel 3
Unionsförteckning över projekt av gemensamt intresse och projekt av ömsesidigt intresse
1. Regionala grupper (grupper) ska inrättas i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 1 i bilaga III. Medlemskapet i varje grupp ska baseras på varje prioriterad korridor och varje prioriterat område samt deras respektive geografiska täckning i enlighet med bilaga I. Befogenheten att fatta beslut inom grupperna ska begränsas till endast medlemsstaterna och kommissionen (beslutsfattande organ) och ska grundas på enhällighet.
2. Varje grupp ska anta sin egen arbetsordning, med beaktande av bestämmelserna i bilaga III.
3. Det beslutsfattande organet i varje grupp ska anta en regional förteckning över projekt, vilken ska upprättas i enlighet med det förfarande som anges i avsnitt 2 i bilaga III, och därvid utgå från i vilken mån projekten bidrar till att förverkliga de prioriterade korridorerna och områdena för energiinfrastruktur i bilaga I och uppfyller kriterierna i artikel 4.
Följande gäller för en grupp som utarbetar sin regionala förteckning:
a) |
Varje enskilt förslag till projekt ska godkännas av de medlemsstater vars territorium berörs av projektet; om en medlemsstat inte ger sitt godkännande ska den inför den berörda gruppen motivera sitt beslut. |
b) |
Gruppen ska ta hänsyn till råden från kommissionen i syfte att hålla det sammanlagda antalet projekt i unionsförteckningen på en hanterbar nivå. |
4. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 20 i denna förordning för att fastställa unionsförteckningen, om inte annat följer av artikel 172 andra stycket i EUF-fördraget.
Vid utövandet av sin befogenhet ska kommissionen säkerställa att unionsförteckningen fastställs vartannat år, utgående från de regionala förteckningar som antagits av gruppernas beslutsfattande organ enligt vad som fastställs i avsnitt 1 punkt 1 i bilaga III, i enlighet med det förfarande som anges i punkt 3 i denna artikel.
Kommissionen ska senast den 30 november 2023 anta den delegerade akten om fastställande av den första unionsförteckningen enligt denna förordning.
Om en delegerad akt som antagits av kommissionen enligt denna punkt inte kan träda i kraft på grund av en invändning från antingen Europaparlamentet eller rådet enligt artikel 20.6, ska kommissionen omedelbart sammankalla grupperna i syfte att upprätta nya regionala förteckningar med beaktande av skälen till invändningen. Kommissionen ska så snart som möjligt anta en ny delegerad akt om fastställande av unionsförteckningen.
5. När kommissionen upprättar unionsförteckningen genom att kombinera de regionala förteckningar som avses i punkt 3 ska den, med vederbörlig hänsyn till överläggningarna i grupperna
a) |
säkerställa att endast projekt som uppfyller de kriterier som avses i artikel 4 tas med, |
b) |
säkerställa samstämmighet över regiongränserna, med beaktande av yttrandet från byrån enligt avsnitt 2 punkt 14 i bilaga III, |
c) |
ta hänsyn till yttrandena från medlemsstaterna enligt avsnitt 2 punkt 10 i bilaga III, |
d) |
sträva efter att säkerställa ett hanterbart sammanlagt antal projekt i unionsförteckningen. |
6. Projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II till denna förordning ska bli en integrerad del av berörda regionala investeringsplaner enligt artikel 34 i förordning (EU) 2019/943 och av berörda nationella tioåriga nätutvecklingsplaner enligt artikel 51 i direktiv (EU) 2019/944 samt av eventuella andra nationella infrastrukturplaner, i enlighet med vad som är lämpligt. Sådana projekt av gemensamt intresse ska ges högsta möjliga prioritet i alla dessa planer. Den här punkten ska inte tillämpas på konkurrerande projekt, projekt som inte är tillräckligt långt framskridna för att ge en projektspecifik kostnads-nyttoanalys enligt avsnitt 2 punkt 1 d i bilaga III eller projekt av ömsesidigt intresse.
7. Projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II och som är konkurrerande projekt eller projekt som inte är tillräckligt långt framskridna för att ge en projektspecifik kostnads-nyttoanalys enligt avsnitt 2 punkt 1 d i bilaga III får tas med som planerade projekt i de berörda regionala investeringsplanerna, de nationella tioåriga nätutvecklingsplanerna och eventuella andra nationella infrastrukturplaner, i enlighet med vad som är tillämpligt.
Artikel 4
Kriterier för gruppernas bedömning av projekt
1. Ett projekt av gemensamt intresse ska uppfylla följande allmänna kriterier:
a) |
Projektet är nödvändigt för minst en av de prioriterade korridorer och ett av de prioriterade områden för energiinfrastruktur som fastställs i bilaga I. |
b) |
Den potentiella totala nyttan med projektet, baserad på en bedömning i enlighet med relevanta specifika kriterier i punkt 3, uppväger kostnaderna för det, även på lång sikt. |
c) |
Projektet ska uppfylla något av följande kriterier:
|
2. Ett projekt av ömsesidigt intresse ska uppfylla följande allmänna kriterier:
a) |
Projektet bidrar på ett betydande sätt till målen i artikel 1.1 och till tredjelandets mål, särskilt genom att inte hämma tredjelandets kapacitet att fasa ut tillgångar för fossilbränsleproduktion för sin inhemska förbrukning, samt till hållbarhet, bland annat genom integrering av förnybar energi i nätet och genom överföring och distribution av förnybar produktion till större förbrukningscentrum och lagringsplatser. |
b) |
Den potentiella totala nyttan med projektet på unionsnivå, baserad på en bedömning i enlighet med relevanta specifika kriterier i punkt 3, uppväger kostnaderna för det inom unionen, även på lång sikt. |
c) |
Projektet är beläget på minst en medlemsstats territorium och minst ett tredjelands territorium och har en betydande gränsöverskridande verkan i enlighet med punkt 2 i bilaga IV. |
d) |
För den del som är belägen på en medlemsstats territorium är projektet förenligt med direktiven 2009/73/EG och (EU) 2019/944 om det omfattas av de infrastrukturkategorier som anges i punkterna 1 och 3 i bilaga II till denna förordning. |
e) |
Den politiska ramen i det eller de inblandade tredjeländerna uppvisar en hög nivå av konvergens och det finns rättsliga verkställighetsmekanismer till stöd för unionens politiska mål, särskilt för att säkerställa följande:
|
f) |
Det eller de berörda tredjeländerna stöder projektets prioritetsstatus, i enlighet med artikel 7, och åtar sig att följa en liknande tidsplan för påskyndat genomförande och andra politiska och regleringsrelaterade stödåtgärder som gäller för projekt av gemensamt intresse i unionen. |
Koldioxidlagringsprojekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 5 c i bilaga II ska vara nödvändiga för att möjliggöra gränsöverskridande transport och lagring av koldioxid, och det tredjeland där projektet är beläget ska ha en adekvat rättslig ram utgående från påvisat ändamålsenliga verkställighetsmekanismer för att säkerställa att projektet omfattas av standarder och skyddsåtgärder i fråga om att förhindra koldioxidläckor och i fråga om en för klimatet, människors hälsa och ekosystemet säker och effektiv permanent lagring av koldioxid, vilka är på minst samma nivå som de som föreskrivs enligt unionsrätten.
3. Följande specifika kriterier ska gälla för projekt av gemensamt intresse som omfattas av specifika energiinfrastrukturkategorier:
a) |
Projekt för överföring, distribution och lagring av el som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d, och f i bilaga II bidrar avsevärt till hållbarhet genom integrering av förnybar energi i nätet och till överföring eller distribution av förnybar produktion till större förbrukningscentrum och lagringsplatser och till att i förekommande fall minska energibegränsningarna, samt bidrar till minst ett av följande specifika kriterier:
|
b) |
Projekt för smarta elnät som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 1 e i bilaga II bidrar avsevärt till hållbarhet genom integrering av förnybar energi i nätet samt bidrar till minst två av följande specifika kriterier:
|
c) |
Projekt för transport och lagring av koldioxid som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 5 i bilaga II bidrar avsevärt till hållbarhet genom att minska koldioxidutsläppen i de anslutna industrianläggningarna och bidrar till samtliga följande specifika kriterier:
|
d) |
Vätgasprojekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 3 i bilaga II bidrar avsevärt till hållbarhet, bland annat genom att minska utsläppen av växthusgaser, stärka utbyggnaden av förnybar eller koldioxidsnål vätgas, med tonvikt på vätgas från förnybara källor, särskilt i slutanvändningstillämpningar, till exempel i sektorer där det är svårt att minska koldioxidutsläppen och där mer energieffektiva lösningar inte är genomförbara, och stödja intermittent förnybar elproduktion genom att erbjuda flexibilitets- eller lagringslösningar, eller bådadera, och bidrar avsevärt till minst ett av följande specifika kriterier:
|
e) |
Elektrolysanläggningar som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 4 i bilaga II bidrar avsevärt till samtliga följande specifika kriterier:
|
f) |
Projekt för smarta gasnät som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 2 i bilaga II bidrar avsevärt till hållbarhet genom att säkerställa att en mångfald av koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaser, även av lokalt ursprung, exempelvis biometan eller förnybar vätgas, integreras i system för överföring, distribution eller lagring av gas i syfte att minska utsläppen av växthusgaser, och bidrar avsevärt till minst ett av följande specifika kriterier:
|
4. För projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i bilaga II ska de kriterier som fastställs i punkt 3 i denna artikel bedömas i enlighet med indikatorerna i punkterna 3–8 i bilaga IV.
5. För att underlätta bedömningen av alla projekt som skulle kunna komma i fråga som projekt av gemensamt intresse och kunna tas med i en regional förteckning, ska varje grupp på ett öppet och objektivt sätt bedöma hur varje projekt bidrar till genomförandet av en viss prioriterad korridor eller ett visst prioriterat område för energiinfrastruktur. Varje grupp ska fastställa sin bedömningsmetod på grundval av det aggregerade bidraget till de kriterier som avses i punkt 3. Denna bedömning ska leda till en rangordning av projekt för intern användning av gruppen. Varken den regionala förteckningen eller unionsförteckningen ska innehålla någon rangordning, och rangordningen ska inte heller användas för något därpå följande ändamål, förutom vad som finns beskrivet i avsnitt 2 punkt 16 i bilaga III.
I syfte att säkerställa ett konsekvent bedömningssätt bland grupperna ska varje grupp vid bedömningen av projekt ta vederbörlig hänsyn till följande:
a) |
Hur brådskande varje föreslaget projekt är och hur det bidrar till att uppnå unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, marknadsintegration, konkurrens, hållbarhet och försörjningstrygghet. |
b) |
Hur varje föreslaget projekt kompletterar andra föreslagna projekt, inklusive konkurrerande eller potentiellt konkurrerande projekt. |
c) |
Möjliga synergier med prioriterade korridorer och tematiska områden som fastställs i de transeuropeiska transport- och telekommunikationsnäten. |
d) |
För föreslagna projekt som vid tidpunkten för bedömningen är projekt som ingår i unionsförteckningen, hur deras genomförande fortskrider och hur kraven på rapportering och öppenhet uppfylls. |
I fråga om projekt för smarta elnät och smarta gasnät som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkterna 1 e och 2 i bilaga II ska rangordningen göras för de projekt som påverkar samma par av två medlemsstater och vederbörlig hänsyn även tas till antalet användare som berörs av projektet liksom till den årliga energianvändningen och andelen energi från icke-reglerbara källor i användarnas geografiska område.
Artikel 5
Genomförande och övervakning av projekt i unionsförteckningen
1. Projektansvariga ska utarbeta en genomförandeplan för projekt i unionsförteckningen, där det också ska ingå en tidtabell för vart och ett av följande:
a) |
Genomförbarhets- och konceptstudier som omfattar klimatanpassning och överensstämmelse med miljölagstiftning och principen om att inte orsaka betydande skada. |
b) |
Godkännande från den nationella tillsynsmyndigheten eller eventuell annan berörd myndighet. |
c) |
Uppförande och idrifttagning. |
d) |
Den process för tillståndsgivning som avses i artikel 10.6 b. |
2. Systemansvariga för överföringssystem, systemansvariga för distributionssystem och andra operatörer ska samarbeta för att underlätta genomförandet av projekt i unionsförteckningen inom sitt område.
3. Byrån och de berörda grupperna ska övervaka hur projekten i unionsförteckningen fortskrider och vid behov lägga fram rekommendationer för att underlätta genomförandet av dem. Grupperna får begära in ytterligare information i enlighet med punkterna 4, 5 och 6, kalla till möten med berörda parter och anmoda kommissionen att på plats verifiera den information som lämnats.
4. Senast den 31 december varje år efter det år då ett projekt togs upp i unionsförteckningen ska de projektansvariga lämna in en årlig rapport för varje projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i bilaga II till den nationella behöriga myndighet som avses i artikel 8.1.
Rapporten ska innehålla uppgifter om följande:
a) |
De framsteg som gjorts när det gäller utveckling, uppförande och idrifttagning av projektet, särskilt när det gäller processen för tillståndsgivning och samrådsförfarandet samt efterlevnad av miljölagstiftning och principen att projektet inte orsakar någon betydande skada för miljön, och de klimatanpassningsåtgärder som vidtagits. |
b) |
I förekommande fall, förseningar jämfört med genomförandeplanen, orsakerna till förseningarna samt andra svårigheter som uppstått. |
c) |
I förekommande fall, en reviderad plan som syftar till att komma till rätta med förseningarna. |
5. Senast den 28 februari varje år efter det år då den projektansvarige ska lämna in rapporten enligt punkt 4 i denna artikel ska de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.1 till byrån och till den berörda gruppen lämna in rapporten enligt punkt 4 i den här artikeln, kompletterad med information om hur projekten i unionsförteckningen inom deras territorium fortskrider och om det har uppstått några förseningar i processerna för tillståndsgivning och om orsakerna till dessa förseningar. De behöriga myndigheternas bidrag till rapporten ska tydligt markeras som sådant och utformas så att det inte ändrar den text som lämnats in av de projektansvariga.
6. Senast den 30 april varje år under vilket en ny unionsförteckning bör antas ska byrån till grupperna överlämna en konsoliderad rapport om de projekt i unionsförteckningen som omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet, med en utvärdering av de framsteg som gjorts och av förväntade förändringar i projektkostnaderna, samt vid behov utfärda rekommendationer om hur man kan komma till rätta med de förseningar och svårigheter som uppstått. Den konsoliderade rapporten ska även, i enlighet med artikel 11 b i förordning (EU) 2019/942, utvärdera huruvida de unionsomfattande nätutvecklingsplanerna har genomförts på ett konsekvent sätt när det gäller de prioriterade korridorerna och områdena för energiinfrastruktur i bilaga I.
I vederbörligen motiverade fall får byrån begära in ytterligare information som behövs för att utföra uppgifterna enligt denna punkt.
7. Om idrifttagningen av ett projekt i unionsförteckningen försenas jämfört med genomförandeplanen, av andra orsaker än orsaker som ligger utanför den projektansvariges kontroll, ska följande åtgärder tillämpas:
a) |
I den mån de åtgärder som avses i artikel 22.7 a, b eller c i direktiv 2009/73/EG och artikel 51.7 a, b eller c i direktiv (EU) 2019/944 är tillämpliga i enlighet med respektive nationell rätt ska de nationella tillsynsmyndigheterna säkerställa att investeringen genomförs. |
b) |
Om de nationella tillsynsmyndigheternas åtgärder enligt led a inte är tillämpliga ska den projektansvarige, inom 24 månader från datumet för idrifttagning enligt genomförandeplanen, välja en tredje part för finansiering eller uppförande av hela projektet eller delar därav. |
c) |
Om en tredje part inte väljs i enlighet med led b får medlemsstaten eller, om medlemsstaten så föreskriver, den nationella tillsynsmyndigheten inom två månader från utgången av den tidsperiod som avses i led b utse en tredje part för finansiering eller uppförande av projektet, vilken ska godtas av den projektansvarige. |
d) |
Om förseningen jämfört med datumet för idrifttagning i genomförandeplanen överskrider 26 månader får kommissionen, förutsatt att överenskommelse uppnåtts med den berörda medlemsstaten och med denna medlemsstats fulla medverkan, utlysa ett anbudsförfarande som är öppet för alla tredje parter som har förmåga att bli projektansvariga, i syfte att slutföra projektet i enlighet med en överenskommen tidtabell. |
e) |
Om de åtgärder som avses i led c eller d tillämpas ska den systemansvarige inom vars område investeringen görs förse de operatörer eller investerare eller tredje parter som genomför projektet med all information som behövs för att genomföra investeringen och ansluta nya tillgångar till överföringsnätet eller, i tillämpliga fall, distributionsnätet samt rent allmänt efter bästa förmåga underlätta genomförandet av investeringen och en säker, tillförlitlig och effektiv drift och ett säkert, tillförlitligt och effektivt underhåll av projektet i unionsförteckningen. |
8. Ett projekt i unionsförteckningen får avföras från denna i enlighet med det förfarande som anges i artikel 3.4 om dess införande i förteckningen baserades på felaktig information som var avgörande för beslutet om införande eller om projektet inte är förenligt med unionsrätten.
9. Projekt som inte längre finns med i unionsförteckningen ska förlora alla de rättigheter och skyldigheter kopplade till statusen för projekt av gemensamt intresse eller projekt av ömsesidigt intresse som föreskrivs i denna förordning.
Ett projekt som inte längre finns med i unionsförteckningen, men för vilket en ansökan har godtagits för bedömning av den behöriga myndigheten, ska emellertid ha kvar de rättigheter och skyldigheter som fastställs i kapitel III, utom i det fall projektet har avförts från unionsförteckningen med stöd av punkt 8 i denna artikel.
10. Denna artikel ska inte påverka eventuellt ekonomiskt stöd från unionen som beviljats till ett projekt i unionsförteckningen innan det avförs från densamma.
Artikel 6
Europeiska samordnare
1. Om det uppstår stora svårigheter i genomförandet av ett projekt av gemensamt intresse får kommissionen, efter överenskommelse med de berörda medlemsstaterna, utse en europeisk samordnare för en tidsperiod på upp till ett år och med möjlighet till förlängning två gånger.
2. Den europeiska samordnaren ska göra följande:
a) |
Främja de projekt för vilka denne har utsetts till europeisk samordnare samt den gränsöverskridande dialogen mellan de projektansvariga och alla berörda intressenter. |
b) |
Vid behov bistå alla parter med att höra berörda intressenter, med att diskutera alternativa sträckningar om så är lämpligt och med att inhämta nödvändiga tillstånd för projekten. |
c) |
I förekommande fall, ge de projektansvariga råd om projektfinansieringen. |
d) |
Säkerställa att de berörda medlemsstaterna tillhandahåller lämpligt stöd och strategisk ledning för förberedandet och genomförandet av projekten. |
e) |
Varje år samt, om så är lämpligt, efter utfört uppdrag, överlämna en rapport till kommissionen om hur projekten fortskrider och om eventuella svårigheter eller hinder som avsevärt kan försena idrifttagningen. |
Kommissionen ska vidarebefordra rapporten från den europeiska samordnare som avses i led e till Europaparlamentet och de berörda grupperna.
3. Den europeiska samordnaren ska väljas genom en öppen, icke-diskriminerande och transparent process och utifrån sina erfarenheter av de specifika arbetsuppgifter som ska utföras för de aktuella projekten.
4. Beslutet att utse den europeiska samordnaren ska innehålla en uppdragsbeskrivning med information om uppdragets längd, specifika arbetsuppgifter och deras tidsramar samt arbetsmetoder som ska följas. Samordningsinsatsen ska stå i proportion till projektens komplexitet och beräknade kostnader.
5. De berörda medlemsstaterna ska fullt ut samarbeta med den europeiska samordnaren vid utförandet av uppgifterna enligt punkterna 2 och 4.
KAPITEL III
Tillståndsgivning och allmänhetens medverkan
Artikel 7
Prioritetsstatus för projekt i unionsförteckningen
1. Vid antagandet av unionsförteckningen ska det, med avseende på beslut som antas i processerna för tillståndsgivning, fastställas att det rör sig om projekt i unionsförteckningen som är energipolitiskt och klimatmässigt nödvändiga, utan att det påverkar projektens exakta geografiska plats, sträckning eller teknik.
Denna punkt ska inte tillämpas på konkurrerande projekt eller projekt som inte är tillräckligt långt framskridna för att ge en projektspecifik kostnads-nyttoanalys enligt avsnitt 2 punkt 1 d i bilaga III.
2. För att ansökningar som rör projekt i unionsförteckningen ska handläggas på ett effektivt sätt ska de projektansvariga och alla berörda myndigheter säkerställa att ansökningarna behandlas så snabbt som möjligt i enlighet med unionsrätten och nationell rätt.
3. Utan att det påverkar skyldigheter som föreskrivs i unionsrätten ska projekt i unionsförteckningen tillerkännas största möjliga nationella betydelse, när detta är möjligt enligt nationell rätt, och behandlas på lämpligt sätt i processerna för tillståndsgivning samt, om detta föreskrivs i nationell rätt, vid fysisk planering, inklusive processer för miljökonsekvensbedömningar, i den mån och på det sätt sådan behandling föreskrivs i nationell rätt för motsvarande typ av energiinfrastruktur.
4. Alla tvistlösningsförfaranden, rättstvister, överklaganden och rättsmedel som rör projekt i unionsförteckningen inför nationella domstolar och paneler, inbegripet medling eller skiljeförfaranden, om sådana finns i nationell rätt, ska behandlas som brådskande, om och i den utsträckning sådana brådskande förfaranden föreskrivs i nationell rätt.
5. Medlemsstaterna ska, med vederbörligt beaktande av de befintliga riktlinjer som kommissionen utfärdat om effektiviserade förfaranden för miljökonsekvensbedömningar i fråga om projekt i unionsförteckningen, bedöma vilka lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder som krävs för att rationalisera miljökonsekvensbedömningarna och säkerställa att de tillämpas på ett enhetligt sätt, och de ska informera kommissionen om resultatet av denna bedömning.
6. Senast den 24 mars 2023 ska medlemsstaterna vidta de åtgärder utan lagstiftningskaraktär som de har identifierat enligt punkt 5.
7. Senast den 24 juni 2023 ska medlemsstaterna vidta de lagstiftningsåtgärder som de har identifierat enligt punkt 5. Dessa lagstiftningsåtgärder ska inte påverka skyldigheter som föreskrivs i unionsrätten.
8. När det gäller de miljökonsekvenser som avses i artikel 6.4 i direktiv 92/43/EEG och artikel 4.7 i direktiv 2000/60/EG ska projekt i unionsförteckningen, förutsatt att alla villkor som fastställs i de direktiven är uppfyllda, anses vara av allmänintresse ur energipolitisk synvinkel, och får anses vara av väsentligt allmänintresse.
Om kommissionens yttrande krävs i enlighet med direktiv 92/43/EEG ska kommissionen och den nationella behöriga myndighet som avses i artikel 9 i denna förordning säkerställa att beslutet om ett projekts väsentliga allmänintresse fattas inom de tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2 i denna förordning.
Denna punkt ska inte tillämpas på konkurrerande projekt eller projekt som inte är tillräckligt långt framskridna för att ge en projektspecifik kostnads-nyttoanalys enligt avsnitt 2 punkt 1 d i bilaga III.
Artikel 8
Organisering av processen för tillståndsgivning
1. Senast den 23 juni 2022 ska varje medlemsstat om så behövs utse en ny nationell behörig myndighet som ska ansvara för att underlätta och samordna processen för tillståndsgivning för projekt i unionsförteckningen.
2. Den i punkt 1 avsedda nationella behöriga myndighetens ansvar eller därmed förenade uppgifter får delegeras till eller utföras av en annan myndighet, för ett visst projekt i unionsförteckningen eller för en viss kategori av projekt i unionsförteckningen, under förutsättning att
a) |
den nationella behöriga myndigheten underrättar kommissionen om denna delegering och informationen i denna offentliggörs antingen av den nationella behöriga myndigheten eller av den projektansvarige, på den webbplats som avses i artikel 9.7, |
b) |
en enda myndighet har ansvaret för ett visst projekt i unionsförteckningen, fungerar som enda kontaktpunkt för den projektansvarige i det förfarande som leder fram till det övergripande beslutet om ett visst projekt i unionsförteckningen och samordnar inlämnandet av all relevant dokumentation och information. |
Den nationella behöriga myndigheten får ha kvar ansvaret att fastställa tidsfrister, utan att det påverkar de tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av relevanta krav enligt unionsrätten och internationell rätt, samt nationell rätt som inte står i motsättning till dessa, ska den nationella behöriga myndigheten underlätta utfärdandet av det övergripande beslutet. Det övergripande beslutet ska utfärdas inom de tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2, och i enlighet med ett av följande scheman:
a) |
Integrerat schema: Det övergripande beslutet ska utfärdas av den nationella behöriga myndigheten och vara det enda rättsligt bindande beslutet som följer på det formella förfarandet för tillståndsgivning. Om andra myndigheter berörs av projektet får de, i enlighet med nationell lagstiftning, lämna sina yttranden som bidrag till förfarandet, och dessa yttranden ska beaktas av den nationella behöriga myndigheten. |
b) |
Samordnat schema: Det övergripande beslutet omfattar flera enskilda rättsligt bindande beslut från flera berörda myndigheter, vilka ska samordnas av den nationella behöriga myndigheten. Den nationella behöriga myndigheten får tillsätta en arbetsgrupp där alla berörda myndigheter finns företrädda, för att utarbeta en detaljerad tidsplan för processen för tillståndsgivning i enlighet med artikel 10.6 b samt övervaka och samordna genomförandet av den. Den nationella behöriga myndigheten ska efter samråd med de övriga berörda myndigheterna, i förekommande fall i enlighet med nationell rätt, och utan att det påverkar de tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2, från fall till fall fastställa en rimlig tidsfrist inom vilken de enskilda besluten ska fattas. Den nationella behöriga myndigheten får fatta ett enskilt beslut på en annan berörd nationell myndighets vägnar, om den senare myndighetens beslut inte meddelas inom tidsfristen och dröjsmålet inte kan motiveras på ett tillfredsställande sätt, eller, om så föreskrivs i nationell rätt, och i den mån detta är förenligt med unionsrätten, får den nationella behöriga myndigheten anse att en annan berörd nationell myndighet, vars beslut inte har meddelats inom tidsfristen, antingen har godkänt eller avslagit projektet. Om nationell rätt föreskriver detta får den nationella behöriga myndigheten åsidosätta ett enskilt beslut från en annan berörd nationell myndighet, om den anser att den nationella myndigheten inte motiverat beslutet i tillräcklig utsträckning; den nationella behöriga myndigheten ska i sådana fall säkerställa att tillämpliga krav i unionsrätten och internationell rätt respekteras och ska motivera sitt beslut. |
c) |
Samarbetsschema: Det övergripande beslutet ska samordnas av den nationella behöriga myndigheten. Den nationella behöriga myndigheten ska efter samråd med de övriga berörda myndigheterna, i förekommande fall i enlighet med nationell rätt, och utan att det påverkar de tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2, från fall till fall fastställa en rimlig tidsfrist inom vilken de enskilda besluten ska fattas. Den ska övervaka att de berörda myndigheterna iakttar tidsfristerna. |
Medlemsstaterna ska genomföra dessa scheman på ett sätt som i överensstämmelse med nationell rätt bidrar till att det övergripande beslutet utfärdas så effektivt som möjligt och i så god tid som möjligt.
De berörda myndigheternas behörighet kan antingen integreras i behörigheten för den nationella behöriga myndighet som utsetts i enlighet med punkt 1, eller så kan de berörda myndigheterna i viss utsträckning behålla sin oberoende behörighet i enlighet med respektive schema för tillståndsgivning som medlemsstaten valt i enlighet med den här punkten för att underlätta utfärdandet av det övergripande beslutet och samarbeta med den nationella behöriga myndigheten i enlighet med detta.
Om en berörd myndighet förutser att ett enskilt beslut inte kan meddelas inom den fastställda tidsfristen ska den myndigheten omedelbart informera den nationella behöriga myndigheten och motivera förseningen. Den nationella behöriga myndigheten ska därefter fastställa en ny tidsfrist för när det enskilda beslutet ska utfärdas, i överensstämmelse med de övergripande tidsfrister som fastställs i artikel 10.1 och 10.2.
Medlemsstaterna ska välja mellan de tre scheman som avses i första stycket a, b och c för att underlätta och samordna sina förfaranden, och de ska tillämpa det schema som är mest ändamålsenligt för dem med hänsyn till nationella särdrag i processerna för planering och tillståndsgivning. Om en medlemsstat väljer samarbetsschemat ska den underrätta kommissionen om skälen till detta.
4. Medlemsstaterna får tillämpa de scheman som anges i punkt 3 på landbaserade respektive havsbaserade projekt i unionsförteckningen.
5. Om ett projekt i unionsförteckningen kräver att beslut fattas i två eller flera medlemsstater ska relevanta nationella behöriga myndigheter vidta alla nödvändiga åtgärder för att samarbeta och kommunicera sinsemellan på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, inbegripet de steg som avses i artikel 10.6. Medlemsstaterna ska eftersträva gemensamma förfaranden, särskilt för miljökonsekvensbedömningen.
6. De relevanta nationella behöriga myndigheterna i de medlemsstater som är inblandade i ett projekt i unionsförteckningen som ingår i en av de prioriterade korridorer för havsbaserade nät som anges i avsnitt 2 i bilaga I ska sinsemellan gemensamt utse en enda gemensam kontaktpunkt för de projektansvariga för ett visst projekt, vilken ska ansvara för att underlätta informationsutbytet mellan de nationella behöriga myndigheterna om processen för tillståndsgivning för projektet i syfte att underlätta den processen och de relevanta nationella behöriga myndigheternas utfärdande av beslut. De enda kontaktpunkterna får fungera som register som sammanför befintliga dokument med anknytning till projekten.
Artikel 9
Insyn och allmänhetens medverkan
1. Senast den 24 oktober 2023 ska medlemsstaten eller den nationella behöriga myndigheten, i förekommande fall, i samarbete med andra berörda myndigheter, offentliggöra en uppdaterad handbok med de förfaranden i processen för tillståndsgivning som är tillämpliga på projekt i unionsförteckningen så att den innehåller åtminstone den information som anges i punkt 1 i bilaga VI. Handboken ska inte vara juridiskt bindande, men den ska hänvisa till eller återge relevanta rättsliga bestämmelser. De nationella behöriga myndigheterna ska i förekommande fall samarbeta och söka efter synergier med myndigheterna i grannländer i syfte att utbyta god praxis och underlätta processen för tillståndsgivning, i synnerhet avseende utarbetandet av handboken med förfaranden.
2. Utan att det påverkar miljölagstiftningen och eventuella krav enligt Århuskonventionen, Esbokonventionen och relevant unionsrätt ska alla parter som medverkar i processen för tillståndsgivning följa de principer för allmänhetens medverkan som anges i punkt 3 i bilaga VI.
3. Inom en indikativ period på tre månader efter det att processen för tillståndsgivning inletts enligt artikel 10.3 ska den projektansvarige utarbeta ett koncept för allmänhetens medverkan och lämna in det till den nationella behöriga myndigheten, utgående från processen i den handbok som avses i punkt 1 i den här artikeln och i enlighet med riktlinjerna i bilaga VI. Den nationella behöriga myndigheten ska begära ändringar eller godkänna konceptet för allmänhetens medverkan inom tre månader efter att ha tagit emot konceptet och ska beakta alla former av allmänhetens medverkan och samråd med allmänheten vilka ägt rum innan processen för tillståndsgivning inleddes, i den mån denna medverkan och detta samråd har uppfyllt kraven i den här artikeln.
Om den projektansvarige avser att väsentligt ändra ett redan godkänt koncept för allmänhetens medverkan ska den underrätta den nationella behöriga myndigheten om detta. Den nationella behöriga myndigheten får i så fall begära modifieringar.
4. Om inte nationell rätt redan ställer likvärdiga eller högre krav ska den projektansvarige eller, om så krävs enligt nationell rätt, den nationella behöriga myndigheten genomföra minst ett offentligt samråd innan den projektansvarige lämnar in den slutliga och fullständiga ansökan till den behöriga nationella myndigheten enligt artikel 10.7. Detta offentliga samråd ska inte påverka eventuella offentliga samråd som ska genomföras efter det att en ansökan om tillstånd lämnats in enligt artikel 6.2 i direktiv 2011/92/EU. Syftet med det offentliga samrådet är att informera de intressenter som avses i punkt 3 a i bilaga VI om projektet i ett tidigt skede, och samrådet ska bidra till att fastställa den lämpligaste geografiska platsen, sträckningen eller tekniken, i förekommande fall även utifrån överväganden om tillfredsställande klimatanpassning av projektet, samt alla konsekvenser av relevans enligt unionsrätten och nationell rätt och de frågor som ska tas upp i ansökan. Det offentliga samrådet ska uppfylla de minimikrav som fastställs i punkt 5 i bilaga VI. Utan att det påverkar medlemsstaternas förfarande- och insynsregler ska den projektansvarige på den webbplats som avses i punkt 7 i den här artikeln offentliggöra en rapport som förklarar hur synpunkterna från de offentliga samråden har beaktats, genom att visa de ändringar som gjorts avseende projektets geografiska plats, sträckning och utformning eller genom att motivera varför sådana åsikter inte har beaktats.
Den projektansvarige ska utarbeta en rapport som sammanfattar resultaten av verksamhet rörande allmänhetens medverkan före inlämningen av ansökan, där det också ska ingå uppgifter om den verksamhet som bedrivits innan processen för tillståndsgivning inleddes.
Den projektansvarige ska lämna in de rapporter som avses i första och andra styckena tillsammans med ansökan till den nationella behöriga myndigheten. I det övergripande beslutet ska vederbörlig hänsyn tas till resultaten i dessa rapporter.
5. För gränsöverskridande projekt som berör två eller flera medlemsstater ska de offentliga samråd som genomförs enligt punkt 4 i varje berörd medlemsstat genomföras senast två månader efter det att det första offentliga samrådet inleddes.
6. Om ett projekt sannolikt kommer att få en betydande gränsöverskridande verkan i en eller flera angränsande medlemsstater, på vilken artikel 7 i direktiv 2011/92/EU samt Esbokonventionen är tillämpliga, ska information om detta göras tillgänglig för de nationella behöriga myndigheterna i de berörda angränsande medlemsstaterna. De nationella behöriga myndigheterna i de berörda angränsande medlemsstaterna ska i förekommande fall i anmälningsförfarandet meddela huruvida de eller någon annan berörd myndighet önskar medverka i de offentliga samråden.
7. Den projektansvarige ska inrätta och regelbundet uppdatera en särskild projektwebbplats med relevant information om projektet av gemensamt intresse, och webbplatsen ska vara kopplad till kommissionens webbplats och den öppenhetsplattform som avses i artikel 23 och uppfylla de krav som anges i punkt 6 i bilaga VI. Kommersiellt känslig information ska behandlas konfidentiellt.
De projektansvariga ska även offentliggöra relevant information genom andra lämpliga informationsmedel som är öppna för allmänheten.
Artikel 10
Processen för tillståndsgivning: längd och genomförande
1. Processen för tillståndsgivning ska bestå av två förfaranden:
a) |
Föransökningsförfarandet, som omfattar perioden från startdatum för processen för tillståndsgivning och fram till dess att den inlämnade ansökan godtas av den nationella behöriga myndigheten och som ska genomföras inom en indikativ period på 24 månader. |
b) |
Det formella förfarandet för tillståndsgivning, som omfattar perioden från dagen då den inlämnade ansökan godtas och fram till dess att det övergripande beslutet fattas och som får pågå i högst 18 månader. |
Med avseende på första stycket b får medlemsstaterna när så är lämpligt föreskriva ett formellt förfarande för tillståndsgivning som är kortare än 18 månader.
2. Den nationella behöriga myndigheten ska säkerställa att de båda förfaranden som avses i punkt 1 tillsammans pågår i högst 42 månader.
Om den nationella behöriga myndigheten bedömer att det ena eller båda förfarandena inte kommer att genomföras inom de tidsfrister som fastställs i punkt 1 får den emellertid förlänga den ena eller båda fristerna innan de löper ut och från fall till fall. Den nationella behöriga myndigheten får inte förlänga de två förfarandenas sammanlagda varaktighet med mer än nio månader, om det inte föreligger särskilda omständigheter.
Om den nationella behöriga myndigheten förlänger tidsfristerna ska den underrätta den berörda gruppen och redogöra för vilka åtgärder som vidtagits, eller kommer att vidtas, för att processen för tillståndsgivning ska kunna slutföras, så fort som möjligt. Gruppen får begära att den nationella behöriga myndigheten regelbundet rapporterar om vilka framsteg som har gjorts i detta avseende och om orsakerna till eventuella förseningar.
3. För att startdatum för processen för tillståndsgivning ska kunna fastställas ska de projektansvariga skriftligen anmäla projektet till den nationella behöriga myndigheten i var och en av de berörda medlemsstaterna och ta med en rimligt detaljerad beskrivning av projektet.
Inom tre månader från det att den nationella behöriga myndigheten har mottagit anmälan ska den skriftligen godta eller, om den anser att projektet inte har framskridit tillräckligt för att en process för tillståndsgivning ska kunna inledas, avslå anmälan, även på de andra berörda myndigheternas vägnar. Om anmälan avslås ska den nationella behöriga myndigheten motivera sitt beslut, även på de andra berörda myndigheternas vägnar. Den dag då den nationella behöriga myndigheten undertecknar sin bekräftelse av att den godtagit anmälan ska utgöra startdatum för processen för tillståndsgivning. Om två eller flera medlemsstater är berörda ska startdatum för processen för tillståndsgivning vara den dag då den sista berörda nationella behöriga myndigheten godtar anmälan.
De nationella behöriga myndigheterna ska säkerställa att processen för tillståndsgivning påskyndas i enlighet med detta kapitel för varje kategori av projekt av gemensamt intresse. För detta ändamål ska de nationella behöriga myndigheterna anpassa sina krav som rör inledande av processen för tillståndsgivning och godtagande av den inlämnade ansökan, så att de passar för projekt som på grund av sin karaktär eller omfattning eller på grund av att det saknas krav på miljökonsekvensbedömning i nationell rätt kan kräva färre tillstånd och godkännanden för att bli klara för byggstart. Medlemsstaterna får besluta att föransökningsförfarandet enligt punkterna 1 och 6 i denna artikel inte ska krävas för sådana projekt som avses i det här stycket.
4. De nationella behöriga myndigheterna ska i processen för tillståndsgivning beakta eventuella giltiga studier som genomförts och tillstånd eller godkännanden som utfärdats för ett visst projekt i unionsförteckningen innan processen för tillståndsgivning inleddes för projektet i fråga i enlighet med denna artikel, och ska inte kräva upprepade studier, tillstånd eller godkännanden.
5. Om en sträckning eller en geografisk plats ska fastställas i en medlemsstat endast med tanke på ett planerat projekt, också vid planeringen av specifika korridorer för nätinfrastrukturer, och detta inte kan göras som ett led i den process som leder fram till det övergripande beslutet, ska beslutet om fastställande fattas inom en separat tidsfrist på sex månader, med början från och med den dag då den projektansvarige inlämnat de slutliga och fullständiga ansökningshandlingarna.
Under de omständigheter som beskrivs i första stycket i denna punkt ska den förlängning som avses i punkt 2 andra stycket förkortas till sex månader, om det inte föreligger särskilda omständigheter, inbegripet för det förfarande som avses i den här punkten.
6. Föransökningsförfarandet ska innefatta följande steg:
a) |
Så snart som möjligt och högst sex månader efter anmälan enligt punkt 3 första stycket ska den nationella behöriga myndigheten, på grundval av den checklista som avses i punkt 1 e i bilaga VI, i nära samarbete med övriga berörda myndigheter och i förekommande fall utgående från ett förslag från den projektansvarige, fastställa hur omfattande rapporter och dokument och hur detaljerad information den projektansvarige ska skicka in i sin ansökan om ett övergripande beslut. |
b) |
Den nationella behöriga myndigheten ska i nära samarbete med den projektansvarige och andra berörda myndigheter, och med beaktande av resultaten av den verksamhet som bedrivits enligt led a i denna punkt, utarbeta ett detaljerat schema för processen för tillståndsgivning i enlighet med riktlinjerna i punkt 2 i bilaga VI. |
c) |
Vid mottagandet av utkastet till ansökan ska den nationella behöriga myndigheten vid behov, på sina egna vägnar eller på andra berörda myndigheters vägnar, begära att den projektansvarige lämnar in sådan begärd information som avses i led a, men som saknas. |
Föransökningsförfarandet ska vid behov omfatta utarbetande av eventuella miljörapporter från de projektansvariga, inklusive dokumentation om klimatanpassning.
Inom tre månader från det att den saknade informationen enligt första stycket c har lämnats in ska den behöriga myndigheten skriftligen eller på digitala plattformar godta ansökan för behandling och inleda det formella förfarandet för tillståndsgivning enligt punkt 1 b. En begäran om ytterligare information får framställas endast om det motiveras av nya omständigheter.
7. Den projektansvarige ska säkerställa att ansökan är fullständig och tillfredsställande, och ska begära ett yttrande om detta från den nationella behöriga myndigheten så tidigt som möjligt under processen för tillståndsgivning. Den projektansvarige ska samarbeta fullt ut med den nationella behöriga myndigheten för att hålla tidsfristerna enligt denna förordning.
8. Medlemsstaterna ska sträva efter att säkerställa att eventuella ändringar som görs i nationell rätt inte förlänger en process för tillståndsgivning som inletts innan ändringarna träder i kraft. I syfte att upprätthålla en påskyndad process för tillståndsgivning avseende projekt i unionsförteckningen ska de nationella behöriga myndigheterna på lämpligt sätt anpassa det schema som fastställts i enlighet med punkt 6 b i denna artikel för att så långt möjligt säkerställa att tidsfristerna för processen för tillståndsgivning enligt denna artikel inte överskrids.
9. De tidsfrister som anges i denna artikel ska inte påverka skyldigheter som följer av unionsrätten och internationell rätt och inte heller förfaranden för överklaganden av förvaltningsbeslut och rättslig prövning av en domstol.
De tidsfrister som anges i denna artikel för något av förfarandena för tillståndsgivning ska inte påverka tillämpningen av eventuella kortare tidsfrister som fastställs av medlemsstaterna.
KAPITEL IV
Sektorsövergripande infrastrukturplanering
Artikel 11
Kostnads-nyttoanalyser som omfattar hela energisystemet
1. Entso för el och Entso för gas ska utarbeta utkast till konsekventa sektorsspecifika metoder, bland annat den energinäts- och marknadsmodell som avses i punkt 10 i denna artikel, för en harmoniserad kostnads-nyttoanalys på unionsnivå som omfattar hela energisystemet och avser projekt i unionsförteckningen som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, d och f samt punkt 3 i bilaga II.
De metoder som avses i första stycket i denna punkt ska utarbetas i enlighet med principerna i bilaga V, baseras på gemensamma antaganden som möjliggör jämförelse mellan projekt och vara förenliga med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 samt med de regler och indikatorer som fastställs i bilaga IV.
De metoder som avses i första stycket i denna punkt ska användas för varje efterföljande unionsomfattande tioårig nätutvecklingsplan som tas fram av Entso för el enligt artikel 30 i förordning (EU) 2019/943 eller av Entso för gas enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 715/2009.
Senast den 24 april 2023 ska Entso för el och Entso för gas offentliggöra och förse medlemsstaterna, kommissionen och byrån med sina respektive utkast till konsekventa sektorsspecifika metoder efter att ha samlat in synpunkter från berörda intressenter under det samråd som avses i punkt 2.
2. Innan Entso för el och Entso för gas lämnar in sina respektive metodutkast till medlemsstaterna, kommissionen och byrån i enlighet med punkt 1 ska de offentliggöra preliminära metodutkast och genomföra ett omfattande samråd och inhämta rekommendationer från medlemsstaterna och åtminstone de organisationer som företräder alla berörda intressenter, inbegripet den enhet för unionens systemansvariga för distributionssystem som inrättats genom artikel 52 i förordning (EU) 2019/943 (EU DSO-enheten), sammanslutningar som är verksamma på el-, gas- och vätgasmarknaderna, intressenter inom sektorerna för värme och kyla, avskiljning och lagring av koldioxid samt avskiljning och användning av koldioxid, oberoende aggregatorer, aktörer på efterfrågeflexibilitetsområdet, organisationer som arbetar med energieffektivitetslösningar, energikonsumentorganisationer, företrädare för det civila samhället och, om så anses lämpligt, de nationella tillsynsmyndigheterna och andra nationella myndigheter.
Inom tre månader från det att de preliminära metodutkasten enligt första stycket har offentliggjorts får vilken som helst av de intressenter som avses i det stycket lämna in en rekommendation.
Det europeiska vetenskapliga rådgivande organ för klimatförändringar som inrättats genom artikel 10a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 401/2009 (31) får på eget initiativ lägga fram ett yttrande om metodutkasten.
När så är lämpligt ska medlemsstaterna och de intressenter som avses i första stycket lämna in och offentliggöra sina rekommendationer och det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar lämna in och offentliggöra sitt yttrande till byrån och, enligt vad som är tillämpligt, till Entso för el eller Entso för gas.
Samrådet ska vara öppet, hållas i god tid och medge insyn. Entso för el och Entso för gas ska utarbeta och offentliggöra en rapport om samrådet.
Entso för el och Entso för gas ska motivera de fall där de inte alls eller bara delvis har beaktat rekommendationerna från medlemsstaterna eller intressenterna samt från nationella myndigheter eller yttrandet från det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar.
3. Byrån ska inom tre månader från mottagandet av metodutkasten, tillsammans med de synpunkter som mottagits under samrådet samt rapporten om samrådet, lägga fram ett yttrande för Entso för el och Entso för gas. Byrån ska tillkännage yttrandet för Entso för el, Entso för gas, medlemsstaterna och kommissionen och offentliggöra det på sin webbplats.
4. Inom tre månader från mottagandet av metodutkasten får medlemsstaterna avge yttranden till Entso för el och Entso för gas och till kommissionen. För att underlätta samrådet får kommissionen anordna särskilda möten i grupperna i syfte att diskutera metodutkasten.
5. Inom tre månader från det att Entso för el och Entso för gas har mottagit yttrandena från byrån och medlemsstaterna enligt punkterna 3 och 4 ska de ändra sina respektive metoder, med fullt beaktande av yttrandena från byrån och medlemsstaterna, och lämna in dem tillsammans med byråns yttrande till kommissionen för godkännande. Kommissionen ska avge sitt beslut inom tre månader efter den dag då Entso för el respektive Entso för gas lämnade in metoderna.
6. Inom två veckor från kommissionens godkännande i enlighet med punkt 5 ska Entso för el och Entso för gas offentliggöra sina respektive metoder på sina webbplatser. De ska offentliggöra motsvarande indata samt andra relevanta uppgifter om nät, lastflöde och marknaden på ett tillräckligt exakt sätt, med förbehåll för begränsningar enligt nationell rätt och tillämpliga avtal om konfidentiell behandling. Kommissionen och byrån ska säkerställa att de mottagna uppgifterna behandlas konfidentiellt både av dem själva och av parter som utför analysarbete åt dem på grundval av uppgifterna.
7. Metoderna ska uppdateras och förbättras regelbundet i enlighet med det förfarande som beskrivs i punkterna 1–6. I synnerhet ska de ändras efter det att den energinäts- och marknadsmodell som avses i punkt 10 har lämnats in. Byrån får, på eget initiativ eller på vederbörligt motiverad begäran från nationella tillsynsmyndigheter eller intressenter och efter formella samråd med de organisationer som företräder alla berörda intressenter enligt punkt 2 första stycket och med kommissionen, begära sådana uppdateringar och förbättringar, motivera dem och tillhandahålla en tidtabell. Byrån ska offentliggöra begärandena från nationella tillsynsmyndigheter eller intressenter och alla relevanta dokument som inte är kommersiellt känsliga och som föranlett byrån att begära en uppdatering eller en förbättring.
8. Vid projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 c och e och punkterna 2, 4 och 5 i bilaga II ska kommissionen säkerställa att det utvecklas metoder för en harmoniserad kostnads-nyttoanalys på unionsnivå som omfattar hela energisystemet. Dessa metoder ska i fråga om nytta och kostnader vara förenliga med de metoder som utvecklats av Entso för el och Entso för gas. Byrån ska, med stöd av de nationella tillsynsmyndigheterna, främja samstämmighet mellan dessa metoder och de metoder som utarbetats av Entso för el och Entso för gas. Metoderna ska utvecklas på ett öppet sätt som innefattar omfattande samråd med medlemsstaterna och samtliga berörda intressenter.
9. Byrån ska vart tredje år fastställa och offentliggöra en uppsättning indikatorer och motsvarande referensvärden för jämförelse av investeringskostnader per enhet för jämförbara projekt inom de energiinfrastrukturkategorier som ingår i bilaga II. De projektansvariga ska lämna de efterfrågade uppgifterna till de nationella tillsynsmyndigheterna och byrån.
Byrån ska offentliggöra de första indikatorerna för infrastrukturkategorierna i punkterna 1, 2 och 3 i bilaga II senast den 24 april 2023, i den mån dessa uppgifter är tillgängliga för att robusta indikatorer och referensvärden ska kunna beräknas. Dessa referensvärden får användas av Entso för el och Entso för gas för de kostnads-nyttoanalyser som utförs för efterföljande unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplaner.
Byrån ska offentliggöra de första indikatorerna för energiinfrastrukturkategorierna i punkterna 4 och 5 i bilaga II senast den 24 april 2025.
10. Senast den 24 juni 2025, och efter omfattande samråd med de intressenter som avses i punkt 2 första stycket, ska Entso för el och Entso för gas tillsammans tillhandahålla kommissionen och byrån en konsekvent och successivt integrerad modell som skapar samstämmighet mellan sektorsspecifika metoder som är baserade på gemensamma antaganden, bland annat i fråga om infrastruktur för överföring av el, gas och vätgas samt lagringsanläggningar, flytande naturgas och elektrolysanläggningar, och som omfattar de prioriterade korridorer och områden för energiinfrastruktur som anges i bilaga I och har utarbetats i enlighet med principerna i bilaga V.
11. Den modell som avses i punkt 10 ska åtminstone omfatta inbördes kopplingar mellan berörda sektorer, i alla skeden av infrastrukturplaneringen, och särskilt scenarier, teknik och rumslig upplösning, identifiering av luckor i infrastrukturen, särskilt när det gäller gränsöverskridande kapacitet, och projektbedömning.
12. Efter det att kommissionen godkänt den modell som avses i punkt 10 i enlighet med förfarandet i punkterna 1–5 ska modellen ingå i de metoder som avses i punkt 1, och dessa ska ändras på motsvarande sätt.
13. Minst vart femte år, vid behov oftare, räknat från godkännandet enligt punkt 10, ska modellen och de konsekventa sektorsspecifika kostnads–nyttometoderna uppdateras i enlighet med vad som avses i punkt 7.
Artikel 12
Scenarier för de tioåriga nätutvecklingsplanerna
1. Senast den 24 januari 2023 ska byrån, efter att ha genomfört ett omfattande samråd med deltagande av kommissionen, medlemsstaterna, Entso för el, Entso för gas, EU DSO-enheten och åtminstone de organisationer som företräder sammanslutningar som är verksamma på el-, gas- och vätgasmarknaderna, intressenter inom sektorerna för värme och kyla, avskiljning och lagring av koldioxid samt avskiljning och användning av koldioxid, oberoende aggregatorer, aktörer på efterfrågeflexibilitetsområdet, organisationer som arbetar med energieffektivitetslösningar, energikonsumentorganisationer och företrädare för det civila samhället, offentliggöra ramriktlinjer för de gemensamma scenarier som ska utarbetas av Entso för el och Entso för gas. Dessa riktlinjer ska vid behov uppdateras regelbundet.
Riktlinjerna ska fastställa kriterier för en transparent, icke-diskriminerande och robust utveckling av scenarier med hänsyn till bästa praxis på området för infrastrukturbedömning och nätutvecklingsplanering. Riktlinjerna ska också syfta till att säkerställa att de underliggande scenarierna från Entso för el och Entso för gas helt överensstämmer med principen om energieffektivitet först och med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, samt beakta de senast tillgängliga scenarierna från kommissionen och, i tillämpliga fall, de nationella energi- och klimatplanerna.
Det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar får på eget initiativ lämna synpunkter på hur scenariernas överensstämmelse med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 kan säkerställas. Byrån ska vederbörligen beakta dessa synpunkter i de ramriktlinjer som avses i första stycket.
I de fall då byrån inte, eller endast delvis, har beaktat rekommendationerna från medlemsstaterna, intressenter och det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar ska den motivera detta.
2. Entso för el och Entso för gas ska följa byråns ramriktlinjer när de utarbetar de gemensamma scenarier som ska användas för de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna.
De gemensamma scenarierna ska också omfatta ett långsiktigt perspektiv fram till 2050 och när så är lämpligt inbegripa mellanliggande mål.
3. Entso för el och Entso för gas ska uppmana de organisationer som företräder alla berörda intressenter, inbegripet EU DSO-enheten, sammanslutningar som är verksamma på el-, gas- och vätgasmarknaderna, intressenter inom sektorerna för värme och kyla, avskiljning och lagring av koldioxid samt avskiljning och användning av koldioxid, oberoende aggregatorer, aktörer på efterfrågeflexibilitetsområdet, organisationer som arbetar med energieffektivitetslösningar, energikonsumentorganisationer och företrädare för det civila samhället, att medverka i processen för att utarbeta scenarier, särskilt i fråga om viktiga aspekter såsom antaganden och hur de återspeglas i scenariernas data.
4. Entso för el och Entso för gas ska offentliggöra och lämna utkastet till rapport om gemensamma scenarier till byrån, medlemsstaterna och kommissionen för yttrande.
Det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar får på eget initiativ avge ett yttrande om rapporten om gemensamma scenarier.
5. Byrån ska inom tre månader från mottagandet av utkastet till rapport om gemensamma scenarier och de synpunkter som mottagits under samrådet samt en rapport om hur de har beaktats, avge sitt yttrande över scenariernas förenlighet med de ramriktlinjer som avses i punkt 1 första stycket, inklusive eventuella rekommendationer om ändringar, till Entso för el, Entso för gas, medlemsstaterna och kommissionen.
Det europeiska vetenskapliga rådgivande organet för klimatförändringar får, inom samma tidsfrist, på eget initiativ avge ett yttrande över scenariernas förenlighet med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050.
6. Kommissionen ska, inom tre månader från mottagandet av det yttrande som avses i punkt 5, med beaktande av byråns och medlemsstaternas yttranden, godkänna utkastet till rapport om gemensamma scenarier eller begära att Entso för el och Entso för gas ändrar det.
Entso för el och Entso för gas ska ange skäl som förklarar hur en eventuell begäran om ändring från kommissionen har hanterats.
Om kommissionen inte godkänner rapporten om gemensamma scenarier ska den tillhandahålla Entso för el och Entso för gas ett motiverat yttrande.
7. Senast två veckor efter godkännandet av rapporten om gemensamma scenarier i enlighet med punkt 6 ska Entso för el och Entso för gas offentliggöra den på sina webbplatser. De ska också offentliggöra motsvarande indata och utdata i tillräckligt tydlig och exakt form för att en tredje part ska kunna reproducera resultaten, med vederbörligt beaktande av nationell rätt och relevanta avtal om konfidentiell behandling och känsliga uppgifter.
Artikel 13
Identifiering av luckor i infrastrukturen
1. Inom sex månader från godkännandet av rapporten om gemensamma scenarier enligt artikel 12.6 och därefter vartannat år ska Entso för el och Entso för gas offentliggöra de rapporter om luckor i infrastrukturen som utarbetats inom ramen för de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna.
Vid bedömningen av luckorna i infrastrukturen ska Entso för el och Entso för gas basera sin analys på de scenarier som fastställts enligt artikel 12, tillämpa principen om energieffektivitet först och i första hand överväga alla relevanta alternativ till ny infrastruktur. Vid övervägandet av nya infrastrukturlösningar ska bedömningen av luckor i infrastrukturen ta hänsyn till alla relevanta kostnader, inklusive förstärkningar av nätet.
Bedömningen av luckor i infrastrukturen ska särskild fokusera på sådana luckor i infrastrukturen som kan påverka uppnåendet av unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050.
Innan Entso för el och Entso för gas offentliggör sina respektive rapporter ska de genomföra ett omfattande samråd med alla berörda intressenter, inbegripet EU DSO-enheten, sammanslutningar som är verksamma på el-, gas- och vätgasmarknaderna, intressenter inom sektorerna för värme och kyla, avskiljning och lagring av koldioxid samt avskiljning och användning av koldioxid, oberoende aggregatorer, aktörer på efterfrågeflexibilitetsområdet, organisationer som arbetar med energieffektivitetslösningar, energikonsumentorganisationer, företrädare för det civila samhället, byrån och alla företrädare för medlemsstater som berörs av de relevanta prioriterade korridorer för energiinfrastruktur som återfinns i bilaga I.
2. Entso för el och Entso för gas ska lämna sina respektive utkast till rapport om luckor i infrastrukturen till byrån, kommissionen och medlemsstaterna för yttrande.
3. Byrån ska inom tre månader från mottagandet av rapporten om luckor i infrastrukturen och de synpunkter som mottagits under samrådet samt en rapport om hur de har beaktats, avge sitt yttrande till Entso för el eller Entso för gas, kommissionen och medlemsstaterna och göra det tillgängligt för allmänheten.
4. Kommissionen ska, inom tre månader från mottagandet av det yttrande från byrån som avses i punkt 3, med beaktande av byråns yttrande och med synpunkter från medlemsstaterna, utarbeta sitt yttrande och överlämna det till Entso för el eller Entso för gas.
5. Entso för el och Entso för gas ska anpassa sina rapporter om luckor i infrastrukturen med vederbörligt beaktande av byråns yttrande och i enlighet med kommissionens och medlemsstaternas yttranden, och göra dem tillgängliga för allmänheten.
KAPITEL V
Havsbaserade nät för integrering av förnybar energi
Artikel 14
Planering av havsbaserade nät
1. Senast den 24 januari 2023 ska medlemsstaterna, med stöd av kommissionen, inom sina särskilda prioriterade korridorer för havsbaserade nät, som anges i avsnitt 2 i bilaga I, och med beaktande av särdragen och utvecklingen i varje region, ingå ett icke-bindande avtal om att samarbeta om mål för havsbaserad förnybar energiproduktion som ska byggas ut i varje havsområde fram till 2050, med mellanliggande mål för 2030 och 2040, i linje med sina nationella energi- och klimatplaner och med potentialen för havsbaserad förnybar energi i varje havsområde.
Detta icke-bindande avtal ska ingås skriftligen för varje havsområde som är knutet till medlemsstaternas territorium och ska inte påverka medlemsstaternas rätt att utarbeta projekt i sina territorialvatten och sin exklusiva ekonomiska zon. Kommissionen ska ge vägledning för arbetet i grupperna.
2. Senast den 24 januari 2024 och som en del av varje tioårig nätutvecklingsplan därefter ska Entso för el, med deltagande av de relevanta systemansvariga för överföringssystemen, de nationella tillsynsmyndigheterna, medlemsstaterna och kommissionen, och i enlighet med det icke-bindande avtal som avses i punkt 1 i denna artikel, som en separat rapport som ingår i den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen utarbeta och offentliggöra strategiska utvecklingsplaner på hög nivå för integrerade havsbaserade nät för varje havsområde, i enlighet med de prioriterade korridorer för havsbaserade nät som avses i bilaga I, med beaktande av miljöskydd och annan användning av havet.
Vid utarbetandet av de strategiska utvecklingsplanerna på hög nivå för integrerade havsbaserade nät inom den tidsfrist som föreskrivs i punkt 1 ska Entso för el beakta de icke-bindande avtal som avses i punkt 1 för utarbetandet av scenarierna för den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen.
De strategiska utvecklingsplanerna på hög nivå för integrerade havsbaserade nät ska innehålla en prognos på hög nivå av potentialen för havsbaserad energiproduktionskapacitet och därav följande behov i de havsbaserade näten, inbegripet eventuella behov av sammanlänkningar, hybridprojekt, radiala anslutningar, förstärkningar och vätgasinfrastruktur.
3. De strategiska utvecklingsplanerna på hög nivå för de integrerade havsbaserade näten ska vara förenliga med regionala investeringsplaner som har offentliggjorts enligt artikel 34.1 i förordning (EU) 2019/943 och införlivats i de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna för att säkerställa en samstämmig utveckling av planeringen av landbaserade och havsbaserade nät och de förstärkningar som behövs.
4. Senast den 24 december 2024 och därefter vartannat år ska medlemsstaterna uppdatera de icke-bindande avtal som avses i punkt 1 i denna artikel, inbegripet med beaktande av resultatet av tillämpningen av kostnads-nytto- och kostnadsdelningsmetoden på de prioriterade korridorerna för havsbaserade nät när det resultatet blir tillgängligt.
5. Efter varje uppdatering av de icke-bindande avtalen i enlighet med punkt 4 ska Entso för el för varje havsområde uppdatera den strategiska utvecklingsplanen på hög nivå för integrerade havsbaserade nät i nästa unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplan enligt punkt 2.
Artikel 15
Gränsöverskridande kostnadsdelning för havsbaserade nät för förnybar energi
1. Senast den 24 juni 2024 ska kommissionen, med deltagande av medlemsstaterna, de relevanta systemansvariga för överföringssystemen, byrån och de nationella tillsynsmyndigheterna, utarbeta vägledning för en särskild kostnads-nytto- och kostnadsdelning för införandet av utvecklingsplanerna för integrerade havsbaserade nät för havsområden som avses i artikel 14.2, i enlighet med de icke-bindande avtal som avses i artikel 14.1. Denna vägledning ska vara förenlig med artikel 16.1. Kommissionen ska vid behov uppdatera vägledningen med beaktande av resultatet av dess genomförande.
2. Senast den 24 juni 2025 ska Entso för el, med deltagande av relevanta systemansvariga för överföringssystemen, byrån, de nationella tillsynsmyndigheterna och kommissionen, presentera resultatet av tillämpningen av fördelningen av kostnader och nytta på de prioriterade korridorerna för havsbaserade nät.
KAPITEL VI
Regelverk
Artikel 16
Möjliggörande av investeringar med gränsöverskridande verkan
1. De faktiska investeringskostnaderna, exklusive underhållskostnader, för ett projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II, och för projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 3 i bilaga II, om de omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet i varje berörd medlemsstat, ska bäras av de relevanta systemansvariga för överföringssystemen eller av de projektansvariga för infrastrukturen för överföring i de medlemsstater där projektet har en positiv nettoeffekt, och ska finansieras av nätanvändarna genom tariffer för nättillträde i denna eller dessa medlemsstater, till den del de inte täcks av kapacitetsavgifter eller andra avgifter.
2. Bestämmelserna i denna artikel ska tillämpas på ett projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d, f och punkt 3 i bilaga II, om minst en projektansvarig begär hos de relevanta nationella myndigheterna att de ska tillämpas på projektets kostnader.
Projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkterna 1 e och 2 i bilaga II får omfattas av bestämmelserna i denna artikel om minst en projektansvarig begär detta hos de relevanta nationella myndigheterna.
Om ett projekt har flera projektansvariga ska de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna utan dröjsmål begära att alla projektansvariga lämnar in en gemensam investeringsförfrågan i enlighet med punkt 4.
3. De projektansvariga för ett projekt av gemensamt intresse på vilket punkt 1 är tillämpligt ska regelbundet, minst en gång om året och tills projektet tas i drift, informera samtliga relevanta nationella tillsynsmyndigheter om hur projektet fortskrider och om dess kostnader och verkan.
4. Så snart ett sådant projekt av gemensamt intresse har nått tillräcklig mognad och beräknas vara redo att inleda uppförandefasen inom de närmaste 36 månaderna ska de projektansvariga, efter samråd med de systemansvariga för överföringssystemen i de medlemsstater där projektet har en betydande positiv nettoeffekt, lämna in en investeringsförfrågan. I investeringsförfrågan ska det ingå en begäran om gränsöverskridande kostnadsfördelning, och den ska lämnas in till alla de relevanta nationella tillsynsmyndigheter som berörs, tillsammans med samtliga av följande handlingar:
a) |
En uppdaterad projektspecifik kostnads-nyttoanalys som är förenlig med den metod som utarbetats enligt artikel 11, och med beaktande av nyttan utanför gränserna för de medlemsstater på vars territorium projektet är beläget, genom att ta hänsyn till åtminstone de gemensamma scenarier som fastställts för den nätutvecklingsplanering som avses i artikel 12. När ytterligare scenarier används ska de vara förenliga med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, och vara föremål för samma nivå av samråd och granskning som den process som föreskrivs i artikel 12. Byrån ska ansvara för att bedöma eventuella ytterligare scenarier och se till att de uppfyller kraven i denna punkt. |
b) |
En affärsplan med en analys av projektets ekonomiska bärkraft, inklusive uppgifter om den finansieringslösning som valts, och, för ett projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 3 i bilaga II, resultatet av marknadstester. |
c) |
Om de projektansvariga är överens om detta, ett underbyggt förslag till gränsöverskridande kostnadsfördelning. |
Om ett projekt drivs av flera projektansvariga ska de lämna in sin investeringsförfrågan gemensamt.
De relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ska efter mottagandet utan dröjsmål översända en kopia av varje investeringsförfrågan till byrån i informationssyfte.
De relevanta nationella tillsynsmyndigheterna och byrån ska behandla kommersiellt känslig information konfidentiellt.
5. Senast sex månader efter att investeringsförfrågan har mottagits av den sista av de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ska dessa myndigheter, efter samråd med de berörda projektansvariga, fatta samordnade beslut, antingen om fördelningen av de faktiska investeringskostnader som ska bäras av varje systemansvarig i projektet samt om kostnadernas inkludering i tarifferna, eller om avslag på investeringsförfrågan, helt eller delvis, ifall de relevanta nationella tillsynsmyndigheternas gemensamma analys leder till slutsatsen att projektet eller en del av det inte ger en betydande nettonytta i någon av de relevanta nationella tillsynsmyndigheternas medlemsstater. De relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ska inkludera relevanta faktiska investeringskostnader i tariffer, enligt rekommendationen i punkt 11, i linje med fördelningen av investeringskostnader som ska bäras av varje systemansvarig för projektet. För projekt inom deras respektive medlemsstats territorium ska de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna därefter, när så är lämpligt, bedöma om eventuella frågor om överkomlighet kan uppstå på grund av att investeringskostnaderna har inkluderats i tarifferna.
Vid fördelningen av kostnaderna ska de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ta hänsyn till faktiska eller förväntade
a) |
kapacitetsavgifter eller andra avgifter, |
b) |
intäkter som härrör från den kompensationsmekanism mellan systemansvariga för överföringssystem som inrättats enligt artikel 49 i förordning (EU) 2019/943. |
Vid gränsöverskridande kostnadsfördelning ska hänsyn tas till projektens ekonomiska, sociala och miljömässiga kostnader och nytta i de berörda medlemsstaterna och behovet av att säkerställa en stabil finansieringsram för utvecklingen av projekt av gemensamt intresse samtidigt som behovet av finansiellt stöd minimeras.
Vid gränsöverskridande kostnadsfördelning ska de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna, efter samråd med de berörda systemansvariga för överföringssystemen, sträva efter en ömsesidig överenskommelse som ska bygga på bland annat, men inte enbart, den information som anges i punkt 4 första stycket a och b i denna artikel. Deras bedömning ska ta hänsyn till alla de relevanta scenarier som avses i artikel 12 och andra scenarier för nätutvecklingsplanering, och möjliggöra en gedigen analys av hur projektet av gemensamt intresse bidrar till unionens energipolitik för minskade koldioxidutsläpp, marknadsintegration, konkurrens, hållbarhet och försörjningstrygghet. När ytterligare scenarier används ska de vara förenliga med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, och vara föremål för samma nivå av samråd och granskning som den process som föreskrivs i artikel 12.
Om ett projekt av gemensamt intresse begränsar negativa externa effekter, såsom ringflöden, och det projektet av gemensamt intresse genomförs i den medlemsstat där den negativa externa effekten har sitt ursprung, ska denna begränsning inte anses som en gränsöverskridande fördel och därför inte ligga till grund för en fördelning av kostnader till de systemansvariga för överföringssystemen i de medlemsstater som påverkas av dessa negativa externa effekter.
6. När de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna fastställer eller godkänner tariffer i enlighet med artikel 41.1 a i direktiv 2009/73/EG och artikel 59.1 a i direktiv (EU) 2019/944, ska de, utgående från den gränsöverskridande kostnadsfördelning som avses i punkt 5 i den här artikeln, beakta de faktiska kostnader som uppstått för en systemansvarig för ett överföringssystem eller en annan projektansvarig till följd av investeringar, i den mån dessa kostnader motsvarar kostnaderna för en effektiv och strukturellt jämförbar operatör.
De relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ska utan dröjsmål meddela byrån beslutet om kostnadsfördelning och samtidigt lämna all relevant information om det beslutet. Beslutet om kostnadsfördelning ska särskilt innehålla en detaljerad motivering av kostnadsfördelningen mellan medlemsstaterna, inbegripet följande:
a) |
En utvärdering av den identifierade verkan för var och en av de berörda medlemsstaterna, inbegripet den som rör nättariffer. |
b) |
En utvärdering av den affärsplan som avses i punkt 4 första stycket b. |
c) |
Projektets regionala eller unionsomfattande positiva externa effekter, till exempel försörjningstrygghet, systemflexibilitet, solidaritet eller innovation. |
d) |
Resultatet av samrådet med de berörda projektansvariga. |
Beslutet om kostnadsfördelning ska offentliggöras.
7. Om de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna inte har nått en överenskommelse om investeringsförfrågan senast sex månader efter det att förfrågan mottogs av den sista av de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna ska de utan dröjsmål informera byrån.
I detta fall, eller efter en gemensam begäran från de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna, ska beslutet om den investeringsförfrågan med gränsöverskridande kostnadsfördelning som avses i punkt 5 fattas av byrån senast tre månader efter den dag då byrån övertog ärendet.
Innan ett sådant beslut fattas ska byrån samråda med de relevanta nationella tillsynsmyndigheterna och de projektansvariga. Den tremånadersperiod som avses i andra stycket får förlängas med två månader om byrån begär in ytterligare information. Den förlängda tidsfristen ska börja löpa dagen efter den dag då den fullständiga informationen kom in.
Byråns bedömning ska ta hänsyn till alla relevanta scenarier som fastställts enligt artikel 12 samt andra scenarier för nätutvecklingsplanering, för att möjliggöra en gedigen analys av det bidrag som projektet av gemensamt intresse tillför unionens energipolitiska mål för minskade koldioxidutsläpp, marknadsintegration, konkurrens, hållbarhet och försörjningstrygghet. När ytterligare scenarier används ska de vara förenliga med unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050, och vara föremål för samma nivå av samråds och granskning som den process som föreskrivs i artikel 12.
Byrån ska, i sitt beslut om investeringsförfrågan med gränsöverskridande kostnadsfördelning, överlåta till de relevanta nationella myndigheterna att vid tidpunkten för genomförandet av detta beslut i enlighet med nationell rätt fastställa hur investeringskostnaderna ska innefattas i tarifferna i linje med den föreskrivna gränsöverskridande kostnadsfördelningen.
Beslutet om investeringsförfrågan med gränsöverskridande kostnadsfördelning ska offentliggöras. Artiklarna 25.3, 28 och 29 i förordning (EU) 2019/942 ska gälla.
8. Byrån ska utan dröjsmål förse kommissionen med en kopia av samtliga beslut om kostnadsfördelning tillsammans med all relevant information om vart och ett av besluten. Informationen får lämnas i aggregerad form. Kommissionen ska behandla kommersiellt känslig information konfidentiellt.
9. Beslut om kostnadsfördelning ska inte påverka rätten för systemansvariga för överföringssystem att tillämpa avgifter för nättillträde eller rätten för nationella tillsynsmyndigheter att godkänna sådana avgifter i enlighet med artikel 13 i förordning (EG) nr 715/2009, artikel 18.1 och 18.3–18.6 i förordning (EU) 2019/943, artikel 32 i direktiv 2009/73/EG och artikel 6 i direktiv (EU) 2019/944.
10. Denna artikel ska inte tillämpas på projekt av gemensamt intresse som har beviljats undantag från
a) |
artiklarna 32, 33 och 34 och artikel 41.6, 41.8 och 41.10 i direktiv 2009/73/EG, enligt artikel 36 i det direktivet, |
b) |
artikel 19.2 och 19.3 i förordning (EU) 2019/943 eller artiklarna 6, 59.7 och 60.1 i direktiv (EU) 2019/944, enligt artikel 63 i förordning (EU) 2019/943, |
c) |
bestämmelser om åtskillnad eller om tillträde för tredje part, enligt artikel 17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 (32) eller artikel 64 i förordning (EU) 2019/943 och artikel 66 i direktiv (EU) 2019/944. |
11. Senast den 24 juni 2023 ska byrån anta en rekommendation för fastställande av god praxis för handläggning av investeringsförfrågningar för projekt av gemensamt intresse. Den rekommendationen ska regelbundet uppdateras efter behov, särskilt för att säkerställa samstämmighet med de principer för gränsöverskridande kostnadsdelning för havsbaserade nät för förnybar energi som avses i artikel 15.1. När byrån antar eller ändrar rekommendationen ska den genomföra ett omfattande samråd med alla berörda intressenter.
12. Denna artikel ska i tillämpliga delar gälla för projekt av gemensamt intresse.
Artikel 17
Rättsliga incitament
1. Om en projektansvarig löper högre risker vid utveckling, uppförande, drift eller underhåll av ett projekt av gemensamt intresse som omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet, jämfört med risker som normalt uppstår vid ett jämförbart infrastrukturprojekt, får medlemsstaterna och de nationella tillsynsmyndigheterna bevilja detta projekt lämpliga incitament i enlighet med artikel 13 i förordning (EG) nr 715/2009, artikel 18.1 och 18.3–18.6 i förordning (EU) 2019/943, artikel 41.8 i direktiv 2009/73/EG och artikel 58 f i direktiv (EU) 2019/944.
Första stycket ska inte tillämpas på projekt av gemensamt intresse som har beviljats undantag
a) |
från artiklarna 32, 33 och 34 och från artikel 41.6, 41.8 och 41.10 i direktiv 2009/73/EG, enligt artikel 36 i det direktivet, |
b) |
från artikel 19.2 och 19.3 i förordning (EU) 2019/943 eller från artiklarna 6, 59.7 och 60.1 i direktiv (EU) 2019/944, enligt artikel 63 i förordning (EU) 2019/943, |
c) |
enligt artikel 36 i direktiv 2009/73/EG, |
d) |
enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 714/2009. |
2. Om de nationella tillsynsmyndigheterna beslutar att bevilja de incitament som avses i punkt 1 i denna artikel ska de beakta resultatet av den kostnads-nyttoanalys som är förenlig med den metod som har utarbetats enligt artikel 11, särskilt projektets regionala eller unionsomfattande positiva externa effekter. De nationella tillsynsmyndigheterna ska vidare analysera de specifika riskerna för de projektansvariga, de åtgärder som vidtagits för att begränsa riskerna samt frågan om huruvida projektets riskprofil är motiverad med tanke på de positiva nettoeffekter projektet ger jämfört med ett alternativ med lägre risk. Risker som berättigar till incitament ska framför allt omfatta risker med anknytning till ny överföringsteknik, såväl landbaserad som havsbaserad, risker i relation till otillräcklig kostnadstäckning samt utvecklingsrisker.
3. Beslutet att bevilja incitamenten ska beakta den uppkomna riskens särskilda karaktär, och incitament får beviljas som bland annat omfattar en eller flera av följande åtgärder:
a) |
Reglerna för förhandsinvesteringar. |
b) |
Reglerna för erkännande av de faktiska kostnader som uppstått innan projektet tas i drift. |
c) |
Reglerna för medgivande av extra avkastning på det kapital som investerats i projektet. |
d) |
Andra åtgärder som anses nödvändiga och lämpliga. |
4. Senast den 24 januari 2023 ska varje nationell tillsynsmyndighet till byrån lämna in sin metod och de kriterier som har använts för att utvärdera investeringar i energiinfrastrukturprojekt och de högre risker som dessa projekt medför, uppdaterat mot bakgrund av den senaste utvecklingen inom lagstiftning, politik, teknik och marknad. Metoden och kriterierna ska också uttryckligen ta upp de särskilda risker som uppkommer för sådana havsbaserade nät för förnybar energi som avses i punkt 1 f i bilaga II, och för projekt som, även om de har låga kapitalutgifter, har betydande driftsutgifter.
5. Senast den 24 juni 2023 ska byrån, med vederbörligt beaktande av den information som den har mottagit enligt punkt 4 i denna artikel, underlätta utbytet av god praxis och lägga fram rekommendationer i enlighet med artikel 6.2 i förordning (EU) 2019/942 för både
a) |
de incitament som avses i punkt 1, på grundval av en jämförelse av bästa praxis från nationella tillsynsmyndigheter, och |
b) |
en gemensam metod för att utvärdera de högre risker som investeringar i energiinfrastrukturprojekt medför. |
6. Senast den 24 september 2023 ska varje nationell tillsynsmyndighet offentliggöra sina metoder och kriterier för att utvärdera investeringar i energiinfrastrukturprojekt och de högre risker som dessa medför.
7. När de åtgärder som avses i punkterna 5 och 6 inte är tillräckliga för att säkerställa att projekt av gemensamt intresse genomförs i rätt tid får kommissionen utfärda riktlinjer för de incitament som anges i denna artikel.
KAPITEL VII
Finansiering
Artikel 18
Projekts berättigande till ekonomiskt stöd från unionen enligt förordning (EU) 2021/1153
1. Projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i artikel 24 och bilaga II ska vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen i form av bidrag för studier och finansieringsinstrument.
2. Projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i artikel 24 och i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II och i punkt 3 i bilaga II ska även vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen i form av bidrag för bygg- och anläggningsarbeten om de uppfyller samtliga följande kriterier:
a) |
Den projektspecifika kostnads-nyttoanalys som har gjorts enligt artikel 16.4 a visar betydande positiva externa effekter, exempelvis försörjningstrygghet, systemflexibilitet, solidaritet eller innovation. |
b) |
Projektet har fått ett beslut om gränsöverskridande kostnadsfördelning enligt artikel 16 eller – när det gäller projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 3 i bilaga II, men som inte omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet och därför inte får något beslut om gränsöverskridande kostnadsfördelning – projektet syftar till att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster, medför teknisk innovation och säkerställer säkerheten vid gränsöverskridande nätdrift. |
c) |
Projektet kan inte finansieras av marknaden eller genom regelverket i enlighet med affärsplanen och andra bedömningar, särskilt bedömningar som görs av potentiella investerare, långivare eller av den nationella tillsynsmyndigheten, där hänsyn tas till ett eventuellt sådant beslut om incitament och tillhörande motivering som avses i artikel 17.2 vid bedömning av projektets behov av ekonomiskt stöd från unionen. |
3. Projekt av gemensamt intresse som genomförs i enlighet med det förfarande som avses i artikel 5.7 d ska även vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen i form av bidrag för bygg- och anläggningsarbeten om de uppfyller kriterierna i punkt 2 i den här artikeln.
4. Projekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkterna 1 e, 2 och 5 i bilaga II ska även vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen i form av bidrag för bygg- och anläggningsarbeten om de berörda projektansvariga, i en utvärdering som görs av den relevanta nationella myndigheten eller, i förekommande fall, den nationella tillsynsmyndigheten, tydligt kan påvisa att projekten genererar betydande positiva externa effekter, exempelvis försörjningstrygghet, systemflexibilitet, solidaritet eller innovation, och tillhandahåller klara belägg för att projekten saknar kommersiell bärkraft, i enlighet med den kostnads–nyttoanalys, den affärsplan och de bedömningar som gjorts, särskilt av potentiella investerare eller långivare eller, i förekommande fall, av en nationell tillsynsmyndighet.
5. Denna artikel ska i tillämpliga delar gälla för projekt av ömsesidigt intresse.
Projekt av ömsesidigt intresse ska vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen enligt villkoren i artikel 5.2 i förordning (EU) 2021/1153. När det gäller bidrag för bygg- och anläggningsarbeten ska projekt av ömsesidigt intresse vara berättigade till ekonomiskt stöd från unionen under förutsättning att de uppfyller kriterierna i punkt 2 i den här artikeln och att projektet bidrar till unionens övergripande energi- och klimatpolitiska mål.
Artikel 19
Riktlinjer avseende kriterierna för beviljande av ekonomiskt stöd från unionen
De specifika kriterier som fastställs i artikel 4.3 i denna förordning och de parametrar som fastställs i artikel 4.5 i denna förordning ska tillämpas vid fastställandet av kriterierna för beviljande av ekonomiskt stöd från unionen i förordning (EU) 2021/1153. För projekt av gemensamt intresse som omfattas av artikel 24 i den här förordningen ska kriterierna för marknadsintegration, försörjningstrygghet, konkurrens och hållbarhet tillämpas.
KAPITEL VIII
Slutbestämmelser
Artikel 20
Utövande av delegeringen
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 3.4 ges till kommissionen för en period på sju år från och med den 23 juni 2022. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på sju år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 3.4 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
6. En delegerad akt som antas enligt artikel 3.4 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 21
Rapportering och utvärdering
Senast den 30 juni 2027 ska kommissionen offentliggöra en rapport om genomförandet av projekt i unionsförteckningen och lägga fram den för Europaparlamentet och rådet. Denna rapport ska innehålla en utvärdering av följande:
a) |
Framstegen i fråga om planering, utveckling, uppförande och idrifttagning av projekt i unionsförteckningen samt, i förekommande fall, förseningar i genomförandet och andra svårigheter som uppstått. |
b) |
De medel som unionen har anslagit och betalat till projekt i unionsförteckningen, i förhållande till totalvärdet av finansierade projekt i unionsförteckningen. |
c) |
Framstegen i fråga om integrering av energi från förnybara energikällor, inklusive energi från havsbaserade förnybara energikällor, och minskade utsläpp av växthusgaser genom planering, utveckling, uppförande och idrifttagning av projekt i unionsförteckningen. |
d) |
Beträffande sektorerna för el och förnybara eller koldioxidsnåla gaser, inbegripet vätgas, hur graden av sammanlänkning mellan medlemsstaterna har utvecklats och hur detta har slagit igenom på energipriserna, samt antalet avbrott i nätsystemen, vad som har orsakat dem och vad de har kostat. |
e) |
Processen för tillståndsgivning och allmänhetens medverkan, särskilt följande:
|
f) |
Reglering, särskilt följande:
|
g) |
Hur ändamålsenlig denna förordning är när det gäller att bidra till unionens energi- och klimatmål för 2030 och till uppnåendet av klimatneutralitet allra senast 2050. |
Artikel 22
Översyn
Senast den 30 juni 2027 ska kommissionen göra en översyn av denna förordning, på grundval av resultatet av den rapportering och utvärdering som föreskrivs i artikel 21 i denna förordning, samt av den övervakning, rapportering och utvärdering som gjorts enligt artiklarna 22 och 23 i förordning (EU) 2021/1153.
Artikel 23
Information och offentlighet
Kommissionen ska inrätta och upprätthålla en öppenhetsplattform som är lätt tillgänglig för allmänheten via internet. Plattformen ska regelbundet uppdateras med information från de rapporter som avses i artikel 5.4 och den webbplats som avses i artikel 9.7. Plattformen ska innehålla följande information:
a) |
Allmän, uppdaterad information, bland annat geografiska uppgifter, för varje projekt i unionsförteckningen. |
b) |
En genomförandeplanen enligt artikel 5.1 för varje projekt i unionsförteckningen, utformad på ett sätt som gör det möjligt att när som helst bedöma hur genomförandet fortskrider. |
c) |
Projektens viktigaste förväntade nytta och bidrag till de mål som avses i artikel 1.1 och kostnaderna för projekten, med undantag för kommersiellt känslig information. |
d) |
Unionsförteckningen. |
e) |
De medel som unionen anslagit och betalat ut till varje projekt i unionsförteckningen. |
f) |
Länk till den nationella handbok med förfaranden som avses i artikel 9. |
g) |
Befintliga studier av havsområden och planer för varje havsbaserad prioriterad nätkorridor, utan intrång i eventuella immateriella rättigheter. |
Artikel 24
Undantag för sammanlänkningar för Cypern och Malta
1. Vad gäller Cypern och Malta, som inte är sammanlänkade med det transeuropeiska gasnätet, ska ett undantag från artiklarna 3, 4.1 a och b, 4.5 och 16.4 a samt bilagorna I, II och III gälla, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 32.2. En sammanlänkning för var och en av dessa medlemsstater ska bibehålla sin status som projekt av gemensamt intresse enligt denna förordning, med alla relevanta rättigheter och skyldigheter, om denna sammanlänkning
a) |
är under utveckling eller planeras till den 23 juni 2022, |
b) |
har beviljats status som projekt av gemensamt intresse enligt förordning (EU) nr 347/2013, och |
c) |
är nödvändig för att säkra dessa medlemsstaters permanenta sammanlänkning till det transeuropeiska gasnätet. |
Dessa projekt ska säkerställa framtida tillträde till nya energimarknader, inbegripet vätgasmarknaden.
2. De projektansvariga ska tillhandahålla tillräckliga belägg för hur de sammanlänkningar som avses i punkt 1 säkerställer tillträde till nya energimarknader, inbegripet vätgasmarknaden, i linje med unionens övergripande energi- och klimatpolitiska mål. Dessa belägg ska innefatta en bedömning av tillgången och efterfrågan på förnybar eller koldioxidsnål vätgas samt en beräkning av den minskning av växthusgasutsläpp som projektet möjliggör.
Kommissionen ska regelbundet kontrollera denna bedömning och beräkning, samt att projektet genomförs enligt den tidsmässiga planeringen.
3. Utöver de specifika kriterierna i artikel 19 för ekonomiskt stöd från unionen ska de sammanlänkningar som avses i punkt 1 i den här artikeln vara utformade så att de säkerställer tillträde till framtida energimarknader, inbegripet vätgasmarknaden, de får inte leda till en förlängning av livslängden för naturgastillgångar, och de ska säkerställa gränsöverskridande driftskompatibilitet med närliggande nät. Eventuellt berättigande till ekonomiskt stöd från unionen enligt artikel 18 ska upphöra den 31 december 2027.
4. Ansökningar om ekonomiskt stöd från unionen ska tydligt visa syftet att omvandla tillgången till en särskild vätgastillgång senast 2036 om marknadsförhållandena tillåter detta, med hjälp av en färdplan med en noggrann tidsplanering.
5. Undantaget i punkt 1 ska gälla tills Cypern respektive Malta är direkt sammanlänkat till det transeuropeiska gasnätet eller till och med den 31 december 2029, beroende på vilket som inträffar först.
Artikel 25
Ändring av förordning (EG) nr 715/2009
I artikel 8.10 i förordning (EG) nr 715/2009 ska första stycket ersättas med följande:
”10. Entso för gas ska vartannat år anta och offentliggöra en gemenskapsomfattande nätutvecklingsplan enligt punkt 3 b. Den gemenskapsomfattande nätutvecklingsplanen ska omfatta modellbeskrivningar av det integrerade nätet, inklusive vätgasnät, utarbetande av scenarier, en europeisk försörjningsprognos samt en bedömning av systemets resiliens.”
Artikel 26
Ändring av förordning (EU) 2019/942
I artikel 11 i förordning (EU) 2019/942 ska leden c och d ersättas med följande:
”c) |
Uppfylla de skyldigheter som anges i artiklarna 5, 11.3, 11.6–11.9, 12, 13 och 17 samt i avsnitt 2 punkt 12 i bilaga III till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/869 (*1). |
d) |
Fatta beslut om investeringsförfrågningar, inbegripet gränsöverskridande kostnadsfördelning enligt artikel 16.7 i förordning (EU) 2022/869. |
Artikel 27
Ändring av förordning (EU) 2019/943
I artikel 48.1 i förordning (EU) 2019/943 ska första stycket ersättas med följande:
”1. Den unionsomfattande nätutvecklingsplan som avses i artikel 30.1 b ska omfatta modellbeskrivningar av det integrerade nätet, inklusive utarbetande av scenarier samt en bedömning av systemets uthållighet. Relevanta ingångsparametrar för modellbeskrivningen, såsom uppskattningar av bränsle- och koldioxidpriser eller installation av system för förnybar energi, ska vara helt förenliga med den europeiska bedömning av resurstillräcklighet som utarbetas enligt artikel 23.”
Artikel 28
Ändring av direktiv 2009/73/EG
I artikel 41.1 i direktiv 2009/73/EG ska följande led läggas till:
”v) |
Uppfylla de skyldigheter som anges i artiklarna 3, 5.7 och 14–17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/869 (*2). |
Artikel 29
Ändring av direktiv (EU) 2019/944
I artikel 59.1 i direktiv (EU) 2019/944 ska följande led läggas till:
”aa) |
Uppfylla de skyldigheter som anges i artiklarna 3, 5.7 och 14–17 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/869 (*3). |
Artikel 30
Övergångsbestämmelser
Denna förordning ska inte påverka beslut om beviljat, fortsatt eller ändrat ekonomiskt stöd från kommissionen på grundval av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 (33).
Kapitel III ska inte tillämpas på projekt av gemensamt intresse för vilka processen för tillståndsgivning har inletts och en projektansvarig har lämnat in en ansökan före den 16 november 2013.
Artikel 31
Övergångsperiod
1. Under en övergångsperiod som löper ut den 31 december 2029 får särskilda vätgastillgångar som har omvandlats från naturgastillgångar som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 3 i bilaga II användas för transport eller lagring av en fördefinierad blandning av vätgas och naturgas eller biometan.
2. Under den övergångsperiod som avses i punkt 1 ska de projektansvariga samarbeta nära i fråga om projektutformning och projektgenomförande för att säkerställa driftskompatibilitet med närliggande nät.
3. Den projektansvarige ska tillhandahålla tillräckliga belägg, inbegripet genom affärsavtal, för att de tillgångar som avses i punkt 1 i denna artikel vid slutet av övergångsperioden kommer att upphöra att vara naturgastillgångar och övergå till att vara särskilda vätgastillgångar i enlighet med punkt 3 i bilaga II, och hur den ökade användningen av vätgas kommer att möjliggöras under övergångsperioden. Dessa belägg ska innefatta en bedömning av tillgången och efterfrågan på förnybar eller koldioxidsnål vätgas samt en beräkning av den minskning av växthusgasutsläpp som projektet möjliggör. I samband med övervakningen av framstegen i genomförandet av projekten av gemensamt intresse ska byrån kontrollera att projektet i rätt tid omvandlas till en särskild vätgastillgång i enlighet med punkt 3 i bilaga II.
4. För sådana projekt som avses i punkt 1 i denna artikel ska berättigandet till ekonomiskt stöd från unionen enligt artikel 18 upphöra den 31 december 2027.
Artikel 32
Upphävande
1. Förordning (EU) nr 347/2013 upphör att gälla med verkan från och med den 23 juni 2022. Inga rättigheter ska följa av den här förordningen för projekt som förtecknas i bilagorna till förordning (EU) nr 347/2013.
2. Trots vad som anges i punkt 1 i denna artikel ska bilaga VII till förordning (EU) nr 347/2013, ändrad genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2022/564 (34), som innehåller den femte unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse, och artiklarna 2–10, 12, 13 och 14 samt bilagorna I–IV och VI i förordning (EU) nr 347/2013 fortsätta att gälla och ha verkan med avseende på de projekt av gemensamt intresse som har tagits upp i den femte unionsförteckningen tills det att den första unionsförteckning över projekt av gemensamt intresse och projekt av ömsesidigt intresse som har upprättats enligt den här förordningen träder i kraft.
3. Trots vad som anges i punkt 2 i denna artikel ska projekt som har tagits upp i den femte unionsförteckningen över projekt av gemensamt intresse, upprättad enligt förordning (EU) nr 347/2013, och för vilka en ansökan har godtagits för bedömning av den behöriga myndigheten, ha de rättigheter och skyldigheter som följer av kapitel III i den här förordningen under en period av fyra år efter den dag då den här förordningen träder i kraft.
Artikel 33
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 maj 2022.
På Europaparlamentets vägnar
R. METSOLA
Ordförande
På rådets vägnar
B. LE MAIRE
Ordförande
(1) EUT C 220, 9.6.2021, s. 51.
(2) EUT C 440, 29.10.2021, s. 105.
(3) Europaparlamentets ståndpunkt av den 5 april 2022 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 maj 2022.
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1119 av den 30 juni 2021 om inrättande av en ram för att uppnå klimatneutralitet och om ändring av förordningarna (EG) nr 401/2009 och (EU) 2018/1999 (europeisk klimatlag) (EUT L 243, 9.7.2021, s. 1).
(5) EUT L 282, 19.10.2016, s. 4.
(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 av den 17 april 2013 om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer och om upphävande av beslut nr 1364/2006/EG och om ändring av förordningarna (EG) nr 713/2009, (EG) nr 714/2009 och (EG) nr 715/2009 (EUT L 115, 25.4.2013, s. 39).
(7) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa, om ändring av förordning (EU) nr 913/2010 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 680/2007 och (EG) nr 67/2010 (EUT L 348, 20.12.2013, s. 129).
(8) EUT C 371, 15.9.2021, s. 68.
(9) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).
(10) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/944 av den 5 juni 2019 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 2012/27/EU (EUT L 158, 14.6.2019, s. 125).
(11) Rådets direktiv 2008/114/EG av den 8 december 2008 om identifiering av, och klassificering som, europeisk kritisk infrastruktur och bedömning av behovet att stärka skyddet av denna (EUT L 345, 23.12.2008, s. 75).
(12) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (EUT L 334, 17.12.2010, s. 17).
(13) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/31/EG av den 23 april 2009 om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv 85/337/EEG, Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006 (EUT L 140, 5.6.2009, s. 114).
(14) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten och om upphävande av förordning (EG) nr 1775/2005 (EUT L 211, 14.8.2009, s. 36).
(15) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/943 av den 5 juni 2019 om den inre marknaden för el (EUT L 158, 14.6.2019, s. 54).
(16) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/852 av den 18 juni 2020 om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar och om ändring av förordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198, 22.6.2020, s. 13).
(17) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för unionens åtgärder på vattenpolitikens område (EGT L 327, 22.12.2000, s. 1).
(18) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).
(19) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (EGT L 197, 21.7.2001, s. 30).
(20) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/92/EU av den 13 december 2011 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt (EUT L 26, 28.1.2012, s. 1).
(21) EUT L 124, 17.5.2005, s. 4.
(22) EGT C 104, 24.4.1992, s. 7.
(23) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/89/EU av den 23 juli 2014 om upprättandet av en ram för havsplanering (EUT L 257, 28.8.2014, s. 135).
(24) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/1153 av den 7 juli 2021 om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa och om upphävande av förordningarna (EU) nr 1316/2013 och (EU) nr 283/2014 (EUT L 249, 14.7.2021, s. 38).
(25) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/1294 av den 15 september 2020 om unionens finansieringsmekanism för förnybar energi (EUT L 303, 17.9.2020, s. 1).
(26) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 av den 11 december 2018 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 663/2009 och (EG) nr 715/2009, Europaparlamentets och rådets direktiv 94/22/EG, 98/70/EG, 2009/31/EG, 2009/73/EG, 2010/31/EU, 2012/27/EU och 2013/30/EU samt rådets direktiv 2009/119/EG och (EU) 2015/652 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 (EUT L 328, 21.12.2018, s. 1).
(27) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/942 av den 5 juni 2019 om inrättande av Europeiska unionens byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (EUT L 158, 14.6.2019, s. 22).
(28) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).
(29) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
(30) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/2001 av den 11 december 2018 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (EUT L 328, 21.12.2018, s. 82).
(31) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 401/2009 av den 23 april 2009 om Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning (EUT L 126, 21.5.2009, s. 13).
(32) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003 (EUT L 211, 14.8.2009, s. 15).
(33) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Fonden för ett sammanlänkat Europa, om ändring av förordning (EU) nr 913/2010 och om upphävande av förordningarna (EG) nr 680/2007 och (EG) nr 67/2010 (EUT L 348, 20.12.2013, s. 129).
(34) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2022/564 av den 19 november 2021 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 347/2013 vad gäller unionens förteckning över projekt av gemensamt intresse (EUT L 109, 8.4.2022, s. 14).
BILAGA I
PRIORITERADE KORRIDORER OCH OMRÅDEN FÖR ENERGIINFRASTRUKTUR
(enligt artikel 1.1)
Denna förordning ska gälla följande prioriterade transeuropeiska korridorer och områden för energiinfrastruktur:
1. PRIORITERADE KORRIDORER FÖR EL
1. |
Sammanlänkningar för el i nord-sydlig riktning i västra Europa (NSI West Electricity): sammanlänkningar mellan medlemsstaterna i regionen och med Medelhavsområdet, inklusive Pyreneiska halvön, särskilt för att integrera el från förnybara energikällor, förstärka inre nätinfrastruktur för att främja marknadsintegration i regionen och bryta Irlands isolering, och för att säkerställa nödvändiga förlängningar på land av havsbaserade elnät för förnybar energi och de förstärkningar av det inhemska nätet som krävs för att säkerställa ett adekvat och tillförlitligt överföringsnät och för att leverera havsbaserad el till medlemsstater som är inlandsstater.
Berörda medlemsstater: Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Österrike och Portugal. |
2. |
Sammanlänkningar för el i nord-sydlig riktning i de centrala och södra delarna av östra Europa (NSI East Electricity): sammanlänkningar och inre förbindelser i nord-sydlig och öst-västlig riktning för att fullborda den inre marknaden, integrera produktion från förnybara energikällor för att bryta Cyperns isolering, och för att säkerställa nödvändiga förlängningar på land av havsbaserade elnät för förnybar energi och de förstärkningar av det inhemska nätet som krävs för att säkerställa ett adekvat och tillförlitligt överföringsnät och för att leverera havsbaserad el till medlemsstater som är inlandsstater.
Berörda medlemsstater: Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Kroatien, Grekland, Cypern, Italien, Ungern, Österrike, Polen, Rumänien, Slovenien och Slovakien. |
3. |
Sammanlänkningsplan för el i Östersjöländerna (BEMIP Electricity): sammanlänkningar mellan medlemsstater och inre förbindelser i Östersjöområdet för att främja marknadsintegration och integrera en ökande andel förnybar energi i regionen.
Berörda medlemsstater: Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige. |
2. PRIORITERADE KORRIDORER FÖR HAVSBASERADE ELNÄT
4. |
Havsbaserade elnät i de norra havsområdena (NSOG): utveckling av ett havsbaserat elnät, utveckling av ett havsbaserat integrerat el- och, när så är lämpligt, vätgasnät med tillhörande sammanlänkningar i Nordsjön, Irländska sjön, Keltiska havet, Engelska kanalen och angränsande vatten, för överföring av el eller, när så är lämpligt, vätgas från havsbaserade förnybara energikällor till platser för förbrukning och lagring, eller för ökat utbyte av förnybar energi över gränserna.
Berörda medlemsstater: Belgien, Danmark, Tyskland, Irland, Frankrike, Luxemburg, Nederländerna och Sverige. |
5. |
Sammanlänkningsplan för havsbaserade elnät i Östersjön (BEMIP offshore): utveckling av ett havsbaserat elnät, utveckling av ett havsbaserat integrerat el- och, när så är lämpligt, vätgasnät med tillhörande sammanlänkningar i Östersjön och angränsande vatten, för överföring av el eller, när så är lämpligt, vätgas från havsbaserade förnybara energikällor till platser för förbrukning och lagring, eller för ökat utbyte av förnybar energi över gränserna.
Berörda medlemsstater: Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige. |
6. |
Havsbaserade elnät i södra och västra Europa (SW offshore): utveckling av ett havsbaserat elnät, utveckling av ett havsbaserat integrerat el- och, när så är lämpligt, vätgasnät med tillhörande sammanlänkningar i Medelhavet, inbegripet Cádizbukten, och angränsande vatten, för överföring av el eller, när så är lämpligt, vätgas från havsbaserade förnybara energikällor till platser för förbrukning och lagring, eller för ökat utbyte av förnybar energi över gränserna.
Berörda medlemsstater: Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Malta och Portugal. |
7. |
Havsbaserade elnät i södra och östra Europa (SE offshore): utveckling av ett havsbaserat elnät, utveckling av ett havsbaserat integrerat el- och, när så är lämpligt, vätgasnät med tillhörande sammanlänkningar i Medelhavet, Svarta havet och angränsande vatten, för överföring av el eller, när så är lämpligt, vätgas från havsbaserade förnybara energikällor till platser för förbrukning och lagring, eller för ökat utbyte av förnybar energi över gränserna.
Berörda medlemsstater: Bulgarien, Kroatien, Grekland, Italien, Cypern, Rumänien och Slovenien. |
8. |
Havsbaserade elnät i Atlanten: utveckling av ett havsbaserat elnät, utveckling av ett havsbaserat integrerat elnät med tillhörande sammanlänkningar i Nordatlanten, för överföring av el från havsbaserade förnybara energikällor till platser för förbrukning och lagring, och för ökat utbyte av el över gränserna.
Berörda medlemsstater: Irland, Spanien, Frankrike och Portugal. |
3. PRIORITERADE KORRIDORER FÖR VÄTGAS OCH ELEKTROLYSANLÄGGNINGAR
9. |
Sammanlänkningar för vätgas i västra Europa (HI West): vätgasinfrastruktur och anpassad användning av gasinfrastruktur, som möjliggör framväxten av ett integrerat stomnät för vätgas, direkt eller indirekt (via sammanlänkning med ett tredjeland), som förbinder länderna i regionen och tillgodoser deras särskilda infrastrukturbehov avseende vätgas och stöder framväxten av ett unionsomfattande nät för vätgastransport, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, minskar energiisoleringen, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem.
Elektrolysanläggningar: stöd till utbyggnaden av el-till-gas-tillämpningar som syftar till att möjliggöra minskade växthusgasutsläpp och bidra till säker, effektiv och tillförlitlig systemdrift och integrering av smarta energisystem, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem. Berörda medlemsstater: Belgien, Tjeckien, Danmark, Tyskland, Irland, Spanien, Frankrike, Italien, Luxemburg, Malta, Nederländerna, Österrike och Portugal. |
10. |
Sammanlänkningar för vätgas i de centrala och södra delarna av östra Europa (HI East): vätgasinfrastruktur och anpassad användning av gasinfrastruktur, som möjliggör framväxten av ett integrerat stomnät för vätgas, direkt eller indirekt (via sammanlänkning med ett tredjeland), som förbinder länderna i regionen och tillgodoser deras särskilda infrastrukturbehov avseende vätgas och stöder framväxten av ett unionsomfattande nät för vätgastransport, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, minskar energiisoleringen, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem.
Elektrolysanläggningar: stöd till utbyggnaden av el-till-gas-tillämpningar som syftar till att möjliggöra minskade växthusgasutsläpp och bidra till säker, effektiv och tillförlitlig systemdrift och integrering av smarta energisystem, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem. Berörda medlemsstater: Bulgarien, Tjeckien, Tyskland, Grekland, Kroatien, Italien, Cypern, Ungern, Österrike, Polen, Rumänien, Slovenien och Slovakien. |
11. |
Vätgasnät för den baltiska energimarknadens sammanlänkningsplan (BEMIP Hydrogen): vätgasinfrastruktur och anpassad användning av gasinfrastruktur, som möjliggör framväxten av ett integrerat stomnät för vätgas, direkt eller indirekt (via sammanlänkning med ett tredjeland), som förbinder länderna i regionen och tillgodoser deras särskilda infrastrukturbehov avseende vätgas och stöder framväxten av ett unionsomfattande nät för vätgastransport, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, minskar energiisoleringen, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem.
Elektrolysanläggningar: stöd till utbyggnaden av el-till-gas-tillämpningar som syftar till att möjliggöra minskade växthusgasutsläpp och bidra till säker, effektiv och tillförlitlig systemdrift och integrering av smarta energisystem, och dessutom, vad gäller öar och ösystem, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem. Berörda medlemsstater: Danmark, Tyskland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland och Sverige. |
4. PRIORITERADE TEMATISKA OMRÅDEN
12. |
Utbyggnad av smarta elnät: införande av teknik för smarta nät i hela unionen för att på ett effektivt sätt integrera alla elnätsanslutna användares beteende och handlingar, framför allt produktion av stora mängder el från förnybara eller distribuerade energikällor och efterfrågeflexibilitet från konsumenternas sida, energilagring, elfordon och andra flexibilitetskällor och dessutom, vad gäller öar och ösystem, minska energiisoleringen, stödja innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och som bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem.
Berörda medlemsstater: alla. |
13. |
Gränsöverskridande koldioxidnät: utveckling av infrastruktur för transport och lagring av koldioxid mellan medlemsstater samt till och från angränsande tredjeländer för avskiljning och lagring av koldioxid från industrianläggningar för permanent geologisk lagring samt användning av koldioxid för syntetiska bränslegaser, vilket leder till permanent neutralisering av koldioxid.
Berörda medlemsstater: alla. |
14. |
Smarta gasnät: införande av teknik för smarta gasnät i hela unionen för att på ett effektivt sätt integrera många slags koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaskällor i gasnätet, stödja spridningen av innovativa och digitala lösningar för nätförvaltning och underlätta smart sektorsintegration och efterfrågeflexibilitet, inbegripet därmed sammanhängande fysiska uppgraderingar om detta krävs för driften av utrustning och anläggningar för integrering av koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaser.
Berörda medlemsstater: alla. |
BILAGA II
ENERGIINFRASTRUKTURKATEGORIER
De energiinfrastrukturkategorier som ska utvecklas för att genomföra energiinfrastrukturprioriteringarna i bilaga I är följande:
1. |
För el:
|
2. |
För smarta gasnät: Varje typ av följande utrustning eller anläggning som syftar till att möjliggöra och underlätta integrering av flera olika koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaser, inklusive biometan eller vätgas, i gasnätet: digitala system och komponenter som integrerar IKT, kontrollsystem och sensorteknik för att möjliggöra interaktiv och intelligent övervakning, mätning, kvalitetskontroll och förvaltning av produktion, överföring, distribution, lagring och förbrukning av gas inom ett gasnät. Sådana projekt kan även omfatta utrustning för att möjliggöra omvända flöden från distributionsnivån till överföringsnivån, inbegripet därmed sammanhängande fysiska uppgraderingar om detta krävs för driften av utrustning och anläggningar för integrering av koldioxidsnåla och i synnerhet förnybara gaser. |
3. |
För vätgas:
Tillgångar som anges i leden a–d kan vara nybyggda tillgångar eller tillgångar vars användningsområde anpassats från naturgas till vätgas eller en kombination av båda. |
4. |
För elektrolysanläggningar:
|
5. |
För koldioxid:
|
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 av den 11 december 2013 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet och om upphävande av beslut nr 661/2010/EU (EUT L 348, 20.12.2013, s. 1).
BILAGA III
REGIONALA FÖRTECKNINGAR ÖVER PROJEKT
1. REGLER FÖR GRUPPER
1. |
När det gäller energiinfrastruktur som omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet ska varje grupp bestå av företrädare för medlemsstaterna, nationella tillsynsmyndigheter, systemansvariga för överföringssystem samt kommissionen, byrån, EU DSO-enheten och antingen Entso för el eller Entso för gas.
För övriga energiinfrastrukturkategorier ska varje grupp bestå av kommissionen och företrädare för medlemsstaterna samt projektansvariga som berörs av någon av prioriteringarna i bilaga I. |
2. |
Beroende på antalet projekt som föreslås för unionsförteckningen, regionala luckor i infrastrukturen och marknadsutvecklingen får grupperna och gruppernas beslutsfattande organ delas upp, slås samman eller sammanträda i olika konstellationer, beroende på vad som är nödvändigt, för att diskutera frågor som är gemensamma för alla grupper eller som endast rör vissa regioner. Frågorna kan gälla exempelvis samstämmighet över regiongränserna eller antalet förslag till projekt i utkast till regionala förteckningar som löper risk att bli ohanterliga. |
3. |
Varje grupp ska lägga upp sitt arbete i enlighet med det regionala samarbete som avses i artikel 12 i förordning (EG) nr 715/2009, artikel 34 i förordning (EU) 2019/943, artikel 7 i direktiv 2009/73/EG och artikel 61 i direktiv (EU) 2019/944 samt andra befintliga regionala samarbetsstrukturer. |
4. |
Varje grupp ska, i enlighet med vad som anses lämpligt för att genomföra relevanta prioriterade korridorer och områden för energiinfrastruktur i bilaga I, bjuda in projektansvariga för projekt som har potential att väljas ut som projekt av gemensamt intresse samt företrädare för nationella förvaltningar, för tillsynsmyndigheter och för det civila samhället samt systemansvariga för överföringssystem från tredjeländer. Besluten om att bjuda in företrädare från tredjeländer ska fattas med konsensus. |
5. |
För de prioriterade korridorer för energiinfrastruktur som anges i avsnitt 2 i bilaga I ska varje grupp i enlighet med vad som anses lämpligt bjuda in företrädare för medlemsstater som är inlandsstater, behöriga myndigheter, nationella tillsynsmyndigheter och systemansvariga för överföringssystem. |
6. |
Varje grupp ska, när så är lämpligt, bjuda in de organisationer som företräder berörda intressenter, inbegripet företrädare från tredjeländer, och, när så anses lämpligt, intressenterna direkt, bland annat producenter, systemansvariga för distributionssystem, leverantörer, konsumenter, lokalbefolkning och unionsbaserade miljöskyddsorganisationer så att de kan framföra sin sakkunskap. Varje grupp ska organisera möten eller samråd när det är relevant för utförandet av dess uppgifter. |
7. |
När det gäller gruppernas sammanträden ska kommissionen, på en plattform som är tillgänglig för intressenter, offentliggöra den interna arbetsordningen, en uppdaterad förteckning över medlemsorganisationer, regelbundet uppdaterad information om hur arbetet fortskrider, dagordningar samt mötesprotokoll, om sådana finns tillgängliga. Överläggningarna i gruppernas beslutsfattande organ och rangordningen av projekt i enlighet med artikel 4.5 ska vara konfidentiella. Samtliga beslut om de regionala gruppernas funktion och arbete ska fattas med konsensus mellan medlemsstaterna och kommissionen. |
8. |
Kommissionen, byrån och grupperna ska sträva efter samstämmighet mellan grupperna. Kommissionen och byrån ska med tanke på detta vid behov säkerställa att de berörda grupperna utbyter information om allt arbete som är av interregionalt intresse. |
9. |
Nationella tillsynsmyndigheters och byråns deltagande i grupperna får inte äventyra uppfyllandet av deras mål och uppgifter enligt denna förordning eller enligt förordning (EU) 2019/942, artiklarna 40 och 41 i direktiv 2009/73/EG och artiklarna 58, 59 och 60 i direktiv (EU) 2019/944. |
2. PROCESS FÖR ATT UPPRÄTTA REGIONALA FÖRTECKNINGAR
1. |
Projektansvariga för ett projekt som kan väljas ut som ett projekt i unionsförteckningen, och som vill att deras projekt ska få den statusen, ska till grupperna inge en ansökan om att deras projekt ska väljas ut som projekt i unionsförteckningen, tillsammans med
|
2. |
Alla mottagare ska säkerställa att kommersiellt känslig information behandlas konfidentiellt. |
3. |
De föreslagna elöverförings- och ellagringsprojekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II till denna förordning ska ingå i den senast tillgängliga unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplan för el som utarbetats av Entso för el enligt artikel 30 i förordning (EU) 2019/943. De föreslagna elöverföringsprojekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 b och f i bilaga II till den här förordningen ska härröra från och vara förenliga med den integrerade utveckling av havsbaserade nät och nätförstärkning som avses i artikel 14.2 i den här förordningen. |
4. |
Från och med den 1 januari 2024 är de föreslagna vätgasprojekt av gemensamt intresse som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 3 i bilaga II till denna förordning sådana projekt som ingår i den senast tillgängliga gemenskapsomfattande tioåriga nätutvecklingsplan för gas som utarbetats av Entso för gas enligt artikel 8 i förordning (EG) nr 715/2009. |
5. |
Entso för el och Entso för gas ska senast den 30 juni 2022, och därefter för varje unionsomfattande tioårig nätutvecklingsplan, utfärda uppdaterade riktlinjer för inkludering av projekt i de respektive unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplaner som avses i punkterna 3 och 4, för att säkerställa likabehandling och insyn i processen. För alla projekt i den unionsförteckning som gäller vid den tidpunkten ska riktlinjerna fastställa en förenklad process för inkludering i de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna, med beaktande av den dokumentation och de uppgifter som redan lämnats in under den tidigare processen för de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna, under förutsättning att den dokumentation och de uppgifter som redan lämnats in fortfarande är giltiga.
Entso för el och Entso för gas ska samråda med kommissionen och byrån om sina respektive utkast till riktlinjer för inkludering av projekt i de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna och ta vederbörlig hänsyn till kommissionens och byråns rekommendationer innan de slutliga riktlinjerna offentliggörs. |
6. |
Föreslagna projekt för transport och lagring av koldioxid som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 5 i bilaga II ska läggas fram som en del av en plan, framtagen av minst två medlemsstater, för utveckling av gränsöverskridande infrastruktur för transport och lagring av koldioxid. Den ska presenteras för kommissionen av de berörda medlemsstaterna eller av enheter som utsetts av de berörda medlemsstaterna. |
7. |
Entso för el och Entso för gas ska underrätta grupperna om hur de tillämpat riktlinjerna för att bedöma inkludering i de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna. |
8. |
För projekt som omfattas av deras behörighet ska de nationella tillsynsmyndigheterna, och vid behov byrån, i mån av möjlighet inom ramen för regionalt samarbete enligt artikel 7 i direktiv 2009/73/EG och artikel 61 i direktiv (EU) 2019/944 säkerställa att bedömningskriterierna och metoderna för kostnads-nyttoanalysen tillämpas konsekvent och utvärdera deras gränsöverskridande relevans. De ska lägga fram sina bedömningar för gruppen. Kommissionen ska säkerställa att de kriterier och metoder som avses i artikel 4 i denna förordning och bilaga IV tillämpas på ett harmoniserat sätt för att säkerställa samstämmighet mellan de regionala grupperna. |
9. |
För alla projekt som inte omfattas av punkt 8 i denna bilaga ska kommissionen utvärdera tillämpningen av kriterierna i artikel 4 i denna förordning. Kommissionen ska också ta hänsyn till möjligheten för en framtida utvidgning att omfatta ytterligare medlemsstater. Kommissionen ska lägga fram sin bedömning för gruppen. För projekt som ansöker om status som projekt av ömsesidigt intresse ska tredjeländers företrädare och tillsynsmyndigheter bjudas in till presentationen av bedömningen. |
10. |
Varje medlemsstat vars territorium inte berörs av ett föreslaget projekt men på vilken projektet kan ha en potentiellt positiv nettoeffekt eller en potentiellt betydande effekt, till exempel på miljön eller på driften av energiinfrastrukturen på dess territorium, får föra fram sina synpunkter i ett yttrande till gruppen. |
11. |
Gruppen ska på begäran av en medlemsstat i gruppen undersöka de underbyggda skäl som en medlemsstat lagt fram enligt artikel 3.3 för att inte godkänna ett projekt som berör dess territorium. |
12. |
Gruppen ska beakta huruvida principen om energieffektivitet först tillämpas vad gäller fastställandet av de regionala infrastrukturbehoven och vad gäller vart och ett av kandidatprojekten. Gruppen ska särskilt beakta lösningar som efterfrågestyrning, marknadssystemlösningar, genomförande av digitala lösningar och renovering av byggnader som prioriterade lösningar när de anses mer kostnadseffektiva i ett systemperspektiv än anläggning av ny leveransinfrastruktur. |
13. |
Gruppen ska mötas för att granska och rangordna de föreslagna projekten på grundval av en öppen bedömning av projekten med användning av de kriterier som anges i artikel 4 och därvid ta hänsyn till tillsynsmyndigheternas bedömning, eller kommissionens bedömning av projekt som inte omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet. |
14. |
Utkasten till regionala förteckningar över föreslagna projekt som omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet och som utarbetats av grupperna ska, tillsammans med eventuella yttranden enligt punkt 10 i detta avsnitt, sändas in till byrån sex månader före den dag då unionsförteckningen ska antas. Utkasten till regionala förteckningar, med tillhörande yttranden, ska bedömas av byrån inom tre månader efter den dag då de mottagits. Byrån ska tillhandahålla ett yttrande om utkasten till regionala förteckningar, framför allt om huruvida kriterierna och kostnads-nyttoanalysen tillämpats konsekvent över regionerna. Byråns yttrande ska antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.5 i förordning (EU) 2019/942. |
15. |
Inom en månad från dagen för mottagande av byråns yttrande ska det beslutsfattande organet i varje grupp anta sin slutliga regionala förteckning över föreslagna projekt, med beaktande av bestämmelserna i artikel 3.3, varvid gruppernas förslag ska utgöra utgångspunkt och hänsyn ska tas till byråns yttrande och de nationella tillsynsmyndigheternas bedömning som inlämnats i enlighet med punkt 8, eller till kommissionens bedömning av projekt som inte omfattas av de nationella tillsynsmyndigheternas behörighet som föreslagits i enlighet med punkt 9, och de råd från kommissionen som syftar till att säkerställa ett hanterbart sammanlagt antal projekt i unionsförteckningen, särskilt vid gränser där det finns konkurrerande eller potentiellt konkurrerande projekt. Gruppernas beslutsfattande organ ska lämna in de slutliga regionala förteckningarna till kommissionen, tillsammans med eventuella yttranden enligt vad som anges i punkt 10. |
16. |
Om det sammanlagda antalet föreslagna projekt i unionsförteckningen, utgående från utkasten till regionala förteckningar och efter att hänsyn tagits till byråns yttrande, skulle bli ohanterligt stort, ska kommissionen rekommendera varje berörd grupp att i den regionala förteckningen inte ta med de projekt som rangordnats lägst av den berörda gruppen i enlighet med den rangordning som fastställts enligt artikel 4.5. |
BILAGA IV
REGLER OCH INDIKATORER AVSEENDE KRITERIER FÖR PROJEKT
1.
Ett projekt av gemensamt intresse med en betydande gränsöverskridande verkan är ett projekt på en medlemsstats territorium som uppfyller följande villkor:
a) |
Överföring av el: projektet innebär att nätets överföringskapacitet eller den tillgängliga kapaciteten för kommersiella flöden ökas vid medlemsstatens gräns mot en eller flera andra medlemsstater, där detta leder till en ökning av nätets gränsöverskridande överföringskapacitet med minst 500 megawatt (MW) vid medlemsstatens gräns mot en eller flera andra medlemsstater jämfört med om projektet inte tagits i drift, eller att energiisoleringen för icke-sammanlänkade system i en eller flera medlemsstater minskas och att den gränsöverskridande överföringskapaciteten vid gränsen mellan två medlemsstater ökas med minst 200 megawatt. |
b) |
Lagring av el: projektet tillför minst 225 MW installerad kapacitet och har en lagringskapacitet som möjliggör en årlig nettoproduktion av el på 250 gigawattimmar. |
c) |
Smarta elnät: projektet avser utrustning och anläggningar på högspännings- och medelspänningsnivå och omfattar systemansvariga för överföringssystem, systemansvariga för överförings- och distributionssystem eller systemansvariga för distributionssystem från minst två medlemsstater. Projektet får omfatta endast systemansvariga för distributionssystem om dessa kommer från minst två olika medlemsstater och om driftskompatibilitet säkerställs. Projektet ska uppfylla minst två av följande kriterier: Det omfattar 50 000 användare, producenter, konsumenter eller prosumenter av el, det täcker ett förbrukningsområde på minst 300 gigawattimmar per år och åtminstone 20 % av den elförbrukning som är kopplad till projektet härrör från intermittenta förnybara energikällor eller minskar energiisoleringen för icke-sammanlänkade system i en eller flera medlemsstater. Projektet måste inte inkludera en fysisk gemensam gräns. För projekt som rör små enskilda system enligt definitionen i artikel 2.42 i direktiv (EU) 2019/944, inbegripet öar, ska dessa spänningsnivåer motsvara den högsta spänningsnivån i det relevanta elsystemet. |
d) |
Överföring av vätgas: projektet möjliggör överföring av vätgas över de berörda medlemsstaternas gränser eller ökar den befintliga gränsöverskridande kapaciteten för transport av vätgas vid en gräns mellan två medlemsstater med minst 10 % jämfört med hur det var innan projektet togs i drift, visar tillräckligt tydligt att det är en väsentlig del av ett planerat gränsöverskridande vätgasnät och ger tillräckliga bevis för befintliga planer och samarbete med grannländer och nätoperatörer, eller, för projekt som minskar energiisoleringen för icke sammanlänkade system i en eller flera medlemsstater, syftar till att direkt eller indirekt leverera till minst två medlemsstater. |
e) |
Anläggningar för lagring eller mottagning av vätgas enligt punkt 3 i bilaga II: projektet syftar till att direkt eller indirekt leverera till minst två medlemsstater. |
f) |
Elektrolysanläggningar: projektet tillför minst 50 MW installerad kapacitet från en enskild elektrolysanläggning eller från en grupp elektrolysanläggningar som utgör ett enda samordnat projekt och medför direkta eller indirekta fördelar för minst två medlemsstater och, specifikt för projekt på öar och ösystem, stöder innovativa och andra lösningar som inbegriper minst två medlemsstater med en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten för öarnas energisystem och unionens energisystem. |
g) |
Smarta gasnät: projektet inbegriper systemansvariga för överföringssystem, systemansvariga för överförings- och distributionssystem eller systemansvariga för distributionssystem från minst två medlemsstater. Systemansvariga för distributionssystem får delta, men endast med stöd av de systemansvariga för överföringssystemen från minst två medlemsstater som är nära knutna till projektet och säkerställer driftskompatibilitet. |
h) |
Överföring av havsbaserad förnybar el: projektet är utformat för att överföra el från havsbaserade produktionsanläggningar med en kapacitet på minst 500 MW och möjliggör överföring av el till en specifik medlemsstats landbaserade nät, vilket ökar den tillgängliga volymen förnybar el på den inre marknaden. Projektet utvecklas i områden med låg spridning av havsbaserad förnybar el och uppvisar en betydande positiv inverkan på unionens energi- och klimatmål för 2030 och dess klimatneutralitetsmål för 2050 och bidrar avsevärt till hållbarheten i energisystemet och marknadsintegrationen utan att hämma gränsöverskridande kapacitet och flöden. |
i) |
Koldioxidprojekt: projektet används för att transportera och i förekommande fall lagra mänskligt genererad koldioxid från minst två medlemsstater. |
2.
Ett projekt av ömsesidigt intresse med betydande gränsöverskridande verkan är ett projekt som uppfyller följande villkor:
a) |
Projekt av ömsesidigt intresse som omfattas av kategorin i punkt 1 a och f i bilaga II: projektet innebär att nätets överföringskapacitet eller den tillgängliga kapaciteten för kommersiella flöden ökas vid medlemsstatens gräns mot ett eller flera tredjeländer och medför betydande fördelar, antingen direkt eller indirekt (via sammanlänkning med ett tredjeland), enligt de särskilda kriterier som anges i artikel 4.3, på unionsnivå. Beräkningen av fördelarna för medlemsstaterna ska utföras och offentliggöras av Entso för el inom ramen för den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen. |
b) |
Projekt av ömsesidigt intresse som omfattas av kategorin i punkt 3 i bilaga II: vätgasprojektet möjliggör överföring av vätgas över gränsen mellan en medlemsstat och ett eller flera tredjeländer och visar sig medföra betydande fördelar, antingen direkt eller indirekt (via sammanlänkning med ett tredjeland), enligt de särskilda kriterier som anges i artikel 4.3, på unionsnivå. Beräkningen av fördelarna för medlemsstaterna ska utföras och offentliggöras av Entso för gas inom ramen för den unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen. |
c) |
Projekt av ömsesidigt intresse som omfattas av kategorin i punkt 5 i bilaga II: projektet kan användas för att transportera och lagra mänskligt genererad koldioxid från minst två medlemsstater och ett tredjeland. |
3.
Vid projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 1 a, b, c, d och f i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Överföring av producerad förnybar energi till större förbrukningscentrum och lagringsanläggningar ska mätas i enlighet med analysen i den senast tillgängliga unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen för el, i synnerhet genom att
|
b) |
Marknadsintegration, konkurrens och systemflexibilitet ska mätas i enlighet med analysen i den senast tillgängliga unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen för el, i synnerhet genom att
|
c) |
Försörjningstrygghet, driftskompatibilitet och säker systemdrift ska mätas i enlighet med analysen i den senast tillgängliga unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanen för el, i synnerhet genom att bedöma projektets inverkan på förväntad förlorad last i det analysområde som avses i bilaga V med avseende på tillräcklig produktions- och överföringskapacitet under ett antal karakteristiska belastningsperioder, varvid hänsyn ska tas till förväntade förändringar i fråga om extrema klimatbetingade väderhändelser och deras inverkan på infrastrukturens resiliens. Projektets inverkan på en oberoende och tillförlitlig kontroll över systemdriften och systemtjänsterna ska i förekommande fall mätas. |
4.
Vid projekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 1 e i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Hållbarhetsnivån ska mätas genom en bedömning av nätens kapacitet att ansluta och transportera intermittent förnybar energi. |
b) |
Försörjningstrygghet ska mätas genom en bedömning av förlusterna i distributions- eller överföringsnäten, eller bådadera, procentuellt utnyttjande (dvs. genomsnittsbelastning) av elnätets komponenter, nätkomponenternas tillgänglighet (relaterat till planerat och oplanerat underhåll) och dess inverkan på nätprestandan samt på avbrott och deras varaktighet och frekvens, även vid klimatrelaterade avbrott. |
c) |
Marknadsintegration ska mätas genom en bedömning av användningen av innovativa lösningar i systemdrift, minskad energiisolering, sammanlänkning samt graden av integrering av andra sektorer och underlättande av nya affärsmodeller och marknadsstrukturer. |
d) |
Nätsäkerhet, flexibilitet och leveranskvalitet ska mätas genom en bedömning av den innovativa metoden för systemflexibilitet, cybersäkerhet, effektiv driftskompatibilitet mellan nivån för systemansvariga för överföringssystem respektive systemansvariga för distributionssystem, kapaciteten att inkludera efterfrågeflexibilitet, lagring, energieffektivitetsåtgärder, kostnadseffektiv användning av digitala verktyg och IKT för övervaknings- och kontrolländamål, elsystemets stabilitet och spänningskvaliteten. |
5.
Vid vätgasprojekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 3 i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Hållbarhet ska mätas som ett projekts bidrag till minskade växthusgasutsläpp i olika slutanvändningstillämpningar i sektorer där det är svårt att genomföra minskningar såsom industrin eller transportsektorn, flexibilitet och säsongsbunden lagring av el från förnybara källor, eller integrering av förnybar och koldioxidsnål vätgas, i syfte att beakta marknadens behov och främja förnybar vätgas. |
b) |
Marknadsintegration och driftskompatibilitet ska mätas genom en beräkning av projektets mervärde för integrering av marknadsområden, priskonvergens och systemets allmänna flexibilitet. |
c) |
Försörjningstrygghet och flexibilitet ska mätas genom en beräkning av projektets mervärde för vätgasförsörjningens resiliens, mångfald och flexibilitet. |
d) |
Konkurrens ska mätas genom en bedömning av projektets bidrag till diversifiering av försörjningen, inbegripet underlättande av tillgången till inhemska källor för vätgasförsörjning. |
6.
Vid projekt för smarta gasnät som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 2 i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Hållbarhetsnivån ska mätas genom en bedömning av andelen förnybara och koldioxidsnåla gaser som är integrerade i gasnätet, de därmed sammanhängande minskningarna av växthusgasutsläpp i förhållande till den totala utfasningen av fossila bränslen från systemet och tillfredsställande upptäckt av läckage. |
b) |
Leveranskvalitet och försörjningstrygghet ska mätas genom en bedömning av förhållandet mellan säker tillgång till gas och efterfrågetoppar, andelen import som ersatts av lokala förnybara och koldioxidsnåla gaser, systemdriftens stabilitet samt avbrott och deras varaktighet och frekvens per kund. |
c) |
Möjliggörande av flexibilitetstjänster såsom efterfrågeflexibilitet och lagring genom underlättande av smart sektorsintegration med hjälp av nya kopplingar till andra energibärare och energisektorer ska mätas genom en bedömning av de kostnadsbesparingar som möjliggörs i sammankopplade energisektorer och energisystem, såsom kraftvärmesystem, transportsektorn och industrin. |
7.
För elektrolysprojekt som omfattas av energiinfrastrukturkategorin i punkt 4 i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Hållbarhet ska mätas genom en bedömning av andelen förnybar vätgas eller koldioxidsnål vätgas, i synnerhet från förnybara källor, som uppfyller kriterierna i punkt 4 a ii i bilaga II och som är integrerad i nätet, eller en uppskattning av användningen av syntetiska bränslen av sådant ursprung och de därmed sammanhängande minskningarna av växthusgasutsläppen. |
b) |
Försörjningstrygghet ska mätas genom en bedömning av dess bidrag till nätdriftens säkerhet, stabilitet och effektivitet, bland annat genom en bedömning av i vilken mån inskränkningar av produktionen av förnybar energi har undvikits. |
c) |
Möjliggörande av flexibilitetstjänster såsom efterfrågeflexibilitet och lagring genom underlättande av smart sektorsintegration med hjälp av nya kopplingar till andra energibärare och energisektorer ska mätas genom en bedömning av de kostnadsbesparingar som möjliggörs i sammankopplade energisektorer och energisystem, såsom gas-, vätgas- och kraftvärmenät, transport- och industrisektorerna. |
8.
För koldioxidinfrastruktur som omfattas av energiinfrastrukturkategorierna i punkt 5 i bilaga II ska kriterierna i artikel 4 utvärderas på följande sätt:
a) |
Hållbarhet ska mätas genom en bedömning av projektets totala förväntade minskningar av växthusgasutsläppen under hela livscykeln och avsaknaden av alternativa tekniska lösningar såsom, men inte begränsat till, energieffektivitet, elektrifiering som integrerar förnybara energikällor, för att uppnå samma nivå av minskningar av växthusgasutsläppen som den mängd koldioxid som ska avskiljas vid sammanlänkade industrianläggningar, till en jämförbar kostnad och enligt en jämförbar tidsplan, med beaktande av växthusgasutsläppen från den energi som krävs för avskiljning, transport och lagring av koldioxid, beroende på vad som är tillämpligt, med beaktande av infrastrukturen, inbegripet, i tillämpliga fall, annan potentiell framtida användning. |
b) |
Resiliens och tillförlitlighet ska mätas genom en bedömning av infrastrukturens tillförlitlighet. |
c) |
Begränsningen av miljöbelastning och miljörisker genom permanent koldioxidneutralisering. |
BILAGA V
KOSTNADS-NYTTOANALYSER SOM OMFATTAR HELA ENERGISYSTEMET
De metoder för kostnads-nyttoanalyser som tagits fram av Entso för el och Entso för gas ska vara inbördes förenliga och ta hänsyn till sektoriella särdrag. Metoderna för en harmoniserad och transparent kostnads-nyttoanalys som omfattar hela energisystemet och avser projekt i unionsförteckningen ska vara enhetliga för alla infrastrukturkategorier, såvida inte specifika olikheter är berättigade. Metoderna ska ta upp kostnader i vid mening, inbegripet externa effekter, mot bakgrund av unionens klimat- och energimål för 2030 och klimatneutralitetsmål för 2050, och ska uppfylla följande principer:
1. |
Analysområdet för enskilda projekt ska omfatta alla medlemsstater och tredjeländer på vars territorium projektet är beläget, alla direkt angränsande medlemsstater samt alla andra medlemsstater i vilka projektet har en betydande verkan. I detta syfte ska Entso för el och Entso för gas samarbeta med alla berörda systemansvariga i de berörda tredjeländerna. Om projektet omfattas av den energiinfrastrukturkategori som anges i punkt 3 i bilaga II ska Entso för el och Entso för gas samarbeta med den projektansvariga, även om denna inte är systemansvarig. |
2. |
Varje kostnads-nyttoanalys ska innehålla känslighetsanalyser för uppsättningen indata, inklusive kostnader för produktion och växthusgaser liksom förväntad utveckling för tillgång och efterfrågan, inbegripet med beaktande av förnybara energikällor, och inbegripet flexibilitet för tillgång och efterfrågan samt tillgång till lagring, datum för idrifttagande av olika projekt inom samma analysområde, klimateffekter samt andra relevanta parametrar. |
3. |
Metoderna ska fastställa vilken analys som ska utföras, utgående från den relevanta uppsättningen indata som omfattar flera sektorer, genom att fastslå verkan med och utan varje projekt och ska omfatta relevanta ömsesidiga beroendeförhållanden till andra projekt. |
4. |
Metoderna ska ge vägledning om utveckling och användning av energinät- och energimarknadsmodeller som krävs för kostnads-nyttoanalysen. Modelleringen ska möjliggöra en fullständig bedömning av ekonomiska fördelar, inbegripet marknadsintegration, försörjningstrygghet, konkurrens och undanröjande av energiisolering, samt sociala och miljömässiga effekter och klimateffekter, inbegripet sektorsövergripande konsekvenser. Metoderna ska vara fullständigt transparenta och innehålla närmare uppgifter om vilka fördelarna och kostnaderna är, varför de uppstår och hur de beräknas. |
5. |
Metoderna ska innehålla ett klargörande för hur principen om energieffektivitet först genomförs i alla steg i de unionsomfattande tioåriga nätutvecklingsplanerna. |
6. |
Metoderna ska klargöra att projektet inte kommer att hämma utveckling och utbyggnad av förnybar energi. |
7. |
Metoderna ska säkerställa att de medlemsstater där projektet tillför en positiv nettoeffekt, stödmottagarna, de medlemsstater där projektet tillför en negativ nettoeffekt, och kostnadsbärarna – som kan vara andra medlemsstater än de medlemsstater på vars territorium infrastrukturen uppförs – identifieras. |
8. |
Metoderna ska åtminstone beakta kapitalutgifter, drifts- och underhållskostnader samt kostnader som uppstår för det relaterade systemet under projektets tekniska livscykel som helhet, såsom kostnader för avveckling och avfallshantering, inbegripet externa kostnader. Metoderna ska ge vägledning om diskonteringsräntor, teknisk livslängd och restvärde som ska användas för kostnads-nyttoberäkningarna. Vidare ska metoderna inbegripa en obligatorisk metod för beräkning av kostnads – nyttoförhållandet och nettonuvärdet samt en differentiering av fördelarna i förhållande till tillförlitlighetsnivån hos metoderna för att beräkna dessa. Även metoder för beräkning av projektens inverkan på miljö och klimat och projektens bidrag till unionens energimål, såsom genomslag för förnybara energikällor, energieffektivitet och sammanlänkningsmål, ska tas med i beräkningen. |
9. |
Metoderna ska säkerställa att de klimatanpassningsåtgärder som vidtas för varje projekt bedöms och återspeglar kostnaderna för växthusgasutsläpp och att bedömningen är gedigen och förenlig med unionens politik på andra områden för att möjliggöra jämförelse med andra lösningar som inte kräver någon ny infrastruktur. |
BILAGA VI
RIKTLINJER FÖR ÖPPENHET OCH ALLMÄNHETENS MEDVERKAN
1.
Den handbok med förfaranden som avses i artikel 9.1 ska åtminstone innehålla följande:
a) |
Specificering av den relevanta lagstiftning, bland annat inom miljöområdet, som ligger till grund för beslut och yttranden om de olika typerna av relevanta projekt av gemensamt intresse. |
b) |
En förteckning över beslut och yttranden som ska inhämtas. |
c) |
Namn och kontaktuppgifter för den behöriga myndigheten, andra berörda myndigheter och större intressenter. |
d) |
Arbetsgången, med en beskrivning av varje etapp i processen, inklusive en vägledande tidsplan och en kortfattad översikt av beslutsprocessen för de olika typerna av relevanta projekt av gemensamt intresse. |
e) |
Omfattning, struktur och detaljnivå för de dokument som ska lämnas in tillsammans med ansökan om beslut, samt en checklista. |
f) |
I vilka etapper och på vilka sätt allmänheten kan medverka i processen. |
g) |
Sättet på vilket den behöriga myndigheten, andra berörda myndigheter och den projektansvariga ska visa att synpunkterna från det offentliga samrådet har beaktats, till exempel genom att visa vilka ändringar som gjorts avseende projektets geografiska plats och utformning eller genom att motivera varför synpunkterna inte har beaktats. |
h) |
I möjligaste mån översättningar av innehållet på alla språk i de angränsande medlemsstaterna, som ska genomföras i samordning med berörda angränsande medlemsstater. |
2.
I det detaljerade schema som avses i artikel 10.6 b ska åtminstone följande anges:
a) |
Beslut och yttranden som ska inhämtas. |
b) |
Myndigheter, intressenter och allmänhet som sannolikt berörs. |
c) |
Förfarandets olika etapper och deras längd. |
d) |
Viktigare delmål som ska uppnås och deras tidsfrister inför det övergripande beslut som ska fattas. |
e) |
Planerade resurser från myndigheternas sida och eventuella ytterligare resursbehov. |
3.
För att öka allmänhetens medverkan i processen för tillståndsgivning och på förhand säkerställa information till och dialog med allmänheten ska följande principer tillämpas, utan att det påverkar kraven på offentliga samråd enligt miljölagstiftningen:
a) |
Intressenter som berörs av ett projekt av gemensamt intresse, bland annat relevanta nationella, regionala och lokala myndigheter, markägare och medborgare som bor i närheten av projektet samt allmänheten och dess sammanslutningar, organisationer eller grupper ska informeras utförligt och höras tidigt, på ett inkluderande sätt, i ett skede då det ännu går att ta hänsyn till eventuella farhågor från allmänhetens sida, och på ett öppet sätt som medger insyn. Den behöriga myndigheten ska i förekommande fall aktivt stödja de insatser som den projektansvariga gör. |
b) |
De behöriga myndigheterna ska säkerställa att offentliga samråd om projekt av gemensamt intresse sammanförs om detta är möjligt, inbegripet offentliga samråd som redan krävs enligt nationell rätt. Varje offentligt samråd ska omfatta alla frågor som är av betydelse för den aktuella etappen i förfarandet, och en fråga av betydelse för en särskild etapp ska inte tas upp i mer än ett offentligt samråd; ett och samma offentliga samråd får dock hållas på flera olika geografiska platser. De frågor som tas upp i ett offentligt samråd ska anges tydligt i meddelandet om det offentliga samrådet. |
c) |
Kommentarer och invändningar ska endast tillåtas från början av det offentliga samrådet och fram till dess att tidsfristen löper ut. |
d) |
De projektansvariga ska se till att samrådet hålls vid en tidpunkt som medger allmänhetens medverkan på ett öppet och inkluderande sätt. |
4.
Konceptet för allmänhetens medverkan ska åtminstone innehålla information om
a) |
berörda och tillfrågade intressenter, |
b) |
planerade åtgärder, bland annat uppgifter om var och när mötena föreslås hållas, |
c) |
tidsplan, |
d) |
personalresurser som avsatts för olika uppgifter. |
5.
I samband med det offentliga samråd som ska genomföras innan ansökan lämnas in ska de berörda parterna åtminstone
a) |
offentliggöra en informationsbroschyr i elektroniskt och, där så är relevant, tryckt format på högst 15 sidor som på ett klart och tydligt sätt ger en översikt över beskrivningen av, syftet med och den preliminära tidtabellen för projektets utvecklingssteg, den nationella nätutvecklingsplanen, alternativa sträckningar som övervägs, typer av och egenskaper hos den potentiella effekten, även sådana av gränsöverskridande natur, och eventuella åtgärder för att begränsa dessa; informationsbroschyren ska offentliggöras innan samrådet inleds och innehålla en förteckning över adresserna till webbplatsen för det projekt av gemensamt intresse som avses i artikel 9.7, den informationsplattform som avses i artikel 23 och den handbok med förfaranden som avses i punkt 1 i denna bilaga, |
b) |
offentliggöra informationen om samrådet på webbplatsen för det projekt av gemensamt intresse som avses i artikel 9.7, på anslagstavlorna vid lokalförvaltningarnas kontor och åtminstone i en eller, i förekommande fall, två lokala mediekanaler, |
c) |
skriftligen eller på elektronisk väg bjuda in relevanta berörda intressenter, föreningar, organisationer och grupper till särskilda möten där olika synpunkter ska diskuteras. |
6.
På den projektwebbplats som avses i artikel 9.7 ska åtminstone följande information offentliggöras:
a) |
Datum då projektets webbplats senast uppdaterades. |
b) |
Översättningar av innehållet på alla språk i de medlemsstater som berörs av projektet eller på vilka projektet har en betydande gränsöverskridande verkan enligt punkt 1 i bilaga IV. |
c) |
Den informationsbroschyr som avses i punkt 5, uppdaterad med de senaste uppgifterna om projektet. |
d) |
En icke-teknisk och regelbundet uppdaterad sammanfattning som redogör för projektets aktuella status, inbegripet geografisk information, och som i samband med uppdateringar tydligt anger ändringar av tidigare versioner. |
e) |
Genomförandeplanen enligt artikel 5.1, uppdaterad med de senaste uppgifterna om projektet. |
f) |
De medel som unionen anslagit och betalat ut för projektet. |
g) |
Planeringen för projektet och de offentliga samråden, med tydliga uppgifter om datum och plats för de offentliga samråden och utfrågningarna, samt de planerade frågor som är relevanta för dessa utfrågningar. |
h) |
Kontaktuppgifter för mottagande av ytterligare information eller handlingar. |
i) |
Kontaktuppgifter för ingivande av kommentarer och invändningar under de offentliga samråden. |
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/103 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2022/870
av den 30 maj 2022
om tillfälliga handelsliberaliseringsåtgärder som kompletterar handelsmedgivanden tillämpliga på ukrainska produkter enligt associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1) |
Associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan (2) (associeringsavtalet) utgör grunden för förbindelserna mellan unionen och Ukraina. I enlighet med rådets beslut 2014/668/EU (3) har avdelning IV i associeringsavtalet, som avser handel och handelsrelaterade frågor, tillämpats provisoriskt sedan den 1 januari 2016 och trädde i kraft den 1 september 2017 sedan alla medlemsstater ratificerat den. |
(2) |
I associeringsavtalet uttrycks parternas till associeringsavtalet (parterna) önskan att stärka och bredda förbindelserna på ett målmedvetet och innovativt sätt, att underlätta och uppnå gradvis ekonomisk integration, och att göra detta i enlighet med de rättigheter och skyldigheter som följer av parternas medlemskap i Världshandelsorganisationen. |
(3) |
I artikel 2 i associeringsavtalet fastställs bland annat respekt för demokratiska principer, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt främjande av respekten för principerna om suveränitet och territoriell integritet samt gränsernas okränkbarhet och oberoende som grundläggande delar av associeringsavtalet. |
(4) |
Artikel 25 i associeringsavtalet föreskriver att ett frihandelsområde mellan parterna gradvis ska upprättas i enlighet med artikel XXIV i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (Gatt 1994). I detta syfte föreskrivs i artikel 29 i associeringsavtalet ett gradvist avskaffande av tullar i enlighet med de tulltaxor som inbegrips där och möjligheten att påskynda och utvidga omfattningen av ett sådant avskaffande. Artikel 48 i associeringsavtalet föreskriver att hänsyn ska tas till allmänintresset innan antidumpningsåtgärder vidtas mellan parterna. |
(5) |
Rysslands oprovocerade och obefogade anfallskrig mot Ukraina som pågått sedan den 24 februari 2022 har haft en djupgående negativ inverkan på Ukrainas förmåga att bedriva handel med resten av världen, både på grund av att produktionskapacitet förstörts och att en betydande del av transportmedlen inte finns tillgängliga på grund av att tillträdet till Svarta havet har stängts. Under dessa exceptionella omständigheter och för att mildra de negativa ekonomiska konsekvenserna av Rysslands anfallskrig mot Ukraina är det nödvändigt att påskynda utvecklingen av närmare ekonomiska förbindelser mellan unionen och Ukraina för att snabbt stödja de ukrainska myndigheterna och den ukrainska befolkningen. Det är därför nödvändigt och lämpligt att stimulera handelsflöden och bevilja medgivanden i form av handelsliberaliseringsåtgärder för alla produkter i linje med det påskyndade avskaffandet av tullar på handeln mellan unionen och Ukraina. |
(6) |
I enlighet med artikel 21.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska unionen sörja för samstämmigheten mellan de olika områden som omfattas av dess yttre åtgärder. Enligt artikel 207.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska den gemensamma handelspolitiken föras inom ramen för principerna och målen för unionens yttre åtgärder. |
(7) |
De handelsliberaliseringsåtgärder som fastställs i denna förordning bör utformas på följande sätt: i) Fullständigt avskaffande av importtullar (förmånstullar) på import av industriprodukter från Ukraina. ii) Upphävande av tillämpningen av systemet med ingångspriser på frukt och grönsaker. iii) Upphävande av tullkvoterna och fullständigt avskaffande av importtullar. iv) Genom undantag från artikel 14.1 första stycket i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 (4) bör antidumpningstullar på import med ursprung i Ukraina som sker under tillämpningen av den här förordningen inte tas ut vid någon tidpunkt, inte heller efter det att den här förordningen har upphört att gälla. v) Tillfälligt upphävande av tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/478 (5). Genom dessa åtgärder kommer unionen i praktiken att tillfälligt tillhandahålla lämpligt ekonomiskt och finansiellt stöd till förmån för Ukraina och de ekonomiska aktörer som drabbas. |
(8) |
För att förhindra bedrägerier bör de förmånsordningar som fastställs i denna förordning vara villkorade av att Ukraina uppfyller samtliga relevanta villkor för att erhålla förmåner enligt associeringsavtalet, inbegripet ursprungsreglerna för de berörda produkterna och de därmed sammanhängande förfarandena, samt av att Ukraina deltar i ett nära administrativt samarbete med unionen enligt vad som föreskrivs i associeringsavtalet. |
(9) |
Ukraina bör avstå från att införa nya tullar eller avgifter med motsvarande verkan och nya kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan, från att höja gällande tullar eller avgifter eller från att införa andra begränsningar av handeln med unionen, om det inte är tydligt motiverat på grund av rådande krigsläge. Om Ukraina inte uppfyller dessa villkor bör kommissionen ha befogenhet att helt eller delvis tillfälligt upphäva de förmånsordningar som fastställs i denna förordning. |
(10) |
I artikel 2 i associeringsavtalet föreskrivs att bland annat respekt för demokratiska principer, mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt bekämpande av spridning av massförstörelsevapen, därmed sammanhängande material och bärare av sådana vapen utgör grundläggande delar av associeringsavtalet. Vidare anges det i artikel 3 i associeringsavtalet att rättsstatsprincipen, god samhällsstyrning, korruptionsbekämpning, bekämpning av olika former av gränsöverskridande organiserad brottslighet och terrorism, främjande av hållbar utveckling och verkningsfull multilateralism är av central betydelse för att stärka förbindelserna mellan parterna. Det bör införas en möjlighet att tillfälligt upphäva de förmånsordningar som inrättats genom denna förordning om Ukraina inte respekterar de allmänna principerna i associeringsavtalet, i likhet med vad som gäller enligt andra associeringsavtal som unionen har undertecknat. |
(11) |
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att upphäva förmånsordningar och införa korrigerande åtgärder som avses i artiklarna 3 och 4 i denna förordning i fall då producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter påverkas, eller skulle kunna påverkas, allvarligt av import enligt denna förordning. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). |
(12) |
Det är nödvändigt att föreskriva en möjlighet att, efter det att kommissionen undersökt ärendet, återinföra tullar annars tillämpliga enligt associeringsavtalet på import av produkter som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde som orsakar eller riskerar att orsaka allvarliga svårigheter för producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter. |
(13) |
Kommissionens årliga rapport om genomförandet av det djupgående och omfattande frihandelsområdet, som utgör en integrerad del av associeringsavtalet, bör innehålla en detaljerad utvärdering av genomförandet av de handelsliberaliseringsåtgärder som fastställs i denna förordning. |
(14) |
Med beaktande av ärendets brådskande karaktär som rör situationen orsakad av Rysslands anfallskrig mot Ukraina anses det lämpligt att åberopa det undantag från tidsfristen på åtta veckor som föreskrivs i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till EU-fördraget, EUF-fördraget och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. |
(15) |
Mot bakgrund av nödsituationen i Ukraina bör denna förordning föreskriva en lämplig övergångsbestämmelse och träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Handelsliberaliseringsåtgärder
1. Följande förmånsordningar ska införas:
a) |
Förmånstullarna på import till unionen av vissa industriprodukter med ursprung i Ukraina som omfattas av en sjuårig utfasning i enlighet med bilaga I-A till associeringsavtalet ska vara noll. |
b) |
Tillämpningen av systemet med ingångspriser ska upphävas för de produkter som omfattas av systemet i enlighet med bilaga I-A till associeringsavtalet. Inga tullar ska tillämpas på import av dessa produkter. |
c) |
Alla tullkvoter som fastställs i bilaga I-A till associeringsavtalet ska upphävas och de produkter som omfattas av dessa kvoter får importeras till unionen från Ukraina utan tullar. |
2. Genom undantag från artikel 14.1 första stycket i förordning (EU) 2016/1036 ska antidumpningstullar på import med ursprung i Ukraina som sker under tillämpningen av den här förordningen inte tas ut vid någon tidpunkt, inte heller efter det att den här förordningen har upphört att gälla.
3. Tillämpningen av förordning (EU) 2015/478 ska tillfälligt upphävas för import med ursprung i Ukraina.
Artikel 2
Villkor för rätt till förmånsordningar
De förmånsordningar som föreskrivs i artikel 1.1 a, b och c ska omfattas av följande villkor:
a) |
Att reglerna om produkters ursprung och de därmed sammanhängande förfarandena enligt associeringsavtalet följs. |
b) |
Att Ukraina avstår från att införa nya tullar eller avgifter med motsvarande verkan och nya kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan för import med ursprung i unionen samt från att höja gällande tullar eller avgifter och från att införa andra begränsningar, inbegripet diskriminerande interna administrativa åtgärder, om det inte är tydligt motiverat på grund av rådande krigsläge. |
c) |
Att Ukraina respekterar demokratiska principer, mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och rättsstatsprincipen samt att det görs fortsatta och varaktiga insatser i kampen mot korruption och olaglig verksamhet i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 2, 3 och 22 i associeringsavtalet. |
Artikel 3
Tillfälligt upphävande
1. Om kommissionen finner att det finns tillräcklig bevisning för att Ukraina inte uppfyller villkoren i artikel 2, får den genom en genomförandeakt vidta åtgärder för att, helt eller delvis, upphäva förmånsordningarna enligt artikel 1.1 a, b och c. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 5.2.
2. Om en medlemsstat begär att kommissionen ska upphäva någon av förmånsordningarna på grundval av att Ukraina inte uppfyller villkoren i artikel 2 b, ska kommissionen inom fyra månader efter en sådan begäran avge ett motiverat yttrande över huruvida anmärkningen om att Ukraina inte uppfyller villkoren är välgrundad. Om kommissionen fastställer att anmärkningen är välgrundad ska den inleda det förfarande som avses i punkt 1 i den här artikeln.
Artikel 4
Skyddsklausul
1. Om en produkt med ursprung i Ukraina importeras på villkor som orsakar eller riskerar att orsaka allvarliga svårigheter för producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter, får tullar som annars är tillämpliga enligt associeringsavtalet när som helst återinföras för import av den produkten.
2. Kommissionen ska noggrant övervaka konsekvenserna av denna förordning, även med avseende på priserna på unionsmarknaden, med beaktande av information om export, import och unionsproduktion av de produkter som omfattas av de handelsliberaliseringsåtgärder som fastställs i denna förordning.
3. Kommissionen ska fatta ett beslut om att inleda en undersökning inom rimlig tid
a) |
på begäran av en medlemsstat, |
b) |
på begäran av en juridisk person eller en sammanslutning som inte är en juridisk person, som agerar på unionsindustrins vägnar, dvs. alla eller större delen av producenterna i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter, eller |
c) |
på kommissionens eget initiativ, om det är uppenbart för den att det finns tillräckliga prima facie-bevis för allvarliga svårigheter för producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter enligt punkt 1. |
Med avseende på tillämpningen av denna punkt avses med större delen av producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter producenter i unionen vars sammanlagda produktion utgör mer än 50 % av unionens totala produktion av de likadana eller direkt konkurrerande produkter som framställs av den del av unionsindustrin som har uttryckt antingen stöd för eller motstånd mot begäran och som motsvarar minst 25 % av den totala produktionen av de likadana eller direkt konkurrerande produkter som framställs av unionsindustrin.
4. Om kommissionen beslutar att inleda en undersökning ska den offentliggöra ett tillkännagivande om undersökningens inledande i Europeiska unionens officiella tidning. Tillkännagivandet ska innehålla en sammanfattning av de upplysningar som mottagits och uppgift om att alla relevanta upplysningar bör skickas till kommissionen. Den period inom vilken berörda parter får lämna skriftliga synpunkter ska också anges. Denna period får inte överstiga fyra månader från och med dagen för offentliggörandet av tillkännagivandet.
5. Kommissionen ska inhämta alla upplysningar den anser nödvändiga och får kontrollera de mottagna upplysningarna med Ukraina eller andra relevanta källor. Kommissionen får biträdas av tjänstemän från den medlemsstat på vars territorium kontroller kan komma att utföras, om medlemsstaten begär sådant biträde av de tjänstemännen.
6. Vid undersökningen av om det föreligger sådana allvarliga svårigheter för producenter i unionen av likadana eller direkt konkurrerande produkter som avses i punkt 1 ska kommissionen, i den mån relevant information finns tillgänglig, beakta bland annat följande faktorer avseende unionens producenter:
— |
Marknadsandel. |
— |
Produktion. |
— |
Lager. |
— |
Produktionskapacitet. |
— |
Kapacitetsutnyttjande. |
— |
Sysselsättning. |
— |
Import. |
— |
Priser. |
7. Undersökningen ska avslutas inom sex månader från det att tillkännagivandet enligt punkt 4 i denna artikel offentliggjorts. Vid exceptionella omständigheter får kommissionen förlänga denna period genom en genomförandeakt som antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 5.2.
8. Inom tre månader efter det att undersökningen avslutats ska kommissionen besluta om huruvida den ska återinföra de tullar som annars är tillämpliga enligt associeringsavtalet genom en genomförandeakt som antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 5.2 i denna förordning. Genomförandeakten ska träda i kraft inom en månad från det att den har offentliggjorts.
De tullar som annars är tillämpliga enligt associeringsavtalet får återinföras under så lång tid som krävs för att unionsproducenternas försämrade ekonomiska eller finansiella situation ska kunna motverkas, eller under så lång tid som risken för en sådan försämring föreligger. Om de fakta som slutligen fastställts visar att villkoren i punkt 1 i denna artikel inte är uppfyllda ska kommissionen anta en genomförandeakt genom vilken undersökningen och förfarandena avslutas. Den genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 5.2 i denna förordning.
9. Om det till följd av exceptionella omständigheter som kräver omedelbara åtgärder är omöjligt att genomföra en undersökning får kommissionen, efter att ha underrättat den tullkodexkommitté som avses i artikel 5.1, vidta alla förebyggande åtgärder som är nödvändiga.
Artikel 5
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av tullkodexkommittén, som inrättats genom artikel 285 i Europaparlamentet och rådets förordning (EU) nr 952/2013 (7). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 6
Utvärdering av genomförandet av handelsliberaliseringsåtgärderna
Kommissionens årliga rapport om genomförandet av det djupgående och omfattande frihandelsområdet ska innehålla en detaljerad utvärdering av genomförandet av de handelsliberaliseringsåtgärder som föreskrivs i denna förordning och ska, om så är lämpligt, innehålla en bedömning av dessa åtgärders påverkan på samhället i Ukraina och i unionen. Information om import av produkter enligt artikel 1.1 c ska göras tillgänglig via kommissionens webbplats.
Artikel 7
Övergångsbestämmelse
De förmånsordningar som avses i artikel 1.1 a, b och c ska tillämpas på produkter som den 4 juni 2022 antingen transiteras från Ukraina till unionen eller är under tullkontroll i unionen, förutsatt att en ansökan om detta lämnas till de ansvariga tullmyndigheterna i unionen inom sex månader från den dagen.
Artikel 8
Ikraftträdande och tillämpning
1. Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Denna förordning ska tillämpas till och med den 5 juni 2023.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 maj 2022.
På Europaparlamentets vägnar
R. METSOLA
Ordförande
På rådets vägnar
B. LE MAIRE
Ordförande
(1) Europaparlamentets ståndpunkt av den 19 maj 2022 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 24 maj 2022.
(2) EUT L 161, 29.5.2014, s. 3.
(3) Rådets beslut 2014/668/EU av den 23 juni 2014 om undertecknande, på Europeiska unionens vägnar, och om provisorisk tillämpning av associeringsavtalet mellan Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen och deras medlemsstater, å ena sidan, och Ukraina, å andra sidan, vad gäller avdelning III (med undantag för bestämmelserna om behandling av arbetstagare som är tredjelandsmedborgare och lagligen anställda på den andra partens territorium) och avdelningarna IV, V, VI och VII i avtalet, samt därtill hörande bilagor och protokoll (EUT L 278, 20.9.2014, s. 1).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (EUT L 176, 30.6.2016, s. 21).
(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/478 av den 11 mars 2015 om gemensamma importregler (EUT L 83, 27.3.2015, s. 16).
(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
(7) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (EUT L 269, 10.10.2013, s. 1).
BESLUT
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/109 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT (EU) 2022/871
av den 30 maj 2022
om ändring av rådets beslut 2003/17/EG vad gäller dess tillämpningsperiod och vad gäller likvärdighet av fältbesiktningar i Bolivia av utsädesodlingar av stråsäd och olje- och spånadsväxter och likvärdighet av utsäde av stråsäd och olje- och spånadsväxter producerade i Bolivia
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1) |
I rådets beslut 2003/17/EG (3) föreskrivs att fältbesiktningar av vissa utsädesodlingar i tredjeländer som förtecknas i bilaga I till det beslutet på vissa villkor ska anses likvärdiga med fältbesiktningar som utförs i enlighet med unionsrätten. Där föreskrivs också att utsäde av vissa arter som produceras i dessa tredjeländer på vissa villkor ska anses likvärdigt med utsäde som produceras i enlighet med unionsrätten. |
(2) |
Likvärdighet har beviljats för dessa tredjeländer genom användning av den multilaterala ramen för internationell handel med utsäde, dvs. Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) system för sortkontroll av utsäde som är avsett för internationell handel och Internationella frökontrollorganisationens (ISTA) metoder, eller, i tillämpliga fall, AOSA:s (Association of Official Seed Analysts) regler som är likvärdiga med ISTA:s metoder. Kommissionen har även genomfört rättsliga bedömningar och granskningar i vissa av dessa tredjeländer för att undersöka om de uppfyller kraven i unionsrätten innan likvärdighet beviljas för första gången. Årlig testning och rapportering inom OECD-ramen, regelbundna, återkommande granskningar av laboratorier för ISTA-ackreditering samt officiella kontroller avseende unionsrätten visar att fältbesiktningar som utförs i dessa tredjeländer fortsätter att ge samma garantier som fältbesiktningar som utförs av medlemsstaterna och att utsäde som produceras och certifieras i dessa tredjeländer fortsätter att ge samma garantier som utsäde som produceras och certifieras i medlemsstaterna. Dessa fältbesiktningar och detta utsäde bör därför fortsätta att anses likvärdiga med unionens fältbesiktningar och utsäde. |
(3) |
Under 2016 lämnade Bolivia in en begäran till kommissionen om beviljande av likvärdighet avseende landets system för fältbesiktningar av utsädesodlingar och avseende utsäde av Sorghum spp. (sorghum), Zea mays (majs) och Helianthus annuus (solros) som produceras och certifieras i Bolivia. |
(4) |
Kommissionen gjorde en bedömning av den relevanta lagstiftningen i Bolivia, utförde en granskning 2018 av systemet för offentlig kontroll av utsädesproduktion och utsädescertifiering av sorghum, majs och solros i Bolivia samt deras likvärdighet med unionens krav, och offentliggjorde resultatet av granskningen i en rapport med titeln Final report of an audit carried out in the Plurinational State of Bolivia from 14 March 2018 to 22 March 2018 in order to evaluate the system of official controls and certification of seed and their equivalence with European Union requirements. |
(5) |
Granskningen visade att det finns ett välorganiserat system för produktion och certifiering av utsäde i Bolivia. Kommissionen identifierade vissa brister och lämnade rekommendationer till Bolivia. Eftersom Bolivia hade åtgärdat dessa brister den 30 november 2018 uppfyller landet villkoren i bilaga II till beslut 2003/17/EG och respektive krav i rådets direktiv 66/402/EEG (4) och 2002/57/EG (5). |
(6) |
Det är därför lämpligt att bevilja likvärdighet avseende fältbesiktningar av utsädesodlingar av sorghum, majs och solros i Bolivia och avseende utsäde av sorghum, majs och solros som produceras i Bolivia och officiellt certifieras av det landets myndigheter. |
(7) |
Eftersom beslut 2003/17/EG kommer att upphöra att gälla den 31 december 2022 bör den period för vilken likvärdighet erkänns enligt det beslutet förlängas, för att undvika risker för störningar i importen av utsäde till unionen. Med hänsyn till den investering och den tid som krävs för produktionen av utsäde som certifieras i enlighet med unionsrätten är det lämpligt att förlänga den perioden med sju år. |
(8) |
Beslut 2003/17/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av beslut 2003/17/EG
Beslut 2003/17/EG ska ändras på följande sätt:
1. |
I artikel 6 ska datumet ”31 december 2022” ersättas med datumet ”31 december 2029”. |
2. |
Tabellen i bilaga I ska ändras på följande sätt:
|
Artikel 2
Ikraftträdande
Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 3
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 30 maj 2022.
På Europaparlamentets vägnar
R. METSOLA
Ordförande
På rådets vägnar
B. LE MAIRE
Ordförande
(1) Yttrande av den 23 mars 2022 (ännu inte offentliggjort i EUT).
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 5 april 2022 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 maj 2022.
(3) Rådets beslut 2003/17/EG av den 16 december 2002 om likvärdighet av fältbesiktningar av utsädesodlingar i tredje land och om likvärdighet av utsäde producerat i tredje land (EGT L 8, 14.1.2003, s. 10).
(4) Rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd (EGT P 125, 11.7.1966, s. 2309).
(5) Rådets direktiv 2002/57/EG av den 13 juni 2002 om saluföring av utsäde av olje- och spånadsväxter (EGT L 193, 20.7.2002, s. 74).
II Icke-lagstiftningsakter
INTERNATIONELLA AVTAL
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/112 |
Information om ikraftträdandet av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Kap Verde om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Kap Verde om förenklat utfärdande av viseringar för kortare vistelse till medborgare i Republiken Kap Verde och i Europeiska unionen
Avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Kap Verde om ändring av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Kap Verde om förenklat utfärdande av viseringar för kortare vistelse till medborgare i Republiken Kap Verde och i Europeiska unionen träder i kraft den 1 juli 2022, i och med att det förfarande som föreskrivs i artikel 2.2 i avtalet avslutades den 3 maj 2022.
FÖRORDNINGAR
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/113 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2022/872
av den 1 juni 2022
om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 vad gäller ändring av mallarna för operativa program inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning och för samarbetsprogram inom målet Europeiskt territoriellt samarbete när det gäller sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (Care)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (1), särskilt artikel 96.9,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 av den 17 december 2013 om särskilda bestämmelser för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till målet Europeiskt territoriellt samarbete (2), särskilt artikel 8.11,
efter samråd med samordningskommittén för de europeiska struktur- och investeringsfonderna, och
av följande skäl:
(1) |
I kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 (3) fastställs mallar för operativa program inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning och inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. |
(2) |
På grund av den exceptionella förlängningen av möjligheten att tillfälligt tillämpa en medfinansieringsgrad på 100 % även för utgifter som deklareras i betalningsansökningar under det räkenskapsår som inleds den 1 juli 2021 och avslutas den 30 juni 2022 inom ett eller fler prioriterade områden i ett program som får stöd från av Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) eller Sammanhållningsfonden i enlighet med artikel 25a.1a i förordning (EU) nr 1303/2013, införd genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/562 (4), bör mallen för operativa program inom målet Investering för tillväxt, som anges i bilaga I till genomförandeförordning (EU) nr 288/2014, och mallen för samarbetsprogram inom målet Europeiskt territoriellt samarbete, som anges i bilaga II till genomförandeförordning (EU) nr 288/2014, ändras i enlighet med detta. |
(3) |
I förordning (EU) 2022/562 infördes även möjligheten att insatser för att hantera migrationsutmaningarna till följd av Rysslands militära aggression får finansieras av antingen Eruf eller ESF på grundval av de regler som gäller för den andra fonden i enlighet med artikel 98.4 i förordning (EU) nr 1303/2013, om sådana insatser ingår i ett särskilt insatsområde. Denna nya möjlighet bör därför återspeglas i mallen för operativa program inom målet Investering för tillväxt i bilaga I till genomförandeförordning (EU) nr 288/2014. I synnerhet borde valet av den fond som stöder dessa insatser och som bidrar till den andra fondens investeringsprioriteringar vara tydligt, oavsett om det särskilda insatsområdet är kopplat till Eruf eller ESF eller till båda. |
(4) |
Genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(5) |
I syfte att möjliggöra ett snabbt genomförande av de åtgärder som föreskrivs i denna förordning bör den träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Bilaga I till genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 ska ersättas med texten i bilaga I till den här förordningen.
2. Bilaga II till genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 ska ersättas med texten i bilaga II till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 1 juni 2022.
På kommissionens vägnar
Ursula VON DER LEYEN
Ordförande
(1) EUT L 347, 20.12.2013, s. 320.
(2) EUT L 347, 20.12.2013, s. 259.
(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 288/2014 av den 25 februari 2014 om fastställande av regler i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden och om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden när det gäller mallen för operativa program inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning och i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 om särskilda bestämmelser för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till målet Europeiskt territoriellt samarbete när det gäller mallen för samarbetsprogram inom målet Europeiskt territoriellt samarbete (EUT L 87, 22.3.2014, s. 1).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2022/562 av den 6 april 2022 om ändring av förordningarna (EU) nr 1303/2013 och (EU) nr 223/2014 vad gäller sammanhållningsinsatser för flyktingar i Europa (EUT L 109, 8.4.2022, s. 1).
BILAGA I
””BILAGA I
Mall för operativa program inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning
CCI |
<0.1 type="S" maxlength="15" input="S"“SME”> (1) |
Titel |
<0.2 type="S" maxlength="255" input="M"“SME > |
Version |
<0.3 type="N" input="G"“SME > |
Första året |
<0.4 type="N" maxlength="4" input="M"“SME > |
Sista året |
<0.5 type="N" maxlength="4" input="M"“SME > |
Stödberättigande från |
<0.6 type="D" input="G"“SME > |
Stödberättigande till |
<0.7 type="D" input="G"“SME > |
Kommissionens beslut nr |
<0.8 type="S" input="G"“SME > |
Datum för kommissionens beslut |
<0.9 type="D" input="G"“SME > |
Medlemsstatens beslut om ändring nr |
<0.10 type="S" maxlength="20" input="M"“SME > |
Datum för medlemsstatens beslut om ändring |
<0.11 type="D" input="M"“SME > |
Datum för ikraftträdande av medlemsstatens beslut |
<0.12 type="D" input="M"“SME > |
Nutsregioner som omfattas av det operativa programmet |
<0.12 type="S" input="S"SME > |
AVSNITT 1
STRATEGI FÖR DET OPERATIVA PROGRAMMETS BIDRAG TILL UNIONENS STRATEGI FÖR SMART OCH HÅLLBAR TILLVÄXT FÖR ALLA OCH FÖR ATT UPPNÅ EKONOMISK, SOCIAL OCH TERRITORIELL SAMMANHÅLLNING (2)
(Referens: artikel 27.1 och artikel 96.2 första stycket a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 och, för operativa program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin, artikel 92b.9 andra stycket och 92b.10 (3))
1.1. Strategi för det operativa programmets bidrag till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning
1.1.1. |
Beskrivning av det operativa programmets strategi för att bidra till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning (4).
För att lägga till nya insatsområden i ett befintligt operativt program, för att kunna tilldela de ytterligare medlen till det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin, måste en beskrivning av de förväntade effekterna avseende främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin lämnas i den därför avsedda textrutan nedan. För ett nytt operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin räcker det med beskrivningen i textrutan nedan. |
1.1.1.a |
Beskrivning av de förväntade konsekvenserna av det operativa programmet för främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt för förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
|
1.1.2. |
Motivering för valet av tematiska mål och motsvarande investeringsprioriteringar som gäller partnerskapsöverenskommelsen, och som bygger på att man fastställt regionala och i tillämpliga fall nationella behov, inklusive sådana behov som fastställts i relevanta landsspecifika rekommendationer, antagna i enlighet med artikel 121.2 i EUF-fördraget, och relevanta rådsrekommendationer, antagna i enlighet med artikel 148.4 i EUF-fördraget, och med hänsyn till förhandsutvärderingen (5).
För ett lägga till nya insatsområden till ett befintligt operativt program för att anslå de ytterligare medlen till det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin måste beskrivningen i 1.1.2.a läggas till. För ett nytt operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin räcker det med beskrivningen i 1.1.2a. |
1.1.2.a |
Motivering med angivande av de förväntade konsekvenserna av det operativa programmet för främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
Tabell 1 Motivering för valet av tematiska mål och investeringsprioriteringar
|
1.2. Motivering för fördelningen av medel
Motivering för fördelningen av medel (unionens stöd) till varje tematiskt mål och, i tillämpliga fall, till investeringsprioriteringar, i enlighet med kraven på tematisk koncentration och med beaktande av förhandsutvärderingen.
<1.2.1 type="S" maxlength="7000" input="M" PA=Y TA=”NA”> |
I samband med att nya insatsområden läggs till ett befintligt operativt program måste man för att anslå de ytterligare medlen till det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin lägga till beskrivningen i 1.2.a.
För ett nytt operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin räcker det med följande beskrivning.
1.2.a Motivering för fördelningen av de ytterligare medlen för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin till Eruf eller ESF, samt en beskrivning av hur dessa medel kan inriktas på de geografiska områden där de behövs mest, med beaktande av olika regionala behov och utvecklingsnivåer för att säkerställa en balans i stödet mellan behoven i de regioner och städer som har drabbats hårdast av följderna av covid-19-pandemin och behovet av att fortsätta fokusera på mindre utvecklade regioner, i enlighet med de mål för ekonomisk, social och territoriell sammanhållning som anges i artikel 174 i EUF-fördraget.
<1.2.1 type="S" maxlength="3000" input="M" PA=Y TA=”NA”> |
Tabell 2
Översikt över investeringsstrategin för det operativa programmet
Insatsområde |
Fond (Eruf (6), Sammanhållningsfonden, ESF (7), YEI (8), Eruf React-EU, ESF React-EU eller YEI React-EU) |
Unionens stöd (9) (euro) |
Andel av unionens sammanlagda stöd till det operativa programmet (10) |
Tematiskt mål (11) |
Investeringsprioriteringar (12) |
Specifika mål för investeringsprioriteringen |
Gemensamma och programspecifika resultatindikatorer för vilka ett mål har fastställts |
<1.2.1 type="S" input="G"> |
<1.2.2 type="S" input="G"> |
<1.2.3 type="N' " input="G"> |
<1.2.4 type="P’ input="G"> |
<1.2.5 type="S" input="G"> |
<1.2.6 type="S" input="G"> |
<1.2.7 type="S" input="G"> |
<1.2.8 type="S" input="G"> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
AVSNITT 2
INSATSOMRÅDEN
(Referens: artikel 96.2 första stycket b och c i förordning (EU) nr 1303/2013, artikel 98.4 andra stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
De tabeller som hänvisar till särskilda fonder kommer att finnas tillgängliga för de andra fonderna för de prioriteringar som genomförs med hjälp av artikel 98.4 andra stycket i förordning (EU) nr 1303/2013.
2.A En beskrivning av insatsområden andra än tekniskt stöd
(Referens: artikel 96.2 första stycket b i förordning (EU) nr 1303/2013)
2.A.1 Insatsområde (upprepas för varje insatsområde)
Insatsområdets id-nummer |
<2A.1 type="N" input="G"“SME» > |
Insatsområdets namn |
<2A.2 type="S" maxlength="500" input="M"“SME” > |
|
<2A.3 type="C" input="M"> |
||
|
<2A.4 type="C" input="M"“SME” > |
||
|
<2A.5 type="C" input="M"> |
||
|
<2A.6 type="C" input="M"> |
||
|
<2A.7 type="C" input="M"> |
||
|
<2A.8 type="C" input="M"> |
||
|
<2A.9 type="C" input="M"> |
2.A.2 Motivering för inrättandet av ett insatsområde som omfattar mer än en regionkategori, tematiskt mål eller fond (i tillämpliga fall) (13)
(Referens: artikel 96.1 och artikel 98.4 andra stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
<2A.0 type="S" maxlength="3500" input="M"> |
2.A.3 Fond, regionkategori och beräkningsunderlag för unionens stöd
(upprepas för varje kombination inom insatsområdet)
Fond |
<2A.7 type="S" input="S"“SME” > |
Regionkategori (14) |
<2A.8 type="S" input="S"“SME ”> |
Beräkningsunderlag (summa stödberättigande utgifter eller stödberättigande offentliga utgifter) |
<2A.9 type="S" input="S"“SME” > |
Regionkategori för de yttersta randområdena och de nordliga glesbefolkade områdena (i tillämpliga fall) (15) |
<2A.9 type="S" input="S” > |
2.A.4 Investeringsprioritering
(upprepas för varje investeringsprioritering inom insatsområdet)
Investeringsprioritering |
<2A.10 type="S" input="S"“SME” > |
2.A.5 Specifika mål för investeringsprioriteringen och förväntade resultat
(upprepas för varje specifikt mål inom investeringsprioriteringen)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b i och ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Id-nummer |
<2A.1.1 type="N" input="G"“SME > |
Specifikt mål |
<2A.1.2 type="S" maxlength="500" input="M"“SME > |
De resultat som medlemsstaterna försöker uppnå med unionens stöd |
<2A.1.3 type="S" maxlength="3500" input="M"SME "> |
Tabell 3
Programspecifika resultatindikatorer, per specifikt mål
(för Eruf, Sammanhållningsfonden och Eruf React-EU)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Regionkategori (i tillämpliga fall) |
Utgångsvärde |
Basår |
Målvärde (16) (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
<2A.1.4 type="S" maxlength="5" input="M"“SME” > |
<2A.1.5 type="S" maxlength="255" input="M"“SME” > |
<2A.1.6 type="S" input="M”” SME"> |
<2A.1.7 type="S" input="S"“SME” > |
Kvantitativt <2A.1.8 type="N" input="M"“SME” > Kvalitativt <2A.1.8 type="S" maxlength="100" input="M"“SME” |
<2A.1.9 type="N’ input="M"“SME”> |
Kvantitativt <2A.1.10 type="N" input="M"> Kvalitativt <2A.1.10 type="S" maxlength="100" input="M"“SME” > |
<2A.1.11 type="S" maxlength="200" input="M"“SME”> |
<2A.1.12 type="S" maxlength="100" input="M"“SME” > |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Tabell 4
Gemensamma resultatindikatorer för vilka ett målvärde har fastställts och programspecifika resultatindikatorer för det specifika målet (per investeringsprioritet och regionkategori) (för ESF och ESF React-EU)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Id-nummer |
Indikator |
Regionkategori (i tillämpliga fall) |
Indikator Måttenhet för indikatorn |
Gemensam aktivitetsindikator som ligger till grund för uppställning av mål |
Utgångsvärde |
Måttenhet för utgångsvärde och målvärde |
Basår |
Målvärde (17) (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
||||
M |
K |
S |
M |
K |
S |
|||||||||
Programspecifikt <2A.1.13 type="S" maxlength="5" input="M"> Gemensamt <2A.1.13 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.14 type="S" maxlength="255" input="M"> Gemensamt <2A.1.14 type="S" input="S"> |
<2A.1.15 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.16 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.16 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.17 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.17 type="S" input="S"> |
Gemensamma aktivitetsindikatorer <2A.1.18 type="S" input="S"> |
Kvantitativt <2A.1.19 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.19 type="S" input="G"> |
<2A.1.20 type="N’ input="M"> |
Kvantitativt <2A.1.21 type="N" input="M"> Kvalitativt <2A.1.21 type="S" maxlength="100" input="M"> |
<2A.1.22 type="S" maxlength="200" input="M"> |
<2A.1.23 type="S" maxlength="100" input="M"> |
||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Tabell 4 a
Resultatindikatorer och programspecifika resultatindikatorer för YEI och YEI React-EU för det specifika målet
(per insatsområde eller del av insatsområde)
(Referens: artikel 19.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 (19))
Id-nummer |
Indikator |
Indikator Måttenhet för indikatorn |
Gemensam aktivitetsindikator som ligger till grund för uppställning av mål |
Utgångsvärde |
Måttenhet för utgångsvärde och målvärde |
Basår |
Målvärde (18) (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
||||
M |
K |
S |
M |
K |
S |
||||||||
Programspecifikt <2A.1.24 type="S" maxlength="5" input="M"> Gemensamt <2A.1.24 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.25 type="S" maxlength="255" input="M"> Gemensamt <2A.1.25 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.26 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.26 type="S" input="S"> |
Programspecifikt <2A.1.27 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.27 type="S" input="S"> |
Gemensamma aktivitetsindikatorer <2A.1.28 type="S" input="S"> |
Kvantitativt <2A.1.29 type="S" input="M"> Gemensamt <2A.1.29 type="S" input="G"> |
<2A.1.30 type="N’ input="M"> |
Kvantitativt <2A.1.31 type="N" input="M"> Kvalitativt <2A.1.31 type="S" maxlength="100" input="M"> |
<2A.1.32 type="S" maxlength="200" input="M"> |
<2A.1.33 type="S" maxlength="100" input="M"> |
||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.A.6 Åtgärder som ska få stöd inom investeringsprioriteringen
(per investeringsprioritering)
2.A.6.1 Beskriv den typ av åtgärder som ska få stöd, med exempel, och hur de förväntas bidra till de specifika målen. I tillämpliga fall, ange även huvudsakliga målgrupper, särskilda typer av territorier och typer av stödmottagare
(Referens: artikel 96.2 första stycket b iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.1.1 type="S" input="S"> |
<2A.2.1.2 type="S" maxlength="17500" input="M"> |
2.A.6.2 Vägledande principer för urval av insatser
(Referens: artikel 96.2 första stycket b iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.2.1 type="S" input="S"> |
<2A.2.2.2 type="S" maxlength="5000" input="M"> |
2.A.6.3 Planerad användning av finansieringsinstrument (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.3.1 type="S" input="S"> |
Planerad användning av finansieringsinstrument |
<2A.2.3.2 type="C" input="M"> |
<2A.2.3.3 type="S" maxlength="7000" input="M"> |
2.A.6.4 Planerad användning av större projekt (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.4.1 type="S" input="S"> |
<2A.2.4.2 type="S" maxlength="3500" input="M"> |
2.A.6.5 Aktivitetsindikatorer per investeringsprioritering och, i tillämpliga fall, per regionkategori
(Referens: artikel 96.2 första stycket b iv i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 5
Gemensamma och programspecifika aktivitetsindikatorer
(per investeringsprioritering, uppdelade per regionkategori för ESF och i tillämpliga fall för Eruf (21))
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Fond |
Regionkategori (i tillämpliga fall) |
Målvärde (2023) (20) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
||
M |
K |
S |
|
|
|||||
<2A.2.5.1 type="S" input="S" SME > |
<2A.2.5.2 type="S" input="S" SME > |
<2A.2.5.3 type="S" input="S" SME > |
<2A.2.5.4 type="S" input="S" SME > |
<2A.2.5.5 type="S" input="S" SME > |
<2A.2.5.6 type="N’ input="M" SME > |
<2A.2.5.7 type="S" maxlength="200" input="M" SME > |
<2A.2.5.8 type="S" maxlength="100" input="M" SME > |
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.A.7 Social innovation, transnationellt samarbete och bidrag till de tematiska målen 1–7 och 13
Särskilda bestämmelser för ESF och ESF React-EU (22), i förekommande fall (per insatsområde och, i tillämpliga fall, per regionkategori): Social innovation, transnationellt samarbete och ESF:s bidrag till de tematiska målen 1–7 och 13.
Beskrivning av hur de planerade åtgärderna inom insatsområdet bidrar till
— |
social innovation (om det inte omfattas av ett särskilt insatsområde), |
— |
transnationellt samarbete (om det inte omfattas av ett särskilt insatsområde), |
— |
de tematiska mål som avses i artikel 9 första stycket led 1–7 och i artikel 92b.9 i förordning (EU) nr 1303/2013.
|
2.A.8 Resultatram (23)
(Referens: artikel 96.2 första stycket b v och bilaga II till förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 6
Resultatram för insatsområdet
(per fond och, för Eruf och ESF, per regionkategori) (26)
Insatsområde |
Typ av indikator (viktigt genomförandesteg, ekonomisk indikator, aktivitetsindikator eller, i tillämpliga fall, resultatindikator) |
Id-nummer |
Indikator eller viktigt genomförandesteg |
Måttenhet, i tillämpliga fall |
Fond |
Regionkategori |
Delmål för 2018 (24) |
Slutmål (2023) (25) |
Uppgiftskälla |
Förklaring av indikatorns relevans, i tillämpliga fall |
||||
M |
K |
S |
M |
K |
S |
|||||||||
<2A.4.1 type="S" input="S"> |
<2A.4.2 type="S" input="S"> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.4.3 type="S" maxlength="5" input="M"> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.3 type="S" input="S"> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.4.4 type="S" maxlength="255" input="M"> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.4 type="S" input="G" or “M”> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.4.5 type="S" input="M"> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.5 type="S" input="G" or “M”> |
<2A.4.6 type="S" input="S"> |
<2A.4.7 type="S" input="S"> |
<2A.4.8 type="S" maxlength="255" input="M"> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.4.9 type="S" input="M"> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.8 type="S" input="M"> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.4.10 type="S" maxlength="200" input="M"> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.10 type="S" input=“M”> |
<2A.4.11 type="S" maxlength="500" input="M"> |
||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ytterligare kvalitativa uppgifter om inrättandet av resultatramen (frivilligt)
<2A.4.12 type="S" maxlength="7000" input="M"> |
2.A.9 Insatskategorier
(Referens: artikel 96.2 b vi i förordning (EU) nr 1303/2013)
Insatskategorier för innehållet i insatsområdet, enligt en nomenklatur som antagits av kommissionen, och en preliminär uppdelning av unionens medel.
Tabell 7–11
Insatskategorier (28)
(per fond och regionkategori, om insatsområdet omfattar mer än en sådan)
Tabell 7: Dimension 1 – insatstyp |
||
Fond |
<2A.5.1.1 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Regionkategori (27) |
<2A.5.1.2 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.5.1.3 type="S" input="S" Decision=N> |
<2A.5.1.4 type="S" input="S" Decision=N > |
<2A.5.1.5 type="N" input="M" Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 8: Dimension 2 – finansieringsform |
||
Fond |
<2A.5.2.1 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Regionkategori (29) |
<2A.5.2.2 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.5.2.3 type="S" input="S" Decision=N> |
<2A.5.2.4 type="S" input="S" Decision=N > |
<2A.5.2.5 type="N" input="M" Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 9: Dimension 3 – typ av område |
||
Fond |
<2A.5.3.1 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Regionkategori (30) |
<2A.5.3.2 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.5.3.3 type="S" input="S" Decision=N> |
<2A.5.3.4 type="S" input="S" Decision=N > |
<2A.5.3.5 type="N" input="M" Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 10: Dimension 4 – territoriella genomförandemekanismer |
||
Fond |
<2A.5.4.1 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Regionkategori (31) |
<2A.5.4.2 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.5.4.2 type="S" input="S" Decision=N> |
<2A.5.4.4 type="S" input="S" Decision=N > |
<2A.5.4.5 type="N" input="M" Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 11: Dimension 6 – ESF:s och ESF React-EU:s andratema (32) (enbart för ESF) |
||
Fond |
<2A.5.5.1 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Regionkategori (33) |
<2A.5.5.2 type="S" input="S" Decision=N > |
|
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.5.5.3 type="S" input="S" Decision=N> |
<2A.5.5.4 type="S" input="S" Decision=N > |
<2A.5.5.5 type="N" input="M" Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
2.A.10 En sammanfattning av den planerade användningen av tekniskt stöd, vid behov inklusive åtgärder för att öka den administrativa kapaciteten hos de myndigheter som ansvarar för förvaltning och kontroll av programmen och stödmottagarna (i tillämpliga fall) (34)
(per insatsområde)
(Referens: artikel 96.2 b vii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Insatsområde |
<3A.6.1 type="S" input="S"> |
<2A.6.2 type="S" maxlength="2000" input="M"> |
2.B Beskrivning av insatsområden för tekniskt stöd
(Referens: artikel 96.2 första stycket c i förordning (EU) nr 1303/2013)
2.B.1 Insatsområde (upprepas för varje insatsområde för tekniskt stöd)
Insatsområdets id-nummer |
<2B.0.2 type="N" maxlength="5" input="G"> |
Insatsområdets namn |
<2B.0.3 type="S" maxlength="255" input="M"> |
☐ Hela insatsområdet ägnas det tekniska stöd som avses i artikel 92b.6 i förordning (EU) nr 1303/2013 |
<2B.0.1 type="C" input="M"> |
2.B.2 Motivering för att inrätta ett insatsområde som omfattar mer än en regionkategori (i tillämpliga fall)
(Referens: artiklarna 96.1 och 98.4 i förordning (EU) nr 1303/2013)
<2B.0.1 type="S" maxlength="3500" input="M"> |
2.B.3 Fond och regionkategori (upprepas för varje kombination inom insatsområdet)
Fond |
<2B.0.4 type="S" input="S"> |
Regionkategori (35) |
<2B.0.5 type="S" input="S"> |
Beräkningsunderlag (summa stödberättigande utgifter eller stödberättigande offentliga utgifter) |
<2B.0.6 type="S" input="S"> |
2.B.4 Specifika mål och förväntade resultat
(upprepas för varje specifikt mål inom insatsområdet)
(Referens: artikel 96.2 första stycket c i och ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Id-nummer |
<2B.1.1 type="N" maxlength="5" input="G"> |
Specifikt mål |
<2B.1.2 type="S" maxlength="500" input="M"> |
Resultat som medlemsstaten försöker uppnå med unionens stöd (36) |
<2B.1.3 type="S" maxlength="3500" input="M"> |
2.B.5 Resultatindikatorer (37)
Tabell 12
Programspecifika resultatindikatorer (per specifikt mål)
(för Eruf/ESF/Sammanhållningsfonden/Eruf React-EU/ESF React-EU)
(Referens: artikel 96.2 första stycket c ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Utgångsvärde |
Basår |
Målvärde (38) (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
||||
M |
K |
S |
M |
K |
S |
||||||
<2.B.2.1 type="S" maxlength="5" input="M"> |
<2.B.2.2 type="S" maxlength="255" input="M"> |
<2.B.2.3 type="S" input="M"> |
Kvantitativt <2.B.2.4 type="N" input="M"> |
<2.B.2.5 type="N’ input="M"> |
Kvantitativt <2.B.2.6 type="N" input="M"> Kvalitativt <2.B.2.6 type="S" maxlength="100" input="M"> |
<2.B.2.7 type="S" maxlength="200" input="M"> |
<2.B.2.8 type="S" maxlength="100" input="M"> |
||||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.B.6 Åtgärder som ska få stöd och hur de förväntas bidra till de specifika målen (per insatsområde)
(Referens: artikel 96.2 första stycket c i och iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
2.B.6.1 En beskrivning av åtgärder som ska få stöd och hur de förväntas bidra till de specifika målen
(Referens: artikel 96.2 första stycket c i och iii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Insatsområde |
<2.B.3.1.1 type="S" input="S"> |
<2.B.3.1.2 type="S" maxlength="7000" input="M"> |
2.B.6.2 Aktivitetsindikatorer som förväntas bidra till resultaten (per insatsområde)
(Referens: artikel 96.2 första stycket c iv i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 13
Aktivitetsindikatorer (per insatsområde)
(för Eruf/ESF/Sammanhållningsfonden/Eruf React-EU/ESF React-EU)
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Målvärde (2023) (39) (frivilligt) |
Uppgiftskälla |
||
M |
K |
S |
||||
<2.B.3.2.1 type="S" maxlength="5" input="M"> |
<2.B.2.2.2 type="S" maxlength="255" input="M"> |
<2.B.3.2.3 type="S" input="M"> |
<2.B.3.2.4 type="N’ input="M"> |
<2.B.3.2.5 type="S" maxlength="200" input="M"> |
||
|
|
|
|
|
|
|
2.B.7 Insatskategorier (per insatsområde)
(Referens: artikel 96.2 första stycket c v i förordning (EU) nr 1303/2013)
Motsvarande insatskategorier, enligt en nomenklatur som antagits av kommissionen, och en preliminär fördelning av unionens medel.
Tabell 14-16
Insatskategorier (41)
Tabell 14: Dimension 1 – insatstyp |
||
Regionkategori (40): <type="S" input="S"> |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.1.1 type="S" input="S" > Decision=N> |
<2B.4.1.2 type="S" input="S"> Decision=N> |
<2B.4.1.3 type="N" input="M"> Decision=N> |
|
|
|
|
|
|
Tabell 15: Dimension 2 – finansieringsform |
||
Regionkategori (42): <type="S" input="S"> |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.2.1 type="S" input="S" > Decision=N> |
<2B.4.2.2 type="S" input="S"> Decision=N> |
<2B.4.2.3 type="N" input="M"> Decision=N> |
|
|
|
|
|
|
Tabell 16: Dimension 3 – typ av område |
||
Regionkategori (43): <type="S" input="S"> |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.3.1 type="S" input="S" > Decision=N> |
<2B.4.3.2 type="S" input="S"> Decision=N> |
<2B.4.3.3 type="N" input="M"> Decision=N> |
|
|
|
|
|
|
AVSNITT 3
FINANSIERINGSPLAN
(Referens: artikel 96.2 första stycket d och artikel 92b.9 femte stycket i förordning (EU) nr 1303/2013)
3.1 Medel per fond och belopp för resultatreserven
(Referens: artikel 96.2 första stycket d i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 17
|
Fond |
Regionkategori |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022 |
Summa |
||||||||
|
|
|
Huvudanslag (44) |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
Summa anslag (unionens stöd) |
Summa anslag (unionens stöd) |
Huvudanslag |
Resultatreserv |
|
<3.1.1 type="S" input="G"“SME”> |
<3.1.2 type="S" input="G"“SME” > |
<3.1.3 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.4 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.5 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.6 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.7type="N" input="M" SME” > |
<3.1.8 type="N" input="M " TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.9 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.10 type="N" input="M"” TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.11 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.12 type="N" input="M"” TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.13 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.14 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.1.15 type="N" input="M" SME” > |
<3.1.16 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA” REACT-EU - NA> |
<3.1.17 type="N" input="M |
<3.1.18 type="N" input="M |
<3.1.19 type="N" input="G" SME” > |
<3.1.20 type="N" input="G” TA - “NA” YEI –“NA”> |
1. |
Eruf |
I mindre utvecklade regioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
2. |
|
I övergångsregioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
3. |
|
I mer utvecklade regioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
4. |
|
Summa utan React-EU |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
5. |
ESF (45) |
I mindre utvecklade regioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
6. |
|
I övergångsregioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
7. |
|
I mer utvecklade regioner |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
8. |
|
Summa utan React-EU |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
9. |
Särskilt anslag till YEI |
Ej tillämpligt |
|
Ej tillämpligt |
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
10. |
Sammanhållningsfonden |
Ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
11. |
Eruf |
Särskilt anslag till de yttersta randområdena och de nordliga glesbefolkade områdena |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
12. |
Eruf React-EU |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
|
Ej tillämpligt |
13. |
ESF React-EU (45) |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
|
Ej tillämpligt |
14. |
Särskilt anslag till YEI React-EU |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
|
Ej tillämpligt |
15. |
React-EU |
Summa |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
|
|
Ej tillämpligt |
16. |
Totalsumma |
Summa |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
3.2 Medel per fond och nationell medfinansiering (i euro)
(Referens: artikel 96.2 första stycket d ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
|
Tabell 18a
Finansieringsplan
Insatsområde |
Fond |
Regionkategori |
Beräkningsunderlag för unionens stöd (summa stödberättigande kostnader eller offentliga stödberättigande kostnader) |
Unionens stöd |
Nationella motpartsmedel |
Preliminär uppdelning av de nationella motpartsmedlen |
Summa finansiering |
Medfinansieringsgrad (46) |
Medfinansieringsgrad på 100 % för räkenskapsåret 2020–2021 ((*)) |
Medfinansieringsgrad på 100 % för räkenskapsåret 2021–2022 ((**)) |
För kännedom Stöd från EIB |
Huvudanslag (summa anslag minus resultatreserv) |
Resultatreserv |
Resultatreserven som andel av unionens sammanlagda stöd |
|||
Nationell offentlig finansiering |
Nationell privat finansiering (1) |
|
Unionens stöd |
Nationella motpartsmedel |
Unionens stöd |
Nationella motpartsmedel (47) |
|
||||||||||
|
|
|
|
(a) |
(b) = (c) + (d) |
(c) |
(d) |
(e) = (a) + (b) |
(f) = (a)/(e) (2) |
|
|
(g) |
(h) = (a) – (j) |
(i) = (b) – (k) |
(j) |
(k) = (b) * ((j)/(a)) |
(l) = (j)/(a) *100 |
<3.2.A.1 type="S" input="G"“SME” > |
<3.2.A.2 type="S" input="G"“SME” > |
<3.2.A.3 type="S" input="G"“SME” > |
<3.2.A.4 type="S" input="G"“SME” > |
<3.2.A.5 type="N" input="M"“SME” > |
<3.2.A.6 type="N"SME”" input="G"> |
<3.2.A.7 type="N" input="M"“SME” > |
<3.2.A.8 type="N" input="M"“SME” > |
<3.2.A.9 type="N" input="G“SME”"> |
<3.2.A.10 type="P" input="G"“SME” > |
Se fotnot ((*)) för närmare uppgifter (exempel nedan) |
Se fotnot ((**)) för närmare uppgifter (exempel nedan) |
<3.2.A.11 type="N" input="M"“SME” > |
<3.2.A.12 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA”> |
<3.2.A.13 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA”>> |
<3.2.A.14 type="N" input="M" TA - “NA” YEI –“NA” REACT-EU „NA”> |
<3.2.A.15 type="N" input="M"” TA - “NA” YEI –“NA” REACT-EU „NA”>> |
<3.2.A.16 type="N" input="G” TA - “NA” YEI –“NA” REACT-EU “NA”> |
Insatsområde 1 |
Eruf |
|
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
|
|
|
Insatsområde 2 |
ESF |
|
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
|
|
|
Insatsområde 3 |
YEI (48) |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Insatsområde 4 |
ESF |
|
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
|
|
|
YEI (49) |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
|
Insatsområde 5 |
Sammanhållningsfonden |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
|
|
|
|
Insatsområde 6 |
Eruf React-EU |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Insatsområde 7 |
ESF React-EU |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Insatsområde 8 |
YEI React-EU (50) |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Insatsområde 9 |
ESF React-EU |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
YEI React-EU (51) |
ej tillämpligt |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
|
Summa |
Eruf |
Mindre utvecklade regioner |
|
lika med summan i tabell 17 rad 1 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
Eruf |
Övergångsregioner |
|
lika med summan i tabell 17 rad 2 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
Eruf |
Mer utvecklade regioner |
|
lika med summan i tabell 17 rad 3 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
Eruf |
Särskilt anslag till de yttersta randområdena och de nordliga glesbefolkade områdena |
|
lika med summan i tabell 17 rad 11 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
Eruf React-EU |
ej tillämpligt |
|
lika med summan i tabell 17 rad 12 |
|
|
|
|
|
|
|
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Summa |
ESF (52) |
Mindre utvecklade regioner |
|
inte lika med summan i tabell 17 rad 5, som omfattar ESF:s motsvarande stöd till YEI (53) |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
ESF (54) |
Övergångsregioner |
|
inte lika med summan i tabell 17 rad 6, som omfattar ESF:s motsvarande stöd till YEI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
ESF (55) |
Mer utvecklade regioner |
|
inte lika med summan i tabell 17 rad 7, som omfattar ESF:s motsvarande stöd till YEI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
ESF React-EU |
ej tillämpligt |
|
lika med summan i tabell 17 rad 13 |
|
|
|
|
|
|
|
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Summa |
YEI (56) |
ej tillämpligt |
|
inte lika med summan i tabell 17 rad 9, som endast omfattar det särskilda anslaget till YEI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
YEI React-EU (57) |
ej tillämpligt |
|
lika med summan i tabell 17 rad 14 |
|
|
|
|
|
|
|
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Summa |
Sammanhållningsfonden |
ej tillämpligt |
|
lika med summan i tabell 17 rad 10 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa |
React-EU |
ej tillämpligt |
|
lika med summan i tabell 17 rad 15 |
|
|
|
|
|
|
|
ej tillämpligt |
|
|
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
ej tillämpligt |
Totalsumma |
|
|
|
lika med summan i tabell 17 rad 16 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
(1) |
Fylls i endast när insatsområdena redovisas som sammanlagda kostnader. |
(2) |
Satsen får avrundas till närmaste heltal i tabellen. Den exakta satsen som används för att ersätta betalningar är kvoten (f).
Tabell 18b Sysselsättningsinitiativet för unga – särskilda anslag till ESF, ESF React-EU och YEI (59) (i tillämpliga fall)
|
(1) |
Fylls i endast när insatsområdena redovisas som sammanlagda kostnader. |
(2) |
Satsen får avrundas till närmaste heltal i tabellen. Den exakta satsen som används för att ersätta betalningar är kvoten (f). |
Tabell 18c
Uppdelning av finansieringsplanen per insatsområde, fond, regionkategori och tematiskt mål
(Referens: artikel 96.2 första stycket d ii i förordning (EU) nr 1303/2013)
Insatsområde |
Fond (60) |
Regionkategori (i tillämpliga fall) |
Tematiskt mål |
Unionens stöd |
Nationella motpartsmedel |
Summa finansiering |
<3.2.C.1 type="S" input="G"> |
<3.2.C.2 type="S" input="G"> |
<3.2.C.3 type="S" input="G"> |
<3.2.C.4 type="S" input="G"> |
<3.2.C.5 type="N" input="M"> |
<3.2.C.6 type="N" input="M"> |
<3.2.C.7 type="N" input="M"> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
Summa |
|
|
|
|
|
|
Tabell 19
Preliminärt stödbelopp som ska användas för mål om klimatförändringar
(Referens: artikel 27.6 i förordning (EU) nr 1303/2013) (61)
Insatsområde |
Preliminärt stödbelopp som ska användas för mål om klimatförändringar (i euro) |
Andel av sammanlagt stöd till det operativa programmet (i %) |
<3.2.C.8 type="S" input="G"> |
<3.2.C.9 type="N" input="G"> Decision=N> |
<3.2.C.10 type="P" input="G"> Decision=N> |
|
|
|
Summa React-EU |
|
|
Summa |
|
|
AVSNITT 4
INTEGRERAT TILLVÄGAGÅNGSSÄTT VID TERRITORIELL UTVECKLING (62)
(Referens: artikel.96.3 i förordning (EU) nr 1303/2013)
En beskrivning av det integrerade tillvägagångssättet vid territoriell utveckling som tar hänsyn till det operativa programmets innehåll och mål med beaktande av partnerskapsöverenskommelsen och som visar hur det operativa programmet bidrar till att programmets mål uppnås och till de förväntade resultaten.
<4.0 type="S" maxlength="3500" input="M"> |
4.1 Lokalt ledd utveckling (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.3 a i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tillvägagångssättet vid användning av instrument för lokalt ledd utveckling samt principerna för fastställande av områden där det kommer att genomföras.
<4.1 type="S" maxlength="7000" input="M" PA=Y> |
4.2 Integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.3 b i förordning (EU) nr 1303/2013 och artikel 7.2 och 7.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 (63))
Vid behov, det preliminära belopp för Eruf-stödet för integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling som ska genomföras i enlighet med bestämmelserna i artikel 7.2 i förordning (EU) nr 1301/2013 och det preliminära ESF-stödet till integrerade åtgärder.
<4.2.1 type=”S” maxlength=”3500” input=”M”> |
Tabell 20
Integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling – preliminära belopp för Eruf- och ESF-stöd
Fond |
Eruf- och ESF-stöd (preliminärt) (euro) |
Andel av fondens sammanlagda stöd till programmet |
<4.2.2 type="S" input="G"> |
<4.2.3 type="N" input="M"> |
<4.2.3 type="P" input="G"> |
Summa Eruf React-EU |
|
|
Summa ESF utan React-EU |
|
|
Summa Eruf + ESF utan React-EU |
|
|
4.3 Integrerad territoriell investering (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.3 c i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tillvägagångssättet vid användning av integrerade territoriella investeringar (enligt definitionen i artikel 36 i förordning (EU) nr 1303/2013) i andra fall än dem som avses i punkt 4.2, och deras preliminära anslag från varje insatsområde.
<4.3.1 type="S" maxlength="5000" input="M PA=Y"> |
Tabell 21
Preliminära anslag till andra integrerade territoriella investeringar än dem som avses i punkt 4.2
(aggregerat belopp)
Insatsområde |
Fond |
Preliminärt anslag (unionens stöd) (i euro) |
<4.3.2 type="S" input="G" PA=Y> |
<4.3.3 type="S" input="G" PA=Y > |
<4.3.4 type="N" input="M" PA=Y > |
|
|
|
Summa Eruf [utan React-EU] |
|
|
Summa ESF [utan React-EU] |
|
|
Summa Eruf + ESF [utan React-EU] |
|
|
Summa Eruf React-EU |
|
|
Summa ESF React-EU |
|
|
SUMMA Eruf React-EU + ESF React-EU |
|
|
Totalsumma |
|
|
4.4 Bestämmelser för interregionala och transnationella åtgärder inom de operativa programmen, när stödmottagarna finns i mer än en medlemsstat (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 96.3 d i förordning (EU) nr 1303/2013)
<4.4.1 type="S" maxlength="3500" input="M" PA=Y> |
4.5 Hur de inom programmet planerade insatserna bidrar till makroregionala strategier och havsområdesstrategier, enligt de behov för programområdet som fastställts av medlemsstaten (i tillämpliga fall)
(När medlemsstaten och regionerna deltar i makroregionala strategier och havsområdesstrategier)
(Referens: artikel 96.3 e i förordning (EU) nr 1303/2013)
<4.4.2 type="S" maxlength="3500" input="M" > |
AVSNITT 5
Särskilda behov i geografiska områden med störst fattigdom eller hos målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller social utestängning (i tillämpliga fall) (64)
(Referens: artikel 96.4 a i förordning (EU) nr 1303/2013)
5.1 Geografiska områden med störst fattigdom / målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller social utestängning
<5.1.1 type="S" maxlength="7000" input="M" Decision= N PA=Y> |
5.2 Strategi för att möta de särskilda behoven i geografiska områden med störst fattigdom / målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller social utestängning samt, i tillämpliga fall, bidraget till det integrerade tillvägagångssätt som anges i partnerskapsöverenskommelsen
<5.2.1 type="S" maxlength="7000" input="M" Decision= N PA=Y> |
Tabell 22
Åtgärder för att möta de särskilda behoven i geografiska områden med störst fattigdom eller hos målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller social utestängning (65)
Målgrupp / geografiskt område |
Huvudsakliga typer av åtgärder som planeras inom det integrerade tillvägagångssättet |
Insatsområde |
Fond |
Regionkategori (i tillämpliga fall) |
Investeringsprioritering |
<5.2.2 type="S" maxlength="255" input="M" Decision=N PA=Y > |
<5.2.3type="S" maxlength= "1500" input="M" Decision= N PA=Y > |
<5.2.4 type="S" input="S" Decision= N PA=Y > |
<5.2.6 type="S" input="S" Decision= N PA=Y > |
<5.2.7 type="S" input="S" Decision= N PA=Y > |
<5.2.5 type="S" input="S" PA=Y > |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
AVSNITT 6
Särskilda behov i områden med allvarliga och permanenta, naturbetingade eller demografiska nackdelar (i tillämpliga fall) (66)
(Referens: artikel 96.4 b i förordning (EU) nr 1303/2013)
<6.1 type="S" maxlength="5000" input="M" Decisions=N PA=Y> |
AVSNITT 7
MYNDIGHETER OCH ORGAN MED ANSVAR FÖR FÖRVALTNING, KONTROLL OCH REVISION SAMT RELEVANTA PARTERS ROLL
(Referens: artikel 92b.10 tredje stycket och artikel 96.5 i förordning (EU) nr 1303/2013)
7.1 Relevanta myndigheter och organ
(Referens: artikel 96.5 a och b i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 23
Relevanta myndigheter och organ
Myndighet/organ |
Namn på myndighet/organ samt avdelning eller enhet |
Chef för myndighet/organ (befattning) |
<7.1.1 type="S" input="S" Decision=N “SME” > |
<7.1.2 type="S" maxlength= "255" input="M" Decision=N “SME” > |
<7.1.3 type="S" maxlength= "255" input="M" Decision=N “SME” > |
Förvaltande myndighet |
|
|
Attesterande myndighet, i tillämpliga fall |
|
|
Revisionsmyndighet |
|
|
Organ till vilket kommissionen kommer att göra utbetalningar |
|
|
7.2 De relevanta parternas engagemang
(Referens: artikel 96.5 c i förordning (EU) nr 1303/2013)
7.2.1. Åtgärder som vidtagits för att engagera parterna i utarbetandet av det operativa programmet och parternas roll i genomförandet, övervakningen och utvärderingen av programmet
<7.2.1 type="S" maxlength="14000" input="M" Decisions=N “SME”> |
7.2.2. Samlat bidrag (för ESF och ESF React-EU, i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 6.1 i förordning (EU) nr 1304/2013)
<7.2.2 type="S" maxlength="5000" input="M" Decisions=N> |
7.2.3. Anslag för kapacitetsbyggande (för ESF och ESF React-EU, i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 6.2 och 6.3 i förordning (EU) nr 1304/2013)
<7.2.3 type="S" maxlength="14000" input="M" Decisions=N> |
AVSNITT 8
SAMORDNING MELLAN FONDERNA, EJFLU, EHFF OCH ANDRA FINANSIERINGSINSTRUMENT PÅ UNIONSNIVÅ OCH NATIONELL NIVÅ SAMT EIB
(Referens: artikel 96.6 a i förordning (EU) nr 1303/2013)
Mekanismerna för att säkerställa samordningen mellan fonderna, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) och andra finansieringsinstrument på unionsnivå och nationell nivå samt EIB, med beaktande av de relevanta bestämmelserna i den gemensamma strategiska ramen.
<8.1 type="S" maxlength="14000" input="M" Decisions=N PA=Y> |
AVSNITT 9
FÖRHANDSVILLKOR (67)
(Referens: artikel 96.6 b i förordning (EU) nr 1303/2013)
9.1 Förhandsvillkor
Uppgifter om bedömningen av förhandsvillkorens relevans och av hur de har uppfyllts (frivilligt)
<9.0 type="S" maxlength="14000" input="M" PA=Y> |
Tabell 24
Tillämpliga förhandsvillkor och bedömning av hur de har uppfyllts
Förhandsvillkor |
Insatsområden som förhandsvillkoret gäller |
Förhandsvillkoret uppfyllt (ja/nej/delvis) |
Kriterier |
Kriterierna uppfyllda (ja/nej) |
Referens (referens till strategier, rättsakter eller andra relevanta dokument, även till relevanta avsnitt, artiklar eller stycken, med webblänk eller annan åtkomst till texten) |
Förklaringar |
<9.1.1 type="S" maxlength="500" input="S" PA=Y“SME” > |
<9.1.2 type="S" maxlength="100" input="S" PA=Y “SME” > |
<9.1.3 type="C" input="G" PA=Y “SME” > |
<9.1.4 type="S" maxlength="500" input="S" PA=Y “SME” > |
<9.1.5 type="B" input="S" PA=Y “SME” > |
<9.1.6 type="S" maxlength="500" input="M" PA=Y “SME” > |
<9.1.7 type="S" maxlength="1000" input="M" PA=Y “SME” > |
|
|
|
|
|
|
|
9.2 Beskrivning av åtgärder för att uppfylla förhandsvillkoren, ansvariga organ och tidsplan (68)
Tabell 25
Åtgärder för att uppfylla tillämpliga allmänna förhandsvillkor
Allmänt förhandsvillkor |
Kriterier som inte uppfylls |
Åtgärder som ska vidtas |
Tidsfrist (datum) |
Ansvariga organ |
<9.2.1 type="S" maxlength="500" input="G" PA=Y “SME” > |
<9.2.2 type="S" maxlength="500" input="G" PA=Y “SME” > |
<9.2.3 type="S" maxlength="1000" input="M" PA=Y “SME” > |
<9.2.4 type="D" input="M" PA=Y “SME” > |
<9.2.5 type="S" maxlength="500" input="M" PA=Y “SME” > |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Tabell 26
Åtgärder för att uppfylla tillämpliga tematiska förhandsvillkor
Tematiskt förhandsvillkor |
Kriterier som inte uppfylls |
Åtgärder som ska vidtas |
Tidsfrist (datum) |
Ansvariga organ |
<9.2.1 type="S" maxlength="500" input="G" PA=Y “SME” TA- “NA”> |
<9.2.2 type="S" maxlength="500" input="G” PA=Y “SME” TA- “NA” > |
<9.2.3 type="S" maxlength="1000" input="M" PA=Y “SME” TA- “NA” > |
<9.2.4 type="D" input="M " PA=Y “SME” TA- “NA” > |
<9.2.5 type="S" maxlength="500" input="M" PA=Y “SME” TA- “NA“> |
1. X |
|
Åtgärd 1 |
Tidsfrist för åtgärd 1 |
|
|
Åtgärd 2 |
Tidsfrist för åtgärd 2 |
|
AVSNITT 10
MINSKNING AV DEN ADMINISTRATIVA BÖRDAN FÖR STÖDMOTTAGARNA (69)
(Referens: artikel 96.6 c i förordning (EU) nr 1303/2013)
Sammanfattning av bedömningen av den administrativa bördan för stödmottagarna och, vid behov, planerade åtgärder tillsammans med en preliminär tidsram för att minska den administrativa bördan.
<10.0 type="S" maxlength="7000" input="M" decision=N PA=Y> |
AVSNITT 11
ÖVERGRIPANDE PRINCIPER (70)
(Referens: artikel 96.7 i förordning (EU) nr 1303/2013)
11.1 Hållbar utveckling
En beskrivning av den åtgärden för att ta hänsyn till miljöskyddskrav, resurseffektivitet, begränsning av och anpassning till klimatförändringar, motståndskraft mot katastrofer samt riskförebyggande och riskhantering vid urvalet av insatser.
<13.1 type="S" maxlength="5500" input="M" decision=N> |
11.2 Lika möjligheter och icke-diskriminering
En beskrivning av de specifika åtgärderna för att främja lika möjligheter och förhindra diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning i samband med förberedelsen, utarbetandet och genomförandet av det operativa programmet, särskilt när det gäller tillgång till finansiering, med hänsyn till behoven hos olika målgrupper som riskerar att drabbas av sådan diskriminering, särskilt kraven på att säkerställa tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning.
<13.2 type="S" maxlength="5500" input="M" decision=N> |
11.3 Jämställdhet
En beskrivning av hur det operativa programmet bidrar till att främja jämställdhet, och när så är lämpligt, bestämmelser för att säkerställa att jämställdhetsperspektivet integreras både på program- och insatsnivå.
<13.2 type="S" maxlength="5500" input="M" decision=N> |
AVSNITT 12
SEPARATA DELAR
12.1 Större projekt som ska genomföras under programperioden
(Referens: artikel 96.2 e i förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 27:
Förteckning över större projekt
Projekt |
Planerat datum för anmälan/ansökan (år, kvartal) |
Planerad start för genomförandet (år, kvartal) |
Planerat datum för avslutande (år, kvartal) |
Insatsområden/investeringsprioriteringar |
<12.1.1 type="S" maxlength="500" input="S" decision=N> |
<12.1.2 type="D" input="M" decision=N > |
<12.1.3 type="D" input="M" decision=N > |
<12.1.4 type="D" input="M" decision=N > |
<12.1.5 type="S" " input="S" decision=N > |
|
|
|
|
|
12.2 Resultatram för det operativa programmet (71)
Tabell 28
Resultatram per fond och regionkategori (sammanfattning)
Insatsområde |
Fond |
Regionkategori |
Indikator eller viktigt genomförandesteg |
Måttenhet, i tillämpliga fall |
Delmål för 2018 |
Slutmål (2023) (72) |
||
M |
K |
S |
||||||
<12.2.1 type="S" input="G"> |
<12.2.2 type="S" input="G"> |
<12.2.3 type="S" input="G"> |
<12.2.4 type="S" input="G"> |
<12.2.5 type="S" input="G"> |
<12.2.6 type="S" input="G"> |
<12.2.7 type="S" input="G"> |
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
12.3 Relevanta parter som deltar i utarbetandet av programmet
<12.3 type="S" maxlength="10500" input="M" decision=N> |
BILAGOR (laddas upp i det elektroniska systemet för datautbyte som separata filer)
— |
Utkast till rapport om förhandsutvärdering med en sammanfattning (obligatoriskt) (Referens: artiklarna 55.2 och 92b.10 i förordning (EU) nr 1303/2013) (73) |
— |
Dokumentation om bedömning av förhandsvillkoren och av hur de har uppfyllts (i tillämpliga fall) (74) |
— |
Yttrande från nationella organ för främjande av likabehandling om avsnitten 11.2 och 11.3 (i tillämpliga fall) (Referens: artikel 96.7 i förordning (EU) nr 1303/2013) (75) |
— |
Sammanfattning för allmänheten av det operativa programmet (i tillämpliga fall) |
(1) Förklaring till fältens innehåll:
|
type (typ): N = nummer, D = datum, S = sträng, C = kryssruta, P = procentandel, B = boolesk variabel |
|
decision (beslut): N = ingår inte i kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet |
|
input (inmatning): M = manuell, S = val, G = systemgenererat |
|
”maxlength”= maximalt antal tecken inklusive mellanslag |
|
PA – Y = del som endast kan omfattas av partnerskapsöverenskommelsen |
|
TA – NA = inte tillämpligt för operativa program som endast gäller tekniskt stöd |
|
YEI – NA = inte tillämpligt för operativa program som endast gäller sysselsättningsinitiativet för unga. |
|
SME = tillämpligt även för program för gemensamma finansieringsinstrument för obegränsade garantier och värdepapperisering till förmån för små och medelstora företag och som genomförs av EIB. |
(2) I tabellerna i den här bilagan anges hur React-EU-medlen ska fördelas (artikel 92a i förordning (EU) nr 1303/2013) i tillämpliga fall, dvs. React-EU-medel för Eruf, ESF respektive Sysselsättningsinitiativet för unga.
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).
(4) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(5) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(6) Europeiska regionala utvecklingsfonden.
(7) Europeiska socialfonden.
(8) Sysselsättningsinitiativet för unga.
(9) Sammanlagt stöd från unionen (både huvudanslaget och resultatreserven).
(10) Uppgifter per fond och per insatsområde.
(11) Namn på det tematiska målet (ej tillämpligt på tekniskt stöd).
(12) Namn på investeringsprioriteringen (ej tillämpligt på tekniskt stöd).
(13) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(14) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(15) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(16) För Eruf, Sammanhållningsfonden och Eruf React-EU kan målvärdena vara kvalitativa eller kvantitativa.
(17) Förteckningen omfattar de gemensamma resultatindikatorer för vilka ett målvärde har fastställts och samtliga programspecifika resultatindikatorer. Målvärden för gemensamma resultatindikatorer måste kvantifieras, för programspecifika resultatindikatorer kan de vara kvalitativa eller kvantitativa. Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön, och utgångsvärdena kan anpassas därefter. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(18) Förteckningen omfattar de gemensamma resultatindikatorer för vilka ett målvärde har fastställts och samtliga programspecifika resultatindikatorer. Målvärden för gemensamma resultatindikatorer måste kvantifieras, för programspecifika resultatindikatorer kan de vara kvalitativa eller kvantitativa. Alla resultatindikatorer i bilaga II till förordning (EU) nr 1304/2013 som används för att övervaka genomförandet av sysselsättningsinitiativet för unga måste vara kopplade till ett kvantifierat målvärde. Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön, och utgångsvärdena kan anpassas därefter. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(19) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 470).
(20) För ESF omfattar förteckningen gemensamma aktivitetsindikatorer för vilka ett målvärde har fastställts. Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön. För Eruf React-EU är det i de flesta fall inte relevant med en könsuppdelning. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(21) Uppdelning per regionkategori är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(22) För ESF och ESF React-EU omfattar förteckningen de gemensamma aktivitetsindikatorer för vilka ett målvärde har fastställts och samtliga programspecifika resultatindikatorer.
(23) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(24) Delmålen kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(25) Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(26) När sysselsättningsinitiativet för unga genomförs som del av ett insatsområde måste dess delmål och mål redovisas separat från andra delmål och mål inom insatsområdet i enlighet med de genomförandeakter som avses i artikel 22.7 femte stycket i förordning (EU) nr 1303/2013, eftersom medlen för sysselsättningsinitiativet för unga (det särskilda anslaget och motsvarande stöd från ESF) inte omfattas av resultatreserven.
(27) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(28) Beloppen omfattar allt stöd från unionen (både huvudanslaget och resultatreserven).
(29) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(30) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(31) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(32) I tillämpliga fall, ta med kvantifierade uppgifter om ESF:s bidrag till de tematiska mål som avses i artikel 9 första stycket led 1–7 och i artikel 92b.9 i förordning (EU) nr 1303/2013.
(33) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(34) Detta avsnitt behövs inte om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet ”Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin”.
(35) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(36) Måste anges när unionens stöd till tekniskt stöd i programmet överstiger 15 miljoner euro.
(37) Måste anges när det är objektivt motiverat med hänsyn till åtgärdens innehåll och när unionens stöd till tekniskt stöd i programmet överstiger 15 miljoner euro.
(38) Målvärdena kan vara kvalitativa eller kvantitativa. Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön, och utgångsvärdena kan anpassas därefter. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(39) Det är frivilligt att ange målvärden för aktivitetsindikatorer inom tekniskt stöd. Målvärdena kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelade efter kön. ”M” = män, ”K” = kvinnor, ”S” = summa.
(40) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(41) Beloppen omfattar allt stöd från unionen (både huvudanslaget och resultatreserven).
(42) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(43) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program eller insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(44) Summa anslag (unionens stöd) minus anslag till resultatreserven.
(45) Summa anslag från ESF, inklusive motsvarande stöd från ESF till sysselsättningsinitiativet för unga. I kolumnerna för resultatreserven ingår inte ESF:s motsvarande stöd till sysselsättningsinitiativet för unga, eftersom detta inte ingår i resultatreserven.
(46) Undantaget från artikel 120.3 första och andra styckena i förordning (EU) nr 1303/2013 (som föreskrivs i artikel 92b.11 i den förordningen) är inte tillämpligt på de ytterligare React-EU-medel som anslagits för tekniskt stöd. Om det genom insatsområdet för tekniskt stöd tillhandahålls stöd för mer än en regionkategori ska medfinansieringsgraden för insatsområdet fastställas genom att det proportionellt återspeglar fördelningen av React-EU-medel mellan regionkategorier inom insatsområdet, inom de tak som föreskrivs i artikel 120.3 i förordning (EU) nr 1303/2013.
(47) De nationella motpartsmedlen delas proportionellt mellan huvudanslaget och resultatreserven.
(48) Insatsområdet omfattar det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga och motsvarande stöd från ESF.
(49) Denna del av insatsområdet omfattar det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga och ESF:s motsvarande stöd.
(50) Insatsområdet omfattar det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga och motsvarande stöd från ESF.
(51) Denna del av insatsområdet omfattar det särskilda anslaget till YEI React-EU och det motsvarande ESF React-EU-stödet.
(52) ESF:s stöd utan det motsvarande stödet till sysselsättningsinitiativet för unga.
(53) Summan av det sammanlagda ESF-stödet i mindre utvecklade regioner, övergångsregioner och mer utvecklade regioner samt medel som anslagits till sysselsättningsinitiativet för unga i tabell 18a är lika med summan av det sammanlagda ESF-stödet i sådana regioner och det särskilda anslaget till sysselsättningsinitiativet för unga i tabell 17.
(54) ESF:s stöd utan det motsvarande stödet till sysselsättningsinitiativet för unga.
(55) ESF:s stöd utan det motsvarande stödet till sysselsättningsinitiativet för unga.
(56) Omfattar det särskilda bidraget till sysselsättningsinitiativet för unga och motsvarande stöd från ESF.
((*)) Genom att kryssa i rutan begär medlemsstaten, i enlighet med artikel 25a.1 i förordning (EU) nr 1303/2013, att en medfinansieringsgrad på 100 % tillämpas på de utgifter som deklarerats i betalningsansökningar under de räkenskapsår som inleds den 1 juli 2020 och avslutas den 30 juni 2021 för [alla insatsområden] [några insatsområden] i det operativa programmet.
((**)) Genom att kryssa i rutan begär medlemsstaten, i enlighet med artikel 25a.1a i förordning (EU) nr 1303/2013, att en medfinansieringsgrad på 100 % tillämpas på de utgifter som deklarerats i betalningsansökningar under de räkenskapsår som inleds den 1 juli 2021 och avslutas den 30 juni 2022 för [alla insatsområden] [några insatsområden] i det operativa programmet.
(57) Omfattar det särskilda anslaget till YEI React-EU och motsvarande stöd från ESF React-EU.
(58) Sysselsättningsinitiativet för unga (det särskilda anslaget och det motsvarande stödet från ESF) behandlas som en fond och redovisas på en separat rad även om det är en del av ett insatsområde.
(59) Fylls i för varje (del av) insatsområde där sysselsättningsinitiativet för unga genomförs.
(60) I denna tabell behandlas sysselsättningsinitiativet för unga (det särskilda anslaget och det motsvarande stödet från ESF) som en fond.
(61) Tabellen genereras automatiskt på grundval av insatskategorierna inom varje insatsområde.
(62) Om det är fråga om en översyn av ett operativt program eller ett program i syfte att fastställa en eller flera separata insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin behövs denna del endast om motsvarande stöd tillhandahålls.
(63) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1301/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och om särskilda bestämmelser för målet för målet Investering för tillväxt och sysselsättning samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1080/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 289).
(64) Detta avsnitt behövs inte om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(65) Om programmet omfattar mer än en regionkategori kan det behövas en uppdelning per kategori.
(66) Detta avsnitt behövs inte om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(67) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(68) Tabellerna 25 och 26 omfattar endast tillämpliga allmänna och tematiska förhandsvillkor som när programmet lämnades in inte var uppfyllda eller delvis inte uppfyllda (se tabell 24).
(69) Detta avsnitt behövs inte om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(70) Detta avsnitt behövs inte om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(71) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(72) Målvärdet kan redovisas som en summa (män + kvinnor) eller uppdelat efter kön.
(73) Denna bilaga är inte tillämplig om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(74) Denna bilaga är inte tillämplig om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(75) Denna bilaga behövs inte om det är fråga om ett operativt program för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
BILAGA II
”BILAGA II
Mall för samarbetsprogram inom målet Europeiskt territoriellt samarbete
CCI |
<0.1 type=‘S’ maxlength=‘15’ input=‘S’> (1) |
Titel |
<0.2 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
Version |
<.0,3 type="N" input="G"> |
Första året |
<0.4 type=‘N’ maxlength=‘4’ input=‘M’> |
Sista året |
<0.5 type=‘N’ maxlength=‘4’ input=‘M’>> |
Stödberättigande från |
<.0,6 type="D" input="G"> |
Stödberättigande till |
<.0,7 type="D" input="G">> |
Kommissionens beslut nr |
<.0,8 type="S" input="G">> |
Datum för kommissionens beslut |
<.0,9 type="D" input="G">> |
Medlemsstatens beslut om ändring nr |
<0.10 type=‘S’ maxlength=‘20’ input=‘M’>> |
Datum för medlemsstatens beslut om ändring |
<.0,11 type="D" input="M">> |
Datum för ikraftträdande av medlemsstatens beslut |
<.0,12 type="D" input="M">> |
Nutsregioner som omfattas av samarbetsprogrammet |
<.0,13 type="S" input="S">> |
AVSNITT 1
STRATEGI FÖR SAMARBETSPROGRAMMETS BIDRAG TILL UNIONENS STRATEGI FÖR SMART OCH HÅLLBAR TILLVÄXT FÖR ALLA OCH FÖR ATT UPPNÅ EKONOMISK, SOCIAL OCH TERRITORIELL SAMMANHÅLLNING (2)
(Referens: artikel 27.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (3) och artikel 8.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 (4))
1.1 Strategi för samarbetsprogrammets bidrag till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning
1.1.1. |
Beskrivning av samarbetsprogrammets strategi för att bidra till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla och för att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning
Om det är fråga om en översyn av ett befintligt samarbetsprogram i syfte att tilldela de ytterligare React-EU-medlen måste en beskrivning av de förväntade effekterna avseende främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin lämnas i den därför avsedda textrutan enligt vad som anges nedan. |
1.1.1a |
Beskrivning av de förväntade konsekvenserna av samarbetsprogrammet för främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt för förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
|
1.1.2 |
Motivering för valet av tematiska mål och motsvarande investeringsprioriteringar, som beaktar den gemensamma strategiska ramen och utgår från en analys av behoven inom hela programområdet och den strategi som valts för att möta behoven, för att i tillämpliga fall åtgärda felande länkar, med hänsyn till förhandsutvärderingen.
Om det är fråga om en översyn av ett befintligt samarbetsprogram i syfte att tilldela de ytterligare React-EU-medlen måste följande beskrivning läggas till. |
1.1.2a |
Motivering med angivande av de förväntade konsekvenserna av samarbetsprogrammet för främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser samt förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(Referens: artikel 92b.9 i förordning (EU) nr 1303/2013) Tabell 1 Motivering för valet av tematiska mål och investeringsprioriteringar
|
1.2 Motivering för fördelningen av medel
Motivering för fördelningen av medel (unionens stöd) till varje tematiskt mål och, i tillämpliga fall, till investeringsprioriteringar, i enlighet med kraven på tematisk koncentration och med beaktande av förhandsutvärderingen.
<1.2.1 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’ > |
Om det är fråga om en översyn av ett befintligt samarbetsprogram i syfte att tilldela de ytterligare React-EU-medlen måste följande beskrivning läggas till:
1.2a |
Motivering för fördelningen av de ytterligare React-EU-medlen till programmet. samt en beskrivning av hur dessa medel kan inriktas på de geografiska områden där de behövs mest, med beaktande av olika regionala behov och utvecklingsnivåer för att säkerställa det fortsätter att fokusera på mindre utvecklade regioner, i enlighet med de mål för ekonomisk, social och territoriell sammanhållning som anges i artikel 174 i EUF-fördraget.
Tabell 2 Översikt över investeringsstrategin för samarbetsprogrammet
|
AVSNITT 2
INSATSOMRÅDEN
(Referens: artikel 8.2 b och c i förordning (EU) nr 1299/2013)
AVSNITT 2.A
Beskrivning av insatsområden andra än tekniskt stöd
(Referens: artikel 8.2 b i förordning (EU) nr 1299/2013)
2.A.1 Insatsområde (upprepas för varje insatsområde)
Insatsområdets id-nummer |
<2A.1 type=‘N’ input=‘G’> |
Insatsområdets namn |
<2A.2 type=‘S’ maxlength=‘500’ input=‘M’> |
|
<2A.3 type=‘C’ input=‘M’> |
||
|
<2A.4 type=‘C’ input=‘M’> |
||
|
<2A.5 type=‘C’ input=‘M’> |
||
|
<2A.6 type="C" input="M"> |
2.A.2 Motivering för inrättandet av ett insatsområde som omfattar mer än ett tematiskt mål (i tillämpliga fall) (11)
(Referens: artikel 8.1 i förordning (EU) nr 1299/2013)
<2.A.0 type=‘S’ maxlength=‘3 500 ’ input=‘M’> |
2.A.3 Fond och beräkningsunderlag för unionens stöd
(upprepas för varje fond inom insatsområdet)
Fond |
<2A.6 type=‘S’ input=‘S’> |
Beräkningsunderlag (summa stödberättigande utgifter eller stödberättigande offentliga utgifter) |
<2A.8 type=‘S’ input=‘S’> |
2.A.4 Investeringsprioritering (upprepas för varje investeringsprioritering inom insatsområdet)
(Referens: artikel 8.2 b i i förordning (EU) nr 1299/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.7 type=‘S’ input=‘S’> |
2.A.5 Specifika mål för investeringsprioriteringen och förväntade resultat
(upprepas för varje specifikt mål inom investeringsprioriteringen)
(Referens: artikel 8.2 b i och ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Id-nummer |
<2A.1.1 type=‘N’ input=‘G’> |
Specifikt mål |
<2A.1.2 type=‘S’ maxlength=‘500’ input=‘M’> |
De resultat som medlemsstaterna försöker uppnå med unionsstödet |
<2A.1.3 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
Tabell 3
Programspecifika resultatindikatorer (per specifikt objektiv)
(Referens: artikel 8.2 b ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Utgångsvärde |
Basår |
Målvärde (2023) (12) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
<2A.1.4 type=‘S’ maxlength=‘5’ input=‘M’> |
<2A.1.5 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
<2A.1.6 type=‘S’ input=‘M’> |
Kvantitativt <2A.1.8 type=‘N’ input=‘M’> Kvalitativt <2A.1.8 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’ |
<2A.1.9 type=‘N’ input=‘M’> |
Kvantitativt <2A.1.10 type=‘N’ input=‘M’> Kvalitativt <2A.1.10 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
<2A.1.11 type=‘S’ maxlength=‘200’ input=‘M’> |
<2A.1.12 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
2.A.6 Åtgärder som ska få stöd inom investeringsprioriteringen (per investeringsprioritering)
2.A.6.1 En beskrivning av den typ av åtgärder, med exempel, som ska stödjas och deras förväntade bidrag till de specifika målen, i lämpliga fall med angivande av huvudsakliga målgrupper, särskilda geografiska målområden och typ av stödmottagare
(Referens: artikel 8.2 b iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.1.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.1.2 type=‘S’ maxlength=‘14000’ input=‘M’> |
2.A.6.2 Vägledande principer för urval av insatser
(Referens: artikel 8.2 b iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.2.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.2.2 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
2.A.6.3 Planerad användning av finansieringsinstrument (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 8.2 b iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.3.1 type=‘S’ input=‘S’> |
Planerad användning av finansieringsinstrument |
<2A.2.3.2 type=‘C’ input=‘M’> |
<2A.2.3.3 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’> |
2.A.6.4 Planerad användning av större projekt (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 8.2 b iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Investeringsprioritering |
<2A.2.4.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.4.2 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
2.A.6.5 Aktivitetsindikatorer (per investeringsprioritering)
(Referens: artikel 8.2 b iv i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 4
Gemensamma och programspecifika aktivitetsindikatorer
Id-nummer |
Indikator (indikatorns namn) |
Måttenhet |
Målvärde (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
<2A.2.5.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.5.2 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.5.3 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.2.5.6 type=‘N’ input=‘M’> |
<2A.2.5.7 type=‘S’ maxlength=‘200’ input=‘M’> |
<2A.2.5.8 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.A.7 Resultatram (13)
(Referens: artikel 8.2 b v i förordning (EU) nr 1299/2013 och bilaga II till förordning (EU) nr 1303/2013)
Tabell 5
Resultatram för insatsområdet
Insatsområde |
Typ av indikator (viktigt genomförandesteg, ekonomisk indikator, aktivitetsindikator eller, i tillämpliga fall, resultatindikator) |
Id-nummer |
Indikator eller viktigt genomförandesteg |
Måttenhet, i tillämpliga fall |
Delmål för 2018 |
Slutmål (2023) |
Uppgiftskälla |
Förklaring av indikatorns relevans, i tillämpliga fall |
<2A.3.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.3.2 type=‘S’ input=‘S’> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.3.3 type=‘S’ maxlength=‘5’ input=‘M’> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.3.3 type=‘S’ input=‘S’> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.3.4 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.4.4 type=‘S’ input=‘G’ or ‘M’> |
Genomförandesteg eller ekonomisk indikator <2A.3.5 type=‘S’ input=‘M’> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.3.5 type=‘S’ input=‘G’ or ‘M’> |
<2A.3.7 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
<2A.3.8 type=‘S’ input=‘M’> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.3.8 type=‘S’ input=‘M’> |
<2A.3.9 type=‘S’ maxlength=‘200’ input=‘M’> Aktivitets- eller resultatindikator <2A.3.9 type=‘S’ input=‘M’> |
<2A.3.10 type=‘S’ maxlength=‘500’ input=‘M’> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ytterligare kvalitativa uppgifter om inrättandet av resultatramen (frivilligt)
<2A.3.11 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’> |
2.A.8 Insatskategorier
(Referens: artikel 8.2 b vii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Insatskategorier för innehållet i insatsområdet, enligt en nomenklatur som antagits av kommissionen, och en preliminär uppdelning av unionens medel.
Tabell 6-9
Insatskategorier
Tabell 6: Dimension 1 Typ av insats |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.4.1.1 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N> |
<2A.4.1.1 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2A.4.1.3 type=‘N’ input=‘M’ Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 7: Dimension 2 Typ av finansiering |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.4.1.4 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N> |
<2A.4.1.5 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2A.4.1.6 type=‘N’ input=‘M’ Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 8: Dimension 3 Typ av område |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.4.1.7 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N> |
<2A.4.1.8 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2A.4.1.9 type=‘N’ input=‘M’ Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 9: Dimension 6 Territoriella genomförandemekanismer |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2A.4.1.10 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N> |
<2A.4.1.11 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2A.4.1.12 type=‘N’ input=‘M’ Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
2.A.9 En sammanfattning av den planerade användningen av det tekniska stödet, vid behov inklusive åtgärder för att öka den administrativa kapaciteten hos de myndigheter som ansvarar för förvaltning och kontroll av programmen och stödmottagarna samt vid behov inklusive åtgärder för att öka den administrativa kapaciteten hos relevanta parter att delta i genomförandet av programmen (i tillämpliga fall) (14)
(Referens: artikel 8.2 b vi i förordning (EU) nr 1299/2013)
Insatsområde |
<3A.5.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2A.5.2 type=‘S’ maxlength=‘2000’ input=‘M’> |
AVSNITT 2.B
BESKRIVNING AV INSATSOMRÅDEN FÖR TEKNISKT STÖD
(Referens: artikel 8.2 c i förordning (EU) nr 1299/2013)
2.B.1 Insatsområde
Id-nummer |
<2B.0.1 type=‘N’ maxlength=‘5’ input=‘G’> |
Titel |
<2B.0.2 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
|
<2B.1 type="C" input="M"> |
2.B.2 Fond och beräkningsunderlag för unionens stöd (upprepas för varje fond inom insatsområdet)
Fond |
<2B.0.3 type=‘S’ input=‘S’> |
Beräkningsunderlag (summa stödberättigande utgifter eller stödberättigande offentliga utgifter) |
<2B.0.4 type=‘S’ input=‘S’> |
2.B.3 Specifika mål och förväntade resultat
(Referens: artikel 8.2 c i och ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Specifikt mål (upprepas för varje specifikt mål)
Id-nummer |
<2B.1.1 type=‘N’ maxlength=‘5’ input=‘G’> |
Specifikt mål |
<2B.1.2 type=‘S’ maxlength=‘500’ input=‘M’> |
Resultat som medlemsstaterna försöker uppnå med unionens stöd (15) |
<2B.1.3 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
2.B.4 Resultatindikatorer (16)
Tabell 10
Programspecifika resultatindikatorer (per specifikt mål)
(Referens: artikel 8.2 c ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Utgångsvärde |
Basår |
Målvärde (17) (2023) |
Uppgiftskälla |
Rapporteringsfrekvens |
<2.B.2.1 type=‘S’ maxlength=‘5’ input=‘M’> |
<2.B.2.2 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
<2.B.2.3 type=‘S’ input=‘M’> |
Kvantitativt <2.B.2.4 type=‘N’ input=‘M’> |
<2.B.2.5 type=‘N’ input=‘M’> |
Kvantitativt <2.B.2.6 type=‘N’ input=‘M’> Kvalitativt <2A.1.10 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
<2.B.2.7 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
<2.B.2.8 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.B.5 Åtgärder som ska få stöd och hur de förväntas bidra till de specifika målen (per insatsområde)
(Referens: artikel 8.2 c iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
2.B.5.1 En beskrivning av åtgärder som ska få stöd och hur de förväntas bidra till de specifika målen
(Referens: artikel 8.2 c iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Insatsområde |
<2.B.3.1.1 type=‘S’ input=‘S’> |
<2.B.3.1.2 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’> |
2.B.5.2 Aktivitetsindikatorer som förväntas bidra till resultaten (per insatsområde)
(Referens: artikel 8.2 c iv i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 11
Aktivitetsindikatorer
Id-nummer |
Indikator |
Måttenhet |
Målvärde (2023) (frivilligt) |
Uppgiftskälla |
<2.B.3.2.1 type=‘S’ maxlength=‘5’ input=‘M’> |
<2.B.2.2.2 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’> |
<2.B.3.2.3 type=‘S’ input=‘M’> |
<2.B.3.2.4 type=‘N’ input=‘M’> |
<2.B.3.2.5 type=‘S’ maxlength=‘100’ input=‘M’> |
|
|
|
|
|
2.B.6 Insatskategorier
(Referens: artikel 8.2 c v i förordning (EU) nr 1299/2013)
Motsvarande insatskategorier, enligt en nomenklatur som antagits av kommissionen, och en preliminär fördelning av unionens medel.
Tabell 12-14
Insatskategorier
Tabell 12: Dimension 1 Typ av insats |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.1.1 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2B.4.1.2 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2B.4.1.3 type=‘N’ input=‘M Decision=N ‘> |
|
|
|
|
|
|
Tabell 13: Dimension 2 Typ av finansiering |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.2.1 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2B.4.2.2 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2B.4.2.3 type=‘N’ input=‘M’ Decision=N > |
|
|
|
|
|
|
Tabell 14: Dimension 3 Typ av område |
||
Insatsområde |
Kod |
Belopp (i euro) |
<2B.4.3.1 type=‘S’ input=‘S’ Decision=N > |
<2B.4.3.2 type=‘S’ input=’ Decision=N S’> |
<2B.4.3.3 type=‘N’ input=‘M Decision=N ‘> |
|
|
|
|
|
|
AVSNITT 3
FINANSIERINGSPLAN
(Referens: artikel 8.2 d i förordning (EU) nr 1299/2013)
3.1 Anslag från Eruf (i euro)
(Referens: artikel 8.2 d i i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 15
Fond <3.1.1 type="S" input="G"> |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022 |
Summa |
Eruf utan React-EU |
<3.1.3 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.4 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.5 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.6 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.7 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.8 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.9 type=‘N’ input=‘M’> |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
<3.1.10 type=‘N’ input=‘G’> |
Eruf React-EU |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
<3.1.10 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.1.11 type=‘N’ input=‘M’> |
|
IPA, belopp (om tillämpligt) |
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
ENI, belopp (om tillämpligt) |
|
|
|
|
|
|
|
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
|
Totalsumma |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
3.2.A Totalt anslag från Eruf och nationell medfinansiering (i euro)
(Referens: artikel 8.2 d ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
|
Tabell 16
Finansieringsplan
Insatsområde |
Fond |
Beräkningsunderlag för unionens stöd (summa stödberättigande kostnader eller offentliga stödberättigande kostnader) |
Unionens stöd (a) |
Nationella motpartsmedel (b) = (c) + (d) |
Preliminär uppdelning av nationella motpartsmedel |
Summa finansiering (e) = (a) + (b) |
Medfinansieringsgrad (19) (f) = (a)/(e) (2) |
Medfinansieringsgrad på 100 % för räkenskapsåret 2020–2021 ((*)) |
Medfinansieringsgrad på 100 % för räkenskapsåret 2021-2022 ((*)) |
För kännedom |
||
|
|
|
|
Nationell offentlig finansiering (c) |
Nationell privat finansiering (d) (1) |
|
|
|
|
Bidrag från tredjeländer |
Stöd från EIB |
|
<3.2.A.1 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.A.2 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.A.3 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.A.4 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.A.5 type=‘N’ input=‘G’> |
<3.2.A.6 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.A.7 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.A.8 type=‘N’ input=‘G’> |
<3.2.A.9 type=‘P’ input=‘G’> |
Se fotnot ((*)) för närmare uppgifter (exempel nedan) |
Se fotnot ((**)) för närmare uppgifter (exempel nedan) |
<3.2.A.10 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.A.11 type=‘N’ input=‘M’> |
Insatsområde 1 |
Eruf (ev. inklusive belopp som förts över från IPA och ENI) (20) |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
IPA |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
ENI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
Insatsområde N |
Eruf (ev. inklusive belopp som förts över från IPA och ENI) |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
|
|
IPA |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
ENI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
Insatsområde N |
Eruf React-EU |
|
|
|
|
|
|
|
☐ |
☐ |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Summa |
Eruf |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
IPA |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
ENI |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
Eruf React-EU |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|||
Summa |
Summa alla fonder |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
(1) |
Fylls i endast när insatsområdena redovisas som sammanlagda kostnader. |
(2) |
Satsen får avrundas till närmaste heltal i tabellen. Den exakta satsen som används för att ersätta betalningar är kvoten (f). |
3.2.B Uppdelning per insatsområde och tematiskt mål
(Referens: artikel 8.2 d ii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 17
Insatsområde |
Tematiskt mål |
Unionens stöd |
Nationella motpartsmedel |
Summa finansiering |
<3.2.B.1 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.B.2 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.B.3 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.B.4 type=‘N’ input=‘M’> |
<3.2.B.5 type=‘N’ input=‘M’> |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Summa Eruf utan React-EU |
|
|
|
|
Summa Eruf React-EU |
|
|
|
|
Totalsumma |
|
|
|
|
Tabell 18
Preliminärt stödbelopp som ska användas för mål om klimatförändringar
(Referens: artikel 27.6 i förordning (EU) nr 1303/2013) (21)
Insatsområde |
Preliminärt stödbelopp som ska användas för mål om klimatförändringar (i euro) |
Andel av sammanlagt stöd till det programmet (i %) |
<3.2.B.8 type=‘S’ input=‘G’> |
<3.2.B.9 type=‘N’ input=‘G’ Decision=N > |
<3.2.B.10 type=‘P’ input=‘G’ Decision=N > |
|
|
|
Summa Eruf React-EU |
|
|
Summa |
|
|
AVSNITT 4
INTEGRERAT TILLVÄGAGÅNGSSÄTT VID TERRITORIELL UTVECKLING (22)
(Referens: artikel 8.3 i förordning (EU) nr 1299/2013)
Beskrivning av det integrerade tillvägagångssättet vid territoriell utveckling, med beaktande av samarbetsprogrammets innehåll och mål, även när det gäller regioner och områden som avses i artikel 174.3 i EUF-fördraget, med hänsyn till de deltagande medlemsstaternas partnerskapsöverenskommelse, som visar hur programmet bidrar till att uppfylla dess mål och förväntade resultat.
<4.0 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
4.1 Lokalt ledd utveckling (i tillämpliga fall)
Tillvägagångssättet vid användning av instrument för lokalt ledd utveckling samt principerna för att fastställa i vilka områden de kommer att genomföras.
(Referens: artikel 8.3 a i förordning (EU) nr 1299/2013)
<4.1 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’ > |
4.2 Integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling (i tillämpliga fall)
Principer för att fastställa i vilka stadsområden som integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling ska genomföras och det preliminära Eruf-stödet till dessa åtgärder.
(Referens: artikel 8.3 b i förordning (EU) nr 1299/2013)
<4.2.1 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’> |
Tabell 19
Integrerade åtgärder för hållbar stadsutveckling – preliminära belopp för Eruf-stöd
Fond |
Preliminära belopp för Eruf-stöd (euro) |
<4.2.2 type=‘S’ input=‘G’> |
<4.2.3 type=‘N’ input=‘M’> |
Eruf utan React-EU |
|
4.3 Integrerad territoriell investering (i tillämpliga fall)
Tillvägagångssättet vid användning av integrerade territoriella investeringar (enligt definitionen i artikel 36 i förordning (EU) nr 1303/2013) i andra fall än dem som avses i punkt 4.2, och deras preliminära anslag från varje insatsområde.
(Referens: artikel 8.3 c i förordning (EU) nr 1299/2013)
<4.3.1 type=‘S’ maxlength=‘5000’ input=‘M ‘> |
Tabell 20
Preliminära anslag till integrerad territoriell investering andra än dem som avses i punkt 4.2 (aggregerat belopp)
Insatsområde |
Preliminärt anslag (unionens stöd) (i euro) |
<4.3.2 type=‘S’ input=‘G’ > |
<4.3.3 type=‘N’ input=‘M’> |
Summa Eruf utan React-EU |
|
Summa Eruf React-EU |
|
SUMMA |
|
4.4 Hur de inom programmet planerade insatserna bidrar till makroregionala strategier och havsområdesstrategier, enligt de behov för programområdet som fastställts av berörda medlemsstater, och med hänsyn till de strategiskt viktiga projekt som anges i strategierna (i tillämpliga fall)
(När medlemsstaterna och regionerna deltar i makroregionala strategier och havsområdesstrategier)
(Referens: artikel 8.3 d i förordning (EU) nr 1299/2013)
<4.4.1.2 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’ > |
AVSNITT 5
GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER FÖR SAMARBETSPROGRAMMET
(Referens: artikel 8.4 i förordning (EU) nr 1299/2013)
5.1 Relevanta myndigheter och organ
(Referens: artikel 8.4 i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 21
Programmyndigheter
(Referens: artikel 8.4 a i i förordning (EU) nr 1299/2013)
Myndighet/organ |
Namn på myndighet/organ samt avdelning eller enhet |
Chef för myndighet/organ (befattning) |
Förvaltande myndighet |
<5.1.1 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<5.1.2 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
Attesterande myndighet, i tillämpliga fall |
<5.1.3 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<5.1.4 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
Revisionsmyndighet |
<5.1.5 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<5.1.6 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ decision=’N’ > |
Det organ som kommissionen ska göra utbetalningarna till:
(Referens: artikel 8.4 b i förordning (EU) nr 1299/2013)
☐ den attesterande myndigheten |
<5.1.8 type type=‘C’ input=‘M’> |
Tabell 22
Organ med ansvar för att genomföra kontroller och revisioner
(Referens: artikel 8.4 a ii och iii i förordning (EU) nr 1299/2013)
Myndighet/organ |
Namn på myndighet/organ samt avdelning eller enhet |
Chef för myndighet/organ (befattning) |
Organ som utsetts att genomföra kontroller |
<5.1.9 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ > |
<5.1.10 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ > |
Organ som utsetts att genomföra revision |
<5.1.11 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ > |
<5.1.12 type=‘S’ maxlength=‘255’ input=‘M’ > |
5.2 Förfarande för att inrätta det gemensamma sekretariatet
(Referens: artikel 8.4 a iv i förordning (EU) nr 1299/2013)
<5.2 type=‘S’ maxlength=‘3500’ input=‘M’ > |
5.3 Kortfattad beskrivning av förvaltnings- och kontrollsystemen
(Referens: artikel 8.4 a v i förordning (EU) nr 1299/2013)
<5.3. type=‘S’ maxlength=‘35000’ input=‘M’ > |
5.4 Ansvarsfördelningen mellan de deltagande medlemsstaterna om förvaltande myndighet eller kommissionen ålägger dem finansiella korrigeringar
(Referens: artikel 8.4 a vi i förordning (EU) nr 1299/2013)
<5.4 type=‘S’ maxlength=‘10500’ input=‘M’ > |
5.5 Användning av euro (i tillämpliga fall)
(Referens: artikel 28 i förordning (EU) nr 1299/2013)
Metod som valts för omräkning av utgifter i annan valuta än euro.
<5.5. type=‘S’ maxlength=‘2000’ input=‘M’ > |
5.6 Parternas medverkan
(Referens: artikel 8.4 c i förordning (EU) nr 1299/2013)
Åtgärder i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013 för att låta parterna delta i utformningen av samarbetsprogrammet och parternas roll i utformningen och genomförandet av samarbetsprogrammet, inklusive deras deltagande i övervakningskommittén.
<5.6 type=‘S’ maxlength=‘14000’ input=‘M’ Decisions=N> |
AVSNITT 6
SAMORDNING
(Referens: artikel 8.5 a i förordning (EU) nr 1299/2013)
Mekanismerna för att säkerställa samordningen mellan Eruf, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu), Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) och andra finansieringsinstrument på unionsnivå och nationell nivå, inklusive samordning och eventuell kombination med Fonden för ett sammanlänkat Europa, ENI, Europeiska utvecklingsfonden (EDF) och IPA samt EIB, med beaktande av bestämmelserna i den gemensamma strategiska ramen i bilaga I till förordning (EU) nr 1303/2013. Om medlemsstater och tredjeländer deltar i samarbetsprogram som omfattar användning av Eruf-anslag för de yttersta randområdena och EDF-medel, mekanismer på lämplig nivå för att effektivt samordna användningen av dessa olika resurser.
<6.1 type=‘S’ maxlength=‘14000’ input=‘M’ Decisions=N > |
AVSNITT 7
MINSKNING AV DEN ADMINISTRATIVA BÖRDAN FÖR STÖDMOTTAGARNA
(Referens: artikel 8.5 b i förordning (EU) nr 1299/2013 (23))
En sammanfattning av bedömningen av den administrativa bördan för stödmottagarna och, vid behov, planerade åtgärder tillsammans med en preliminär tidsram för att minska den administrativa bördan.
<7..0 type=‘S’ maxlength=‘7000’ input=‘M’ decision=N > |
AVSNITT 8
ÖVERGRIPANDE PRINCIPER
(Referens: artikel 8.7 i förordning (EU) nr 1299/2013)
8.1 Hållbar utveckling (24)
En beskrivning av de specifika åtgärderna för att ta hänsyn till miljöskyddskrav, resurseffektivitet, begränsning av och anpassning till klimatförändringar, motståndskraft mot katastrofer samt riskförebyggande och riskhantering, vid urvalet av insatser.
<7.1 type=‘S’ maxlength=‘5500’ input=‘M’ decision=N> |
8.2 Lika möjligheter och icke-diskriminering (25)
En beskrivning av de särskilda åtgärderna för att främja lika möjligheter och förebygga diskriminering på grundval av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning medan samarbetsprogrammet utarbetas, utformas och genomförs, särskilt när det gäller tillgång till finansiering med beaktande av behoven hos de olika målgrupper som riskerar att utsättas för sådan diskriminering och kraven på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning.
<7.2 type=‘S’ maxlength=‘5500’ input=‘M’ decision=N> |
8.3 Jämställdhet
En beskrivning av hur samarbetsprogrammet bidrar till att främja jämställdheten mellan män och kvinnor och, där så är lämpligt, system som tryggar att genusperspektivet byggs in på program- och insatsnivå.
<7.3 type=‘S’ maxlength=‘5500’ input=‘M’ decision=N> |
AVSNITT 9
SEPARATA DELAR
9.1 Större projekt som ska genomföras under programperioden
(Referens: artikel 8.2 e i förordning (EU) nr 1299/2013)
Tabell 23
Förteckning över större projekt (26)
Projekt |
Planerat datum för anmälan/ansökan (år, kvartal) |
Planerad start för genomförandet (år, kvartal) |
Planerat datum för avslutande (år, kvartal) |
Insatsområden/investeringsprioriteringar |
<9.1.1 type=‘S’ maxlength=‘500’ input=‘S’ decision=N> |
<9.1.2 type=‘D’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<9.1.3 type=‘D’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<9.1.4 type=‘D’ input=‘M’ decision=’N’ > |
<9.1.5 type=‘S’ input=‘S decision=’N’‘> |
|
|
|
|
|
9.2 Resultatram för samarbetsprogrammet (27)
Tabell 24
Resultatram (sammanfattning)
Insatsområde |
Indikator eller viktigt genomförandesteg |
Måttenhet, i tillämpliga fall |
Delmål för 2018 |
Slutmål (2023) |
<9.2.1 type=‘S’ ‘ input=‘G’> |
<9.2.3 type=‘S’ input=‘G’> |
<9.2.4 type=‘S’ input=‘G’> |
<9.2.5 type=‘S’ input=‘G’> |
<9.2.6 type=‘S’ input=‘G’> |
|
|
|
|
|
9.3 Berörda parter som deltagit i utformningen av samarbetsprogrammet
<9.3 type=‘S’ maxlength=‘15000’ input=‘M’ decision=N> |
9.4 Tillämpliga villkor för programmets genomförande som avser ekonomisk förvaltning, programplanering, övervakning, utvärdering och kontroll av tredjeländers deltagande genom anslag av ENI- och IPA-medel till transnationella och interregionala
(Referens: artikel 26 i förordning (EU) nr 1299/2013)
<9.4 type=‘S’ maxlength=‘14000’ input=‘S’> |
BILAGOR (laddas upp i de elektroniska systemen för datautbyte som separata filer):
— |
Utkast till rapport om förhandsutvärdering med en sammanfattning (obligatoriskt) (Referens: artikel 55.2 och 92b.10 i förordning (EU) nr 1303/2013) |
— |
Skriftlig bekräftelse om godkännande av samarbetsprogrammets innehåll (obligatoriskt) (Referens: artikel 8.9 i förordning (EU) nr 1299/2013) |
— |
En karta över det område som omfattas av samarbetsprogrammet (i tillämpliga fall) |
— |
Sammanfattning för allmänheten av samarbetsprogrammet (i tillämpliga fall)” |
(1) Förklaring:
|
type (typ): N = nummer, D = datum, S = sträng, C = kryssruta, P = procentandel, B = boolesk variabel |
|
decision (beslut): N = ingår inte i kommissionens beslut om godkännande av samarbetsprogrammet |
|
input (inmatning): M = manuell, S = val, G = systemgenererat |
|
”maxlength”= maximalt antal tecken inklusive mellanslag |
(2) Med React-EU-medel avses de ytterligare medel som görs tillgängliga för programplanering inom Eruf för att tillhandahålla stöd inom det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin (React-EU) samt tekniskt stöd (artiklarna 92a och 92b i förordning (EU) nr 1303/2013). I tabellerna i den här bilagan anges hur de ytterligare React-EU-medlen ska fördelas i tillämpliga fall.
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1299/2013 av den 17 december 2013 om särskilda bestämmelser för stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden till målet Europeiskt territoriellt samarbete (EUT L 347, 20.12.2013, s. 259).
(5) Redovisningen av andelarna för Europeiska grannskapsinstrumentet och Instrument för stöd inför anslutningen beror på vilken typ av förvaltning som valts.
(6) Namn på det tematiska målet (ej tillämpligt på tekniskt stöd).
(7) Namn på investeringsprioriteringen (ej tillämpligt på tekniskt stöd).
(8) Europeiska regionala utvecklingsfonden.
(9) Europeiska grannskapsinstrumentet.
(10) Instrumentet för stöd inför anslutningen.
(11) Detta fält är inte tillämpligt om det är fråga om insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(12) Målvärdena kan vara kvalitativa eller kvantitativa.
(13) Detta avsnitt är inte tillämpligt om det är fråga om insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(14) Detta fält krävs inte om det är fråga om insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
(15) Måste anges när unionens stöd till tekniskt stöd i samarbetsprogrammet överstiger 15 miljoner euro.
(16) Måste anges när det är objektivt motiverat med hänsyn till åtgärdernas innehåll och när unionens stöd till tekniskt stöd i samarbetsprogrammet överstiger 15 miljoner euro.
(17) Målvärdena kan vara kvalitativa eller kvantitativa.
(18) Europeiska investeringsbanken.
(19) Undantaget från artikel 120.3 första och andra styckena i förordning (EU) nr 1303/2013 (som föreskrivs i artikel 92b.11 i den förordningen) är inte tillämpligt på de ytterligare React-EU-medel som anslagits för tekniskt stöd. Medfinansieringsgraden för ett sådant insatsområde för tekniskt stöd ska vara samma som medfinansieringsgraden för ett insatsområde för tekniskt stöd som inte omfattas av React-EU.
(20) Redovisningen av belopp som förts över från ENI och IPA beror på vilken typ av förvaltning som valts.
((*)) Genom att kryssa i rutan begär medlemsstaterna, i enlighet med artikel 25a.1 i förordning (EU) nr 1303/2013, att en medfinansieringsgrad på 100 % tillämpas på de utgifter som deklarerats i betalningsansökningar under de räkenskapsår som inleds den 1 juli 2020 och avslutas den 30 juni 2021 för [alla insatsområden] [några insatsområden] i det operativa programmet.
((**)) Genom att kryssa i rutan begär medlemsstaterna, i enlighet med artikel 25a.1a i förordning (EU) nr 1303/2013, att en medfinansieringsgrad på 100 % tillämpas på de utgifter som deklarerats i betalningsansökningar under de räkenskapsår som inleds den 1 juli 2021 och avslutas den 30 juni 2022 för [alla insatsområden] [några insatsområden] i det operativa programmet.
(21) Tabellen genereras automatiskt på grundval av insatskategorierna inom varje insatsområde.
(22) Om det är fråga om en översyn av ett program i syfte att fastställa en eller flera separata insatsområden för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin behövs denna del endast om motsvarande stöd tillhandahålls.
(23) Krävs inte för Interact och Espon.
(24) Gäller inte Urbact, Interact och Espon.
(25) Gäller inte Urbact, Interact och Espon.
(26) Gäller inte Interact och Espon.
(27) Inte tillämpligt för det tematiska målet Främjande av krisreparation i samband med covid-19-pandemin och dess sociala konsekvenser och förberedande av en grön, digital och resilient återhämtning av ekonomin.
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/184 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2022/873
av den 2 juni 2022
om ändring för trehundratrettioförsta gången av rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daish) och al-Qaida associerade personer och enheter
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daish) och al-Qaida associerade personer och enheter (1), särskilt artiklarna 7.1 a och 7a.5, och
av följande skäl:
(1) |
I bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 förtecknas de personer, grupper och enheter som omfattas av frysning av penningmedel och ekonomiska resurser i enlighet med den förordningen. |
(2) |
Den 27 maj 2022 beslutade FN:s säkerhetsråds sanktionskommitté att ändra sex poster i förteckningen över personer, grupper och enheter som omfattas av frysning av tillgångar och ekonomiska resurser. |
(3) |
Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 bör därför ändras i enlighet med detta. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 2 juni 2022.
På kommissionens vägnar
För ordföranden
Generaldirektör
Generaldirektoratet för finansiell stabilitet, finansiella tjänster och kapitalmarknadsunionen
Cliquez ou appuyez ici pour entrer du texte. BILAGA
Under rubriken ”Fysiska personer” i bilaga I till förordning (EG) nr 881/2002 ska identifieringsuppgifterna för följande poster ändras på följande sätt:
(1) |
”HAJJI 'ABD AL-NASIR (alias Hajji Abdelnasser, Hajji Abd al-Nasr, Taha al-Khuwayt). Födelsedatum: Mellan 1965 och 1969. Adress: Syrien. Födelseort: Tall 'Afar, Irak. Irakisk medborgare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 19.11.2018.” ska ersättas med följande: ”Taha Ibrahim Abdallah Bakr Al Khuwayt (på originalspråket: طه إبراهيم عبد الله بكر ال خويت) (alias av god kvalitet a) Hajji Abdelnasser, b) Hajji Abd al-Nasr, c) Hajji ‘Abd Al-Nasir (tidigare uppförd på förteckningen som) alias av låg kvalitet: a) Taha al-Khuwayt, b) Mullah Taha, c) Mullah Khuwayt). Födelsedatum: Mellan 1965 och 1969. Födelseort: Tall 'Afar, Irak. Irakisk medborgare. Adress: Fängelse i Irak. Andra upplysningar: Fd Isil-guvernör i Al-Jaziraprovinsen, militär ledare i Arabrepubliken Syrien, samt medlem av och ordförande för Isil:s delegerade kommitté. I fängsligt förvar i Irak sedan 2019. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 19.11.2018.” |
(2) |
”Amir Muhammad Sa’id Abdal-Rahman al-Mawla (på originalspråket: أمیر محمد سعید عبد الرحم المولى) (alias av god kvalitet a) Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi, b) Hajji Abdallah, c) Abu ‘Umar al-Turkmani, d) Abdullah Qardash, e) Abu ‘Abdullah Qardash, f) al-Hajj Abdullah Qardash, (g) Hajji Abdullah Al-Afari, h) ’Abdul Amir Muhammad Sa'id Salbi, i) Muhammad Sa'id 'Abd-al-Rahman al-Mawla, j) Amir Muhammad Sa’id ‘Abd-al-Rahman Muhammad al-Mula, alias av låg kvalitet a) Al-Ustadh, b) Ustadh Ahmad). Födelsedatum: a) 5.10.1976, b) 1.10.1976. Födelseort: a) Tall’Afar, Irak, b) Mosul, Irak. Irakisk medborgare. Andra upplysningar: Ledare i Islamiska staten i Irak och Levanten, förtecknad som al-Qaida i Irak. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 21.5.2020.” ska ersättas med följande: ”Amir Muhammad Sa’id Abdal-Rahman al-Mawla (på originalspråket: أمیر محمد سعید عبد الرحم المولى) (alias av god kvalitet a) Abu Ibrahim al-Hashimi al-Qurashi, b) Hajji Abdallah, c) Abu ‘Umar al-Turkmani, d) Abdullah Qardash, e) Abu ‘Abdullah Qardash, f) al-Hajj Abdullah Qardash, (g) Hajji Abdullah Al-Afari, h) ’Abdul Amir Muhammad Sa'id Salbi, i) Muhammad Sa'id 'Abd-al-Rahman al-Mawla, j) Amir Muhammad Sa’id ‘Abd-al-Rahman Muhammad al-Mula, k) Amir Muhammad Sa'id Abdal-Rahman al-Mawla (tidigare uppförd i förteckningen som alias av låg kvalitet a) Al-Ustadh, b) Ustadh Ahmad). Födelsedatum: a) 5.10.1976, b) 1.10.1976, c) 6.1.1976. Födelseort: a) Tall’Afar, Irak, b) Mosul, Irak. Irakisk medborgare. Nationellt id-nummer: 00278640 (utfärdat 2.5.2012). Adress: a) House 110, Street 704, District 704, Tall’Afar, Irak (tidigare adress), b) near Shahid Mazen Mosque and al-Khansa Hospital, Mosul, Irak (tidigare adress), c) Idlib, Arabrepubliken Syrien. Andra upplysningar: Ledare i Islamiska staten i Irak och Levanten, förtecknad som al-Qaida i Irak. Moderns namn: Samira Shareef (سميرة شريف) eller Sahra Sharif Abd al-Qader (سهرة شريف عبد القادر). Längd 170 cm, högerben amputerat. Häktningsbeslut utfärdat av Irak 2018. Rapporterad avliden den 3 februari 2022. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 21.5.2020.” |
(3) |
”Aris Sumarsono (alias av god kvalitet a) Zulkarnan, b) Zulkarnain, c) Zulkarnin, d) Arif Sunarso, e) Zulkarnaen, f) Aris Sunarso, g) Ustad Daud Zulkarnaen, alias av låg kvalitetMurshid. Födelsedatum: 1963. Födelseort: Gebang village, Masaran, Sragen, Central Java, Indonesien. Indonesisk medborgare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 16.5.2005.” ska ersättas med följande: ”Aris Sumarsono (alias av god kvalitet a) Zulkarnan, b) Zulkarnain, c) Zulkarnin, d) Arif Sunarso, e) Zulkarnaen, f) Aris Sunarso, g) Ustad Daud Zulkarnaen, alias av låg kvalitet a) Murshid, b) Daud, c) Pak Ud, d) Mbah Zul, e) Zainal Arifin, f) Zul, g) Abdullah Abdurrahman, h) Abdul, i) Abdurrahman). Födelsedatum: 19.4.1963. Födelseort: Gebang village, Masaran, Sragen, Central Java, Indonesien. Indonesisk medborgare. Adress: a) Desa Gebang, Kecamatan Masaran, Kabupaten Sragen, Jawa Tengah, Indonesien, b) Desa Taman Fajar, Kecamatan Probolinggo, Kabupaten Lampung Timur, Lampung, Indonesien. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 16.5.2005.” |
(4) |
”Mochammad Achwan (alias a) Muhammad Achwan, b) Muhammad Akhwan, c) Mochtar Achwan, d) Mochtar Akhwan, e) Mochtar Akwan). Adress: Jalan Ir. H. Juanda 8/10, RT/RW 002/001, Jodipan, Blimbing, Malang, Indonesien. Födelsedatum: a) 4.5.1948, b) 4.5.1946. Födelseort: Tulungagung, Indonesien. Indonesisk medborgare. Nationellt id-nummer: 3573010405480001 (indonesiskt id-kort under namnet Mochammad Achwan). Dag som avses i artikel 2a.4 b: 12.3.2012.” ska ersättas med följande: ”Mochammad Achwan (alias av god kvalitet a) Muhammad Achwan, b) Muhammad Akhwan, c) Mochtar Achwan, d) Mochtar Akhwan, e) Mochtar Akwan). Födelsedatum: a) 4.5.1948, b) 4.5.1946. Födelseort: Tulungagung, Indonesien. Indonesisk medborgare. Nationellt id-nummer: a) 3573010405480001 (indonesiskt id-kort), b) 353010405480001 (indonesiskt id-kort). Adress: Jalan Ir. H. Juanda 8/10, RT/RW 002/001, Jodipan, Blimbing, Malang, 65127, Indonesien. Andra upplysningar: Tillförordnad emir för Jemmah Anshorut Tauhid (JAT). Associerad med Abu Bakar Ba’asyir, Abdul Rahim Ba’aysir och Jemaah Islamiyah. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 12.3.2012.” |
(5) |
”Mounir Ben Dhaou Ben Brahim Ben Helal (alias a) Mounir Helel, b) Mounir Hilel, c) Abu Rahmah, d) Abu Maryam al-Tunisi. Födelsedatum: 10.5.1983. Födelseort: Ben Guerdane, Tunisien. Tunisisk medborgare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 29.2.2016.” ska ersättas med följande: ”Mounir Ben Dhaou Ben Brahim Ben Helal (alias av låg kvalitet a) Mounir Helel, b) Mounir Hilel, c) Abu Rahmah, d) Abu Maryam al-Tunisi). Födelsedatum: 10.5.1983. Födelseort: Ben Guerdane, Tunisien. Tunisisk medborgare. Nationellt id-nummer: 08619445. Adress: Amria Ben Guerdane, Medenine, Tunisien. Andra upplysningar: Utländsk terroriststridande människosmugglare med erfarenhet av att inrätta och säkra resvägar. Djupt involverad i att erbjuda materiellt stöd till Organization of Al-Qaida in the Islamic Maghreb in North Africa. Gav stöd till utländska terroriststridandes resor genom Nordafrika och till Syrien för att förena sig med Islamiska staten i Irak och Levanten, förtecknad som al-Qaida i Irak. Yrke: lantarbetare. Moderns namn: Mbarka Helali. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 29.2.2016.” |
(6) |
”Muhammad Sholeh Ibrahim (alias a) Mohammad Sholeh Ibrahim, b) Muhammad Sholeh Ibrohim, c) Muhammad Soleh Ibrahim, d) Sholeh Ibrahim e) Muh Sholeh Ibrahim). Födelsedatum: September 1958. Födelseort: Demak, Indonesien. Indonesisk medborgare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 20.4.2016.” ska ersättas med följande: ”Muhammad Sholeh Ibrahim (alias av god kvalitet a) Mohammad Sholeh Ibrahim, b) Muhammad Sholeh Ibrohim, c) Muhammad Soleh Ibrahim, d) Sholeh Ibrahim, e) Muh Sholeh Ibrahim). Titel: Ustad. Födelsedatum: September 1958. Födelseort: Demak, Indonesien. Indonesisk medborgare. Nationellt id-nummer: a) 3311092409580002 (indonesiskt id-kort), b) 3311092409580003 (indonesiskt id-kort). Adress: a) Masjid Baitul Amin, Waringinrejo RT 01 RW 02, Grogol, Cemani, Sukoharjo, Jawa Tengah 57572, Indonesien, b) Desa Cemani, Waringinrejo RT 001/021, Kecamatan Grogol, Kabupaten Sukoharjo, Jawa Tengah, Indonesien. Andra upplysningar: Har varit tillförordnad emir för Jemmah Anshorut Tauhid (JAT) sedan 2014 och har stött Islamiska staten i Irak och Levanten, förtecknad som al-Qaida i Irak. Yrke: Föreläsare/privatlärare. Dag som avses i artikel 7d.2 i: 20.4.2016.” |
BESLUT
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/187 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2022/874
av den 1 juni 2022
om bestämmelserna och villkoren i det produktgodkännande av en biocidprodukt innehållande N-(triklorometyltio)ftalimid (folpet) som hänskjutits av Nederländerna i enlighet med artikel 36.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012
[delgivet med nr C(2022) 3465]
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (1), särskilt artikel 36.3, och
av följande skäl:
(1) |
Den 29 september 2016 lämnade företaget TROY CHEMICAL BV (sökanden) in en ansökan till de behöriga myndigheterna i flera medlemsstater, inbegripet Tyskland, om parallellt ömsesidigt erkännande av en biocidprodukt som används för att skydda fibermaterial eller polymeriserade material (produkttyp 9 i bilaga V till förordning (EU) nr 528/2012) och som innehåller N-(triklorometyltio)ftalimid (folpet) som ett verksamt ämne (biocidprodukten). Nederländerna är referensmedlemsstat och ansvarar för utvärderingen av den ansökan som avses i artikel 34.1 i förordning (EU) nr 528/2012. |
(2) |
I enlighet med artikel 35.2 i förordning (EU) nr 528/2012 hänsköt Tyskland den 1 oktober 2020 invändningar till samordningsgruppen och angav att biocidprodukten inte uppfyller villkoren i artikel 19.1 d i den förordningen. |
(3) |
Tyskland anser att biocidprodukten inte uppfyller villkoren i artikel 19.1 d i förordning (EU) nr 528/2012 eftersom det saknas slutsatser om klassificering av biocidprodukten med avseende på vissa fysikaliska faror och säkerhetsegenskaper, nämligen när den anses vara ett brandfarligt fast ämne, självreaktivt ämne eller en självreaktiv blandning, ett självupphettande ämne eller en självupphettande blandning, ett ämne eller en blandning som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser samt när det gäller relativ självantändningstemperatur hos fasta ämnen, vilka är grundläggande data i enlighet med avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till förordning (EU) nr 528/2012 och därför även uppgiftskrav från vilka inga undantag kan göras, såvida inte anpassning är möjlig i enlighet med bilaga IV till den förordningen. |
(4) |
Nederländerna uppgav att biocidprodukten är identisk med det verksamma ämnet N-(triklorometyltio)ftalimid (folpet). Det saknas för närvarande en harmoniserad klassificering för folpet med avseende på de fysikaliska faror som fastställs i bilaga VI till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (2) om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar. |
(5) |
Eftersom ingen överenskommelse nåddes i samordningsgruppen hänsköt Nederländerna i enlighet med artikel 36.1 i förordning (EU) nr 528/2012 den olösta invändningen till kommissionen den 5 januari 2021. Nederländerna överlämnade till kommissionen en utförlig redogörelse för den fråga där medlemsstaterna inte kunde nå en överenskommelse och skälen för de olika ståndpunkterna. En kopia av redogörelsen vidarebefordrades till de berörda medlemsstaterna och sökanden. |
(6) |
I artikel 19.1 d i förordning (EU) nr 528/2012 fastställs som ett villkor för beviljande av produktgodkännande att biocidproduktens fysikaliska och kemiska egenskaper har fastställts och bedömts vara godtagbara vid lämplig användning och transport av produkten. |
(7) |
I artikel 20.1 a i i förordning (EU) nr 528/2012 fastställs att den som ansöker om produktgodkännande av en biocidprodukt ska lämna in en dossier eller ett tillstånd om tillgång för biocidprodukten som uppfyller kraven i bilaga III till den förordningen. |
(8) |
I artikel 21 i förordning (EU) nr 528/2012 fastställs att sökanden inte behöver tillhandahålla de uppgifter som krävs enligt artikel 20 i den förordningen om uppgifterna är överflödiga på grund av den exponering som är förenad med den avsedda användningen, det inte är vetenskapligt nödvändigt att tillhandahålla uppgifterna eller det inte är tekniskt möjligt att ta fram uppgifterna samt att sökanden får föreslå att dessa uppgiftskrav anpassas i enlighet med bilaga IV till förordning (EU) nr 528/2012 och att sådana förslag till anpassningar av uppgiftskraven ska motiveras tydligt i ansökan, med hänvisning till de särskilda reglerna i bilaga IV till den förordningen. |
(9) |
I enlighet med avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till förordning (EU) nr 528/2012 utgör uppgifter för att avgöra huruvida biocidprodukter ska anses vara explosiva ämnen, brandfarliga fasta ämnen, självreaktiva ämnen eller blandningar, pyrofora fasta ämnen, självupphettande ämnen eller blandningar, ämnen eller blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser, oxiderande fasta ämnen, organiska peroxider, korrosiva för metaller samt uppgifter som rör relativ självantändningstemperatur hos fasta ämnen grundläggande data som ska tillhandahållas till stöd för ansökan om produktgodkännande av biocidprodukter. Enligt punkt 18 a i bilaga VI till den förordningen ska farorna på grund av fysisk-kemiska egenskaper fastställas vid riskbedömningen. |
(10) |
Enligt artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1272/2008 ska dessutom tillverkare, importörer och nedströmsanvändare klassificera ämnen och blandningar i enlighet med avdelning II i den förordningen innan de släpper ut dem på marknaden. Enligt artikel 8.2 i den förordningen ska tillverkaren, importören eller nedströmsanvändaren, för att fastställa om ett ämne eller en blandning medför någon av de fysikaliska faror som anges i del 2 i bilaga I till den förordningen, utföra de tester som krävs enligt den delen, såvida det inte redan föreligger adekvat och tillförlitlig information. |
(11) |
Egenklassificering måste därför innebära nya tester för de fysikaliska faror för vilka det i enlighet med artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1272/2008 inte redan föreligger adekvat och tillförlitlig information. Enligt den egenklassificering som finns i Europeiska kemikaliemyndighetens register över klassificering och märkning (3) har för närvarande ingen av de 2 572 anmälarna av folpet klassificerat ämnet vad gäller fysikaliska faror. Anmälarna har dock motiverat att det för vissa fysikaliska faror finns tillgängliga och tillräckliga uppgifter för att dra slutsatsen att kriterierna för klassificering inte är uppfyllda, medan det för andra fysikaliska faror saknas uppgifter. |
(12) |
Trots skyldigheten enligt artikel 20.1 a i förordning (EU) nr 528/2012, jämförd med avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till den förordningen, och skyldigheten enligt artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1272/2008 har ingen information om klassificering av biocidprodukten med avseende på fysikaliska faror och säkerhetsegenskaper tillhandahållits. |
(13) |
Den 19 maj 2021 gav kommissionen sökanden möjlighet att lämna skriftliga synpunkter i enlighet med artikel 36.2 i förordning (EU) nr 528/2012. Sökanden lämnade sina synpunkter den 18 juni 2021. |
(14) |
I sina synpunkter motiverade sökanden det undantag som gjorts från kraven på uppgifter enligt avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till förordning (EU) nr 528/2012 för vissa fysikaliska faror (självreaktiva ämnen och blandningar, pyrofora fasta ämnen, självupphettande ämnen och blandningar, oxiderande fasta ämnen, organiska peroxider, korrosiva för metaller) med hänvisning till känd erfarenhet, medan sökanden för andra fysikaliska faror (explosiva ämnen, brandfarliga fasta ämnen, ämnen och blandningar som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarliga gaser och relativ självantändningstemperatur hos fasta ämnen) hänvisade till bedömningsrapporten om det verksamma ämnet. |
(15) |
Efter en noggrann granskning av sökandens synpunkter och samråd med Europeiska kemikaliemyndigheten anser kommissionen, utom när det gäller faran korrosiva för metaller, för vilken sökandens motivering av undantaget kan godtas, att det av all annan information som sökanden tillhandahållit inte går att dra några slutsatser om klassificeringen av produkten när det gäller de fysikaliska faror och säkerhetsegenskaper som ingår i de grundläggande data som avses i avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till förordning (EU) nr 528/2012 samt att ingen adekvat motivering för anpassning av uppgiftskraven i enlighet med bilaga IV till förordning (EU) nr 528/2012 har lämnats. Kommissionen anser därför att det inte går att fastställa om biocidprodukten uppfyller villkoren i artikel 19.1 d i förordning (EU) nr 528/2012. |
(16) |
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Detta beslut gäller den biocidprodukt som har ärendenummer BC-FS027255-29 i registret för biocidprodukter.
Artikel 2
Eftersom relevant information enligt avdelning 1 punkt 4 i bilaga III till förordning (EU) nr 528/2012 inte har lämnats in, med förbehåll för de allmänna möjligheter att anpassa uppgiftskraven enligt bilaga IV till den förordningen, har det inte styrkts att biocidprodukten uppfyller villkoren i artikel 19.1 d i förordning (EU) nr 528/2012.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 1 juni 2022.
På kommissionens vägnar
Stella KYRIAKIDES
Ledamot av kommissionen
(1) EUT L 167, 27.6.2012, s. 1.
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).
(3) Anmälda uppgifter i registret över klassificering och märkning (europa.eu).
3.6.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 152/190 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2022/875
av den 1 juni 2022
om vissa tillfälliga nödåtgärder mot afrikansk svinpest i Italien
[delgivet med nr C(2022) 3727]
(Endast den italienska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 av den 9 mars 2016 om överförbara djursjukdomar och om ändring och upphävande av vissa akter med avseende på djurhälsa (”djurhälsolag”) (1), särskilt artikel 259.2, och
av följande skäl:
(1) |
Afrikansk svinpest är en infektiös virussjukdom som drabbar hållna och vilda svin och kan ha allvarliga konsekvenser för den berörda djurpopulationen och för lönsamheten inom uppfödningen. Den kan även leda till störningar vid förflyttning av sändningar av dessa djur och av produkter av dem inom unionen och vid export till tredjeländer. |
(2) |
Vid utbrott av afrikansk svinpest hos vilda svin finns det en allvarlig risk för att sjukdomen sprids till andra vilda svin och till anläggningar för hållna svin. |
(3) |
Genom kommissionens delegerade förordning 2020/687 (2) kompletteras bestämmelserna om bekämpning av de förtecknade sjukdomar som avses i artikel 9.1 a, b och c i förordning (EU) 2016/429 och som definieras som sjukdomar i kategorierna A, B och C i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/1882 (3). I artiklarna 63–66 i delegerad förordning (EU) 2020/687 föreskrivs särskilt att vissa åtgärder ska vidtas vid officiell bekräftelse av ett utbrott av en sjukdom i kategori A hos vilda djur, inbegripet afrikansk svinpest hos vilda svin. I dessa bestämmelser föreskrivs särskilt att en smittad zon ska fastställas och att förflyttning av vilda djur av förtecknade arter och produkter av animaliskt ursprung därav ska förbjudas. |
(4) |
I kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/605 (4) fastställs särskilda åtgärder för sjukdomsbekämpning avseende afrikansk svinpest. I synnerhet föreskrivs i artikel 3 b i den genomförandeförordningen att en smittad zon ska fastställas i enlighet med artikel 63 i delegerad förordning (EU) 2020/687 i händelse av ett utbrott av den sjukdomen hos vilda svin i ett område i en medlemsstat. Dessutom föreskrivs i artikel 6 i den genomförandeförordningen att det området ska förtecknas som en restriktionszon II i del II i bilaga I till den genomförandeförordningen och att den smittade zon som fastställts i enlighet med artikel 63 i delegerad förordning (EU) 2020/687 utan dröjsmål ska anpassas till att omfatta åtminstone restriktionszon II. De särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk svinpest i genomförandeförordning (EU) 2021/605 omfattar bland annat förbud mot förflyttning av sändningar av svin som hålls i restriktionszon II och produkter av dem ut ur dessa restriktionszoner. |
(5) |
Efter ett utbrott av afrikansk svinpest hos ett vilt svin i provinsen Rieti i regionen Lazio som bekräftades den 27 maj 2022 har Italien underrättat kommissionen om det aktuella läget i fråga om den sjukdomen inom dess territorium. Den behöriga myndigheten i den medlemsstaten måste därför fastställa en smittad zon i enlighet med delegerad förordning (EU) 2020/687 och genomförandeförordning (EU) 2021/605. |
(6) |
För att förhindra onödiga störningar i handeln inom unionen och för att undvika att tredjeländer inför omotiverade handelshinder, måste man på unionsnivå i samarbete med den berörda medlemsstaten fastställa en smittad zon med avseende på afrikansk svinpest i Italien. |
(7) |
För att förhindra ytterligare spridning av afrikansk svinpest, i avvaktan på att det område i Italien som drabbats av det nyligen inträffade utbrottet förtecknas som en restriktionszon II i del II i bilaga I till genomförandeförordning (EU) 2021/605, bör de särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk svinpest i den genomförandeförordningen, som tillämpas på förflyttning av sändningar av svin som hålls i restriktionszon II och produkter av dem ut ur dessa restriktionszoner, också tillämpas på förflyttning av dessa sändningar från den smittade zon som Italien fastställt efter det nyligen inträffade utbrottet, utöver de åtgärder som fastställs i artiklarna 63–66 i delegerad förordning (EU) 2020/687. |
(8) |
Den smittade zonen i Italien bör därför förtecknas i bilagan till detta beslut och den bör omfattas av de särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk svinpest som ska tillämpas i restriktionszon II enligt genomförandeförordning (EU) 2021/605. På grund av denna nya och allvarliga epidemiologiska situation vad gäller afrikansk svinpest i unionen och med beaktande av att det finns en ökad omedelbar risk för ytterligare spridning av sjukdomen bör förflyttning av sändningar av hållna svin och produkter av dem till andra medlemsstater och till tredjeländer dock inte tillåtas från den smittade zonen i enlighet med den genomförandeförordningen. I detta beslut bör även fastställas hur länge den zonindelningen ska gälla. |
(9) |
I syfte att reducera riskerna till följd av det nyligen inträffade utbrottet av afrikansk svinpest hos vilda svin i Italien bör det i detta beslut fastställas att Italien inte får tillåta förflyttning till andra medlemsstater och till tredjeländer av sändningar av svin som hålls i den smittade zonen och produkter av dem tills detta beslut löpt ut. |
(10) |
Med tanke på den allvarliga epidemiologiska situationen i unionen vad gäller spridningen av afrikansk svinpest är det viktigt att de åtgärder som fastställs i detta beslut tillämpas så snart som möjligt. |
(11) |
I väntan på yttrandet från den ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder bör därför den smittade zonen i Italien omedelbart fastställas och förtecknas i bilagan till detta beslut, och det bör anges hur länge denna zonindelning ska gälla. |
(12) |
Detta beslut kommer att ses över vid nästa möte i ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Italien ska säkerställa att den behöriga myndigheten i den medlemsstaten omedelbart fastställer en smittad zon för afrikansk svinpest i enlighet med artikel 63 i delegerad förordning (EU) 2020/687 och artikel 3 b i genomförandeförordning (EU) 2021/605 och att den omfattar åtminstone de områden som anges i bilagan till detta beslut.
Artikel 2
Italien ska säkerställa att de särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk svinpest som ska tillämpas i restriktionszon II enligt genomförandeförordning (EU) 2021/605 tillämpas i de områden som anges som en smittad zon i bilagan till detta beslut, utöver de åtgärder som fastställs i artiklarna 63–66 i delegerad förordning (EU) 2020/687.
Artikel 3
Italien ska säkerställa att sändningar av svin som hålls i områden som anges som en smittad zon i bilagan och produkter av dem inte tillåts förflyttas till andra medlemsstater och till tredjeländer.
Artikel 4
Detta beslut ska tillämpas till och med den 31 augusti 2022.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 1 juni 2022.
På kommissionens vägnar
Stella KYRIAKIDES
Ledamot av kommissionen
(1) EUT L 84, 31.3.2016, s. 1.
(2) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/687 av den 17 december 2019 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 vad gäller bestämmelser om förebyggande och bekämpning av förtecknade sjukdomar (EUT L 174, 3.6.2020, s. 64).
(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/1882 av den 3 december 2018 om tillämpningen av vissa bestämmelser om förebyggande och bekämpning av sjukdom för kategorier av förtecknade sjukdomar och om fastställande av en förteckning över djurarter och grupper av djurarter som utgör en betydande risk för spridning av dessa förtecknade sjukdomar (EUT L 308, 4.12.2018, s. 21).
(4) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/605 av den 7 april 2021 om särskilda åtgärder för bekämpning av afrikansk svinpest (EUT L 129, 15.4.2021, s. 1).
BILAGA
De områden som fastställts som smittad zon i Italien och som avses i artikel 1 |
Tillämpas till och med |
||||||||||||||||||||
The following Municipalities of Rieti Province:
The following Municipalities of L’Aquila Province:
|
31 augusti 2022 |