ISSN 1977-0820 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
64 årgången |
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES. |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
I Lagstiftningsakter
FÖRORDNINGAR
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/1 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/1068
av den 24 juni 2021
om ändring av förordning (EU) 2016/1628 vad gäller dess övergångsbestämmelser för vissa maskiner utrustade med motorer i effektintervallen på minst 56 kW och mindre än 130 kW och på minst 300 kW i syfte att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1) |
I Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1628 (3) fastställs krav som gäller utsläppsgränser för gas- och partikelformiga föroreningar och förfaranden för EU-typgodkännande för olika kategorier av motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg. |
(2) |
Tillämpliga datum för de nya utsläppsgränsvärdena, som betecknas med Steg V i förordning (EU) 2016/1628, fastställs för att ge tillverkarna tydliga och utförliga information och en lämplig tidsram för övergång till Steg V samtidigt som den administrativa bördan minskar betydligt för godkännandemyndigheter. |
(3) |
På grund av covid-19-utbrottet och de relaterade störningarna i leveranskedjan och tillverkningen har de som tillverkar mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg kallade tillverkare av originalutrustning eller utrustningstillverkare i förordning (EU) 2016/1628 haft svårt att hålla tidsfristerna den 30 juni 2020 och den 31 december 2020 som fastställs i den förordningen för tillverkning och utsläppande på marknaden av maskiner utrustade med vissa kategorier av motorer som uppfyller mindre stränga krav vad gäller utsläppsgränsvärden än enligt Steg V. Därför ändrades förordning (EU) 2016/1628 genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1040 (4) för att förlänga dessa tidsfrister med tolv månader. |
(4) |
Eftersom de fortsatta störningarna i leveranskedjan och tillverkningen som orsakats av covid-19-pandemin fortfarande leder till dröjsmål med tillverkningen och utsläppandet på marknaden av maskiner utrustade med andra kategorier av motorer (nämligen motorer med ett effektintervall på minst 56 kW och mindre än 130 kW och på minst 300 kW) som uppfyller mindre stränga krav vad gäller utsläppsgränsvärden än enligt Steg V, är det mycket sannolikt att utrustningstillverkare inte kommer att kunna hålla tidsfristerna den 30 juni 2021 och den 31 december 2021 som fastställs i förordning (EU) 2016/1628 för tillverkning och utsläppande på marknaden av maskiner utrustade med dessa motorer utan att dessa tillverkare lider allvarlig ekonomisk skada. |
(5) |
Med hänsyn till de nuvarande omständigheterna samt för att säkerställa att den inre marknaden fungerar smidigt, skapa rättssäkerhet och undvika potentiell störning av marknaden är det nödvändigt att förlänga giltighetstiden för övergångsbestämmelserna i förordning (EU) 2016/1628 för dessa kategorier av motorer. |
(6) |
Med hänsyn till att förlängningen av giltighetstiden för övergångsbestämmelserna inte kommer att få några miljökonsekvenser eftersom de berörda övergångsmotorerna redan har tillverkats bör de relevanta perioderna förlängas med sex månader för tillverkning av maskiner utrustade med sådana motorer respektive nio månader för utsläppande på marknaden av maskiner utrustade med dessa motorer. |
(7) |
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att förlänga giltighetstiden för vissa övergångsbestämmelser i förordning (EU) 2016/1628, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
(8) |
Med beaktande av den brådska som föranleds av de exceptionella omständigheter som orsakats av covid-19-pandemin har det ansetts lämpligt att föreskriva ett undantag från den åttaveckorsperiod som avses i artikel 4 i protokoll nr 1 om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, fogat till EU-fördraget, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. |
(9) |
Förordning (EU) 2016/1628 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(10) |
Eftersom den övergångsperiod som föreskrivs i förordning (EU) 2016/1628 för vissa underkategorier av motorer löper ut den 31 december 2021 och eftersom utrustningstillverkare hade möjlighet att tillverka mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg utrustade med övergångsmotorer i dessa underkategorier till och med den 30 juni 2021 bör denna förordning skyndsamt träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Artikel 58 i förordning (EU) 2016/1628 ska ändras på följande sätt:
1. |
I punkt 5 ska följande stycke läggas till: ”För motorer i alla underkategorier för vilka det datum för utsläppande på marknaden av motorer enligt Steg V som anges i bilaga III är den 1 januari 2020, utom de motorer som avses i andra och tredje stycket, ska övergångsperioden förlängas med nio månader och den 18-månadersperiod som avses i första stycket förlängas med sex månader.” |
2. |
I punkt 7 ska följande led läggas till:
|
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 24 juni 2021.
På Europaparlamentets vägnar
Ordförande
D. M. SASSOLI
På rådets vägnar
A.P. ZACARIAS
Ordförande
(1) Yttrande av den 9 juni 2021 (ännu inte offentliggjort i EUT).
(2) Europaparlamentets och rådets ståndpunkt av den 10 juni 2021 (ännu inte offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 18 juni 2021.
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1628 av den 14 september 2016 om krav för utsläppsgränser vad gäller gas- och partikelformiga föroreningar samt typgodkännande av förbränningsmotorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, om ändring av förordningarna (EU) nr 1024/2012 och (EU) nr 167/2013 samt om ändring och upphävande av direktiv 97/68/EG (EUT L 252, 16.9.2016, s. 53).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2020/1040 av den 15 juli 2020 om ändring av förordning (EU) 2016/1628 vad gäller dess övergångsbestämmelser i syfte att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen (EUT L 231, 17.7.2020, s. 1).
II Icke-lagstiftningsakter
INTERNATIONELLA AVTAL
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/4 |
Information om ikraftträdandet av avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan Europeiska unionen och Japan
Avtalet om civil luftfartssäkerhet mellan Europeiska unionen och Japan, som undertecknades i Bryssel den 22 juni 2020, trädde i kraft den 30 juni 2021, i enlighet med artikel 20.1 i avtalet, eftersom den sista underrättelsen deponerades den 30 juni 2021.
FÖRORDNINGAR
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/5 |
RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2021/1069
av den 28 juni 2021
om ändring av förordning (EU) 2020/1579 vad gäller vissa fiskemöjligheter i Östersjön, och om ändring av förordning (EU) 2021/92 vad gäller vissa fiskemöjligheter för 2021 i unionens vatten och andra vatten
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1) |
Genom rådets förordning (EU) 2020/1579 (1) fastställs för 2021 fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön. Den 28 maj 2021 offentliggjorde Internationella havsforskningsrådet (Ices) ett reviderat vetenskapligt utlåtande om fångster för sill/strömming i Bottniska viken för 2021. Genom utlåtandet uppdateras fångstmängden och uppgraderas utlåtandet till ett utlåtande om maximal hållbar avkastning (MSY) av kategori 1. Fiskemöjligheterna för sill/strömming i Bottniska viken bör anpassas i motsvarande omfattning, och därför bör förordning (EU) 2020/1579 ändras i enlighet därmed. |
(2) |
Genom rådets förordning (EU) 2021/92 (2) fastställs för 2021 fiskemöjligheterna avseende vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg, i vissa andra vatten. |
(3) |
Enligt Ices utlåtande av den 13 april 2021 bör fångsterna av skarpsill (Sprattus sprattus) i Ices-sektion 3a (Skagerrak och Kattegatt) och i Ices-delområde 4 (Nordsjön) inte överstiga 106 715 ton för perioden 1 juli 2021–30 juni 2022. Fiskemöjligheterna för skarpsill för den perioden bör därför fastställas till 87 186 ton i unionens vatten i Ices-sektion 2a och Ices-delområde 4, och till 19 529 ton i Ices-sektion 3a, i överensstämmelse med den maximala hållbara avkastningen. |
(4) |
I förordning (EU) 2021/92 fastställdes den totala tillåtna fångstmängden (TAC) för ansjovis (Engraulis encrasicolus) i Ices-delområdena 9 och 10 och i unionens vatten i Fiskerikommittén för östra Centralatlanten (Cecaf) 34.1.1 till noll för perioden 1 juli 2021–30 juni 2022 i avvaktan på de vetenskapliga utlåtandena för den perioden. Ices kommer att utfärda sitt utlåtande för det beståndet i slutet av juni 2021. För att säkerställa att fiskeverksamheten kan fortsätta tills TAC:en har fastställts på grundval av det senaste vetenskapliga utlåtandet, bör en preliminär TAC på 5 744 ton fastställas på grundval av fångsterna under det tredje kvartalet 2020. |
(5) |
Siffrorna i punkt 6 i bilaga VI till förordning (EU) 2021/92 bör ändras för att återspegla överenskommelserna mellan vissa medlemsstater om att uteslutande för 2021 sinsemellan tillfälligt överföra vissa mängder av odlingskapacitet och insättningskapacitet för blåfenad tonfisk. Ändringarna har anmälts till den Internationella kommissionen för bevarande av tonfisk i Atlanten (Iccat) genom en ändrad unionsplan för odling och påverkar inte unionens totala odlingskapacitet och insättningskapacitet i Iccats konventionsområde. |
(6) |
De fångstbegränsningar som föreskrivs i förordning (EU) 2020/1579 är tillämpliga från och med den 1 januari 2021. De bestämmelser som införs genom den här ändringsförordningen rörande fångstbegränsningar för sill/strömming i Bottniska viken bör därför också vara tillämplig från och med den dagen. En sådan retroaktiv tillämpning påverkar inte principerna om rättssäkerhet och skydd för berättigade förväntningar, eftersom fiskemöjligheterna i fråga ännu inte har uttömts. |
(7) |
Denna förordning bör träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts, för att göra det möjligt att inleda fiskesäsongen för skarpsill och ansjovis i tid den 1 juli 2021. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändring av förordning (EU) 2020/1579
Förordning (EU) 2020/1579 ska ändras i enlighet med del A i bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Ändring av förordning (EU) 2021/92
Förordning (EU) 2021/92 ska ändras i enlighet med delarna B och C i bilagan till den här förordningen.
Artikel 3
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.
Artikel 2 ska tillämpas från och med den 1 juli 2021.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 28 juni 2021.
På rådets vägnar
M. do C. ANTUNES
Ordförande
(1) Rådets förordning (EU) 2020/1579 av den 29 oktober 2020 om fastställande för 2021 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i Östersjön och om ändring av förordning (EU) 2020/123 vad gäller vissa fiskemöjligheter i andra vatten (EUT L 362, 30.10.2020, s. 3).
(2) Rådets förordning (EU) 2021/92 av den 28 januari 2021 om fastställande för 2021 av fiskemöjligheterna avseende vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfiskefartyg, i vissa andra vatten (EUT L 31, 29.1.2021, s. 31).
BILAGA
DEL A
I bilagan till förordning (EU) 2020/1579 ska tabellen över fiskemöjligheter för sill/strömming i Ices-delsektionerna 30–31 ersättas med följande:
”Art: |
Sill/strömming Clupea harengus |
Zon: |
Delsektionerna 30–31 (HER/30/31.) |
|
Finland |
96 321 |
|
Analytisk TAC” |
|
Sverige |
21 164 |
|
||
|
||||
Unionen |
117 485 |
|
||
|
||||
TAC |
117 485 |
|
DEL B
Bilaga IA till förordning (EU) 2021/92 ska ändras på följande sätt:
1. |
Tabellen över fiskemöjligheter för skarpsill och därtill hörande bifångster i unionens vatten i Ices-sektion 3a ska ersättas med följande:
|
2. |
Tabellen över fiskemöjligheter för skarpsill och därtill hörande bifångster i Förenade kungarikets och unionens vatten i Ices-delområde 4 och Förenade kungarikets vatten i Ices-sektion 2a ska ersättas med följande:
|
3. |
Tabellen över fiskemöjligheter för ansjovis i Ices-delområdena 9 och 10 och unionens vatten i Cecaf 34.1.1 ska ersättas med följande:
|
DEL C
I bilaga VI till förordning (EU) 2021/92 ska punkt 6 ersättas med följande:
”6. |
Maximal kapacitet för odling och gödning av blåfenad tonfisk per medlemsstat samt maximal insättning av vildfångad blåfenad tonfisk som varje medlemsstat får tilldela sina anläggningar i östra Atlanten och Medelhavet. Tabell A
Tabell B (8)
|
(1) Upp till 5 % av kvoten får utgöras av bifångster av vitling och kolja (OTH/*03A.). Bifångster av vitling och kolja som räknas av från kvoten i enlighet med denna bestämmelse och bifångster av arter som räknas av från kvoten i enlighet med artikel 15.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 får tillsammans inte överstiga 9 % av kvoten.
(2) Denna kvot får endast fiskas under perioden 1 juli 2021–30 juni 2022. Överföringar från denna kvot får göras till Förenade kungarikets och unionens vatten i 2a och 4. Sådana överföringar ska dock anmälas i förväg till kommissionen och Förenade kungariket.”
(3) Kvoten får endast fiskas under perioden 1 juli 2021–30 juni 2022.
(4) Upp till 2 % av kvoten får utgöras av bifångster av vitling (OTH/*2AC4C). Bifångster av vitling som räknas av från kvoten i enlighet med denna bestämmelse och bifångster av arter som räknas av från kvoten i enlighet med artikel 15.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 får tillsammans inte överstiga 9 % av kvoten.
(5) Inklusive tobisar.
(6) Får omfatta upp till 4 % bifångst av sill/strömming.”
(7) Kvoten får endast fiskas under perioden 1 juli 2021–30 september 2021.”
(8) Portugals odlingskapacitet om 500 ton täcks av unionens outnyttjade kapacitet enligt tabell A.”
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/10 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2021/1070
av den 28 juni 2021
om fastställande av särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med lumpy skin disease-virus under en begränsad tid
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 av den 9 mars 2016 om överförbara djursjukdomar och om ändring och upphävande av vissa akter med avseende på djurhälsa (”djurhälsolag”) (1), särskilt artikel 71.3, och
av följande skäl:
(1) |
Infektion med lumpy skin disease-virus orsakas av lumpy skin disease-virus (LSD-virus) och är en vektorburen sjukdom hos nötkreatur och asiatiska vattenbufflar som kan orsaka stora ekonomiska förluster, minskad mjölkproduktion, svår avmagring, bestående skador på hudar, flera sekundära komplikationer och kronisk svaghet samt medföra förbud mot förflyttning eller handel. Sjukdomen ingår i förteckningen över anmälningspliktiga sjukdomar som Världsorganisationen för djurhälsa (OIE) (2) upprättat. |
(2) |
Genom förordning (EU) 2016/429 fastställs en ny rättslig ram för förebyggande och bekämpning av sjukdomar. Infektion med lumpy skin disease-virus förtecknas i bilaga II till förordning (EU) 2016/429 och är därmed en förtecknad sjukdom i enlighet med den förordningen och omfattas av bestämmelserna om förebyggande och bekämpning av sjukdomar i samma förordning. Dessutom förtecknas infektion med LSD-virus i bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/1882 (3) som en sjukdom i kategorierna A, D och E. |
(3) |
Genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/687 (4) kompletteras de bestämmelser om bekämpning av sjukdomar i kategorierna A, B och C som fastställs i förordning (EU) 2016/429, inklusive åtgärder för sjukdomsbekämpning avseende infektion med LSD-virus. Förordning (EU) 2016/429, genomförandeförordning (EU) 2018/1882 och delegerad förordning (EU) 2020/687 började tillämpas den 21 april 2021. |
(4) |
I kommissionens genomförandebeslut (EU) 2016/2008 (5) har det tidigare fastställts bestämmelser om djurhälsoåtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus i de medlemsstater eller delar av dessa som förtecknas i bilaga I till det genomförandebeslutet, inklusive minimikrav för de program för vaccinering mot infektion med LSD-virus som medlemsstaterna lämnar in till kommissionen för godkännande. Bulgarien och Grekland ingår i den förteckningen. Genomförandebeslut (EU) 2016/2008 upphörde att gälla den 20 april 2021, och bestämmelserna i den här förordningen bör ersätta dem i det genomförandebeslutet. |
(5) |
Sedan 2017 har inga utbrott av infektion med LSD-virus rapporterats i Europa, men sjukdomen förekommer fortfarande i Anatolien, Turkiet och Ryssland samt i östra Asien där Bangladesh, Indien och Kina är drabbade. Spridningen av sjukdomen utgör därför en potentiell risk för jordbrukssektorn i unionen. |
(6) |
Förutom Bulgarien och Grekland har Kroatien och flera angränsande tredjeländer, såsom Bosnien och Hercegovina, Kosovo (6), Montenegro, Nordmakedonien, Serbien och Turkiet, anmält till kommissionen att de har inkluderat vaccinering mot infektion med LSD-virus i sin strategi för sjukdomsbekämpning. De flesta av dessa tredjeländer har nu upphört med vaccineringen men har kvar övervakningsåtgärderna. |
(7) |
Den epidemiologiska situationen i Östeuropa och i angränsande regioner tyder på att det fortfarande kan finnas en viss risk för att sjukdomen återigen introduceras eller återkommer i högriskområden där vaccineringen mot infektion med LSD-virus har upphört. |
(8) |
På grundval av den epidemiologiska information som finns tillgänglig just nu samt resultaten av övervakningen av infektion med LSD-virus och vaccineringen mot sjukdomen bör vaccineringen mot infektion med LSD-virus åtminstone fortsätta i högriskområdena i Bulgarien och Grekland. Dessutom bör den systematiska övervakningen, både aktiv och passiv, fortsätta i alla medlemsstater eller delar av dessa där vaccineringen mot sjukdomen har minskat eller helt upphört. |
(9) |
Enligt Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhets (Efsa) vetenskapliga rapport om infektion med LSD-virus, som godkändes den 30 januari 2020 (7) (nedan kallad Efsas rapport), bör ett homologt vaccin användas för att minska risken för ytterligare spridning av infektion med LSD-virus till sydöstra Europa. Efter det att vaccineringen har upphört skulle det, i händelse av att sjukdomen återkommer, behövas en beredskapsplan och ett vaccinlager, även på regional nivå, för att snabbt kunna påbörja nödvaccinering. |
(10) |
De allmänna åtgärder för sjukdomsbekämpning som fastställs i förordning (EU) 2016/429 och de kompletterande bestämmelserna i delegerad förordning (EU) 2020/687 omfattar inte alla nödvändiga aspekter av vaccinering mot infektion med LSD-virus. Därför bör det genom den här förordningen fastställas enhetliga genomförandebestämmelser på unionsnivå som omfattar särskilda åtgärder för sjukdomsbekämpning under en begränsad tid, på villkor som är lämpliga med hänsyn till den epidemiologiska situationen för sjukdomen i unionen och i angränsande tredjeländer. I de bekämpningsåtgärder som fastställs i denna förordning bör hänsyn tas till erfarenheterna från tillämpningen av genomförandebeslut (EU) 2016/2008 och de internationella standarderna i kapitel 11.9 ”Infection with lumpy skin disease virus” i OIE:s Terrestrial Animal Health Code (8). |
(11) |
Bestämmelserna i denna förordning bör omfatta en regionaliseringsstrategi och bör tillämpas tillsammans med de åtgärder för sjukdomsbekämpning som fastställs i delegerad förordning (EU) 2020/687. Vidare är det lämpligt att i den här förordningen förteckna de restriktionszoner där inga utbrott av infektion med LSD-virus har inträffat men som ligger i medlemsstater som genomför planer för förebyggande vaccinering med levande, försvagade vacciner (restriktionszon I) samt de områden där utbrott av infektion med LSD-virus har inträffat (restriktionszon II). De områden som ingår i restriktionszon I eller restriktionszon II bör förtecknas i bilaga I till denna förordning med beaktande av den information som lämnats av de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som drabbats av sjukdomen. |
(12) |
Vaccinerade nötkreatur och produkter från dessa nötkreatur kan utgöra en risk för spridning av infektion med LSD-virus. Därför bör denna förordning innehålla vissa förbud och särskilda villkor avseende förflyttningar av sändningar av nötkreatur eller olika typer av produkter från de restriktionszoner som förtecknas i bilaga I till denna förordning. För att undvika onödiga störningar i handeln bör det i denna förordning fastställas vissa undantag från förbuden och de särskilda villkoren. I dessa undantag och särskilda villkor bör hänsyn tas till principerna i OIE:s Terrestrial Animal Health Code när det gäller riskreducerande åtgärder avseende infektion med LSD-virus och bestämmelserna om förebyggande och bekämpning av djursjukdomar i förordning (EU) 2016/429 och delegerad förordning (EU) 2020/687. |
(13) |
Risken för spridning av infektion med LSD-virus är olika hög för olika varor. Enligt Efsas rapport innebär förflyttning av levande nötkreatur, sperma från nötkreatur samt oberedda hudar och skinn från smittade nötkreatur en högre risk för exponering och följdverkningar än andra produkter, till exempel mjölk och mjölkprodukter, behandlade hudar och skinn eller färskt kött, köttberedningar och köttprodukter från nötkreatur. Det finns dock ännu inte tillräckliga vetenskapliga eller experimentella bevis på dessa produkters roll vid överföring av lumpy skin-virus. Det kan inte uteslutas att LSD-virus överförs genom sperma, ägg och embryon från nötkreatur. Mjölk, mjölkprodukter och råmjölk kan endast utgöra en risk för spridning av LSD-virus när de är avsedda för utfodring av djur av mottagliga arter. |
(14) |
Vissa skyddsåtgärder bör därför fastställas för dessa varor på grundval av Efsas rapport och de senaste, relevanta standarderna och rekommendationerna från OIE. |
(15) |
Förflyttningar av sändningar av djur för omedelbar slakt utgör en lägre risk för spridning av djursjukdomar än andra typer av förflyttningar av djur, förutsatt att riskreducerande åtgärder har vidtagits. De berörda medlemsstaterna bör därför i undantagsfall få bevilja undantag från vissa förbud som fastställs i denna förordning när det gäller förflyttningar av sändningar av nötkreatur för omedelbar slakt från restriktionszonerna I och II till ett slakteri utanför restriktionszonerna I och II i samma medlemsstat. |
(16) |
Det är motiverat med undantag när det gäller förflyttningar av sändningar av vissa nötkreatur från restriktionszon I eller II till en annan restriktionszon I eller II i en annan medlemsstat med liknande sjukdomsstatus om särskilda riskreducerande åtgärder vidtas. För detta krävs att det upprättas ett säkert övervakningsförfarande under strikt tillsyn av de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten, den medlemsstat genom vilken djuren passerar och destinationsmedlemsstaten. |
(17) |
Enligt artikel 143 i förordning (EU) 2016/429 ska djur, däribland nötkreatur, åtföljas av djurhälsointyg vid förflyttning. När undantag från förbudet mot förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszonerna I och II tillämpas på sändningar av nötkreatur som är avsedda för förflyttning inom unionen, bör dessa djurhälsointyg innehålla en hänvisning till den här förordningen för att säkerställa att djurhälsointygen innehåller tillräckliga och korrekta hälsouppgifter. |
(18) |
I de fall då den här förordningen medger undantag från förbuden mot förflyttningar av sändningar av avelsmaterial från restriktionszonerna I och II bör de åtföljande djurhälsointygen innehålla en hänvisning till den här förordningen för att säkerställa tillräckliga och korrekta hälsouppgifter i enlighet med den här förordningen och kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/686 (9). |
(19) |
Transport av nötkreatur och animaliska biprodukter från dessa djur från restriktionszonerna I och II bör genomföras inom ramen för djurskydds- och biosäkerhetsåtgärder för att undvika spridning av infektion med LSD-virus. |
(20) |
Delegerad förordning (EU) 2020/687 började tillämpas den 21 april 2021. Av rättssäkerhetsskäl bör därför den här förordningen träda i kraft så snart som möjligt. |
(21) |
Den här förordningen bör tillämpas till och med den 21 april 2023, med beaktande av unionens erfarenhet av bekämpning av infektion med LSD-virus, den aktuella epidemiologiska situationen för sjukdomen i medlemsstaterna och angränsande tredjeländer samt eventuella framtida vaccinationsbestämmelser som fastställs i enlighet med artikel 47 i förordning (EU) 2016/429. |
(22) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Innehåll och tillämpningsområde
I denna förordning fastställs särskilda åtgärder för sjukdomsbekämpning avseende infektion med lumpy skin disease-virus (LSD-virus) som medlemsstaterna ska tillämpa under en begränsad tid i områden på deras territorium där
a) |
ett utbrott av sjukdomen har bekräftats, |
b) |
ett utbrott av sjukdomen inte har bekräftats, men medlemsstaterna har beslutat att vaccinera mot sjukdomen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. |
De särskilda åtgärder för sjukdomsbekämpning som fastställs i denna förordning ska tillämpas på nötkreatur samt på biprodukter och avelsmaterial från sådana nötkreatur, och de kompletterar de åtgärder för sjukdomsbekämpning som gäller för de skyddszoner, övervakningszoner och ytterligare restriktionszoner som den behöriga myndigheten i en medlemsstat har upprättat efter ett utbrott av infektion med LSD-virus, i enlighet med artikel 21.1 i delegerad förordning (EU) 2020/687.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning ska definitionerna i delegerad förordning (EU) 2020/687 gälla.
Dessutom gäller följande definitioner:
1. |
nötkreatur: djur av de arter av hov- och klövdjur som tillhör släktena Bison, Bos (inkl. undersläktena Bos, Bibos, Novibos, Poephagus) och Bubalus (inkl. undersläktet Anoa) samt korsningar mellan dessa arter. |
2. |
restriktionszon I: del av en medlemsstats territorium med en exakt geografisk avgränsning
|
3. |
restriktionszon II: del av en medlemsstats territorium med en exakt geografisk avgränsning
|
KAPITEL II
SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR SJUKDOMSBEKÄMPNING AVSEENDE INFEKTION MED LSD-VIRUS
AVSNITT 1
Upprättande av restriktionszoner och vaccinering mot infektion med LSD-virus
Artikel 3
Upprättande av restriktionszoner I och II
1. Vid ett bekräftat utbrott av infektion med LSD-virus hos nötkreatur ska den behöriga myndigheten göra följande:
a) |
Upprätta en restriktionszon II
|
b) |
Genomföra vaccinering mot sjukdomen i den restriktionszon II som avses i led a enligt följande:
|
Om endast ett utbrott av infektion med LSD-virus hos hållna nötkreatur har bekräftats i ett område i en medlemsstat där sjukdomen inte förekom före det utbrottet, och om de åtgärder som vidtas i enlighet med delegerad förordning (EU) 2020/687 visar sig vara effektiva när det gäller att bekämpa spridningen av sjukdomen, får dock den behöriga myndigheten besluta att inte upprätta en restriktionszon II.
2. För att förhindra sjukdomens spridning får den behöriga myndigheten upprätta en restriktionszon I i områden där ett utbrott av infektion med LSD-virus inte har bekräftats, i enlighet med kriterierna i artikel 64.1 i förordning (EU) 2016/429. Den behöriga myndigheten ska vaccinera mot sjukdomen i denna restriktionszon I i enlighet med punkt 1 b i denna artikel.
3. Innan vaccineringen och den vaccinationsplan som avses i punkt 1 b i påbörjas ska den behöriga myndigheten i de medlemsstater som vaccinerar mot infektion med LSD-virus lämna den information som anges i del III i bilaga II till denna förordning till kommissionen och övriga medlemsstater.
Artikel 4
Förbud mot förflyttningar i restriktionszonerna I och II
1. Den behöriga myndigheten ska förbjuda förflyttningar av följande sändningar i restriktionszon II:
a) |
Nötkreatur. |
b) |
Avelsmaterial från nötkreatur. |
c) |
Obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur, inklusive mjölk, råmjölk, mjölkprodukter och råmjölksbaserade produkter, avsedda att användas som foder. |
2. Den behöriga myndigheten ska förbjuda förflyttningar av följande sändningar i restriktionszon I:
a) |
Nötkreatur. |
b) |
Avelsmaterial från nötkreatur. |
c) |
Obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur (utom mjölk, råmjölk, mjölkprodukter och råmjölksbaserade produkter) avsedda att användas som foder. |
3. Genom undantag från förbuden i punkterna 1 och 2 får den behöriga myndigheten godkänna förflyttningar enligt kapitel III i enlighet med de villkor som anges i det kapitlet.
AVSNITT 2
Införande av restriktionszoner I och II i bilaga I
Artikel 5
Införande av en restriktionszon II i del II i bilaga I
Om ett område i en medlemsstat som helt eller delvis ingår i en restriktionszon II som upprättats i enlighet med artikel 3.1 av epidemiologiska skäl förs in i del II i bilaga I, ska den behöriga myndigheten omedelbart
a) |
anpassa gränserna för den ursprungliga restriktionszonen II för att säkerställa att den motsvarar den restriktionszon II som beskrivs i den bilagan, |
b) |
utvidga den vaccinering som föreskrivs i artikel 3.1 b och de förbud som föreskrivs i artikel 4.1 till den restriktionszon II som beskrivs i den bilagan. |
Artikel 6
Införande av en restriktionszon I i del I i bilaga I
1. Om ett område i en medlemsstat där inget utbrott av infektion med LSD-virus har bekräftats av epidemiologiska skäl förs in i del I i bilaga I till den här förordningen i enlighet med kriterierna i artikel 64.1 i förordning (EU) 2016/429, ska den behöriga myndigheten
a) |
vaccinera i enlighet med artikel 3.1 b i den restriktionszon I som beskrivs i den bilagan, |
b) |
införa de förbud som föreskrivs i artikel 4.2 i den restriktionszon I som beskrivs i den bilagan. |
2. Om den behöriga myndigheten beslutar att upprätta en restriktionszon I i enlighet med artikel 3.2 ska den restriktionszonen föras in i del I i bilaga I.
KAPITEL III
VILLKOR FÖR FÖRFLYTTNINGAR INOM OCH FRÅN OMRÅDEN DÄR SÄRSKILDA ÅTGÄRDER FÖR SJUKDOMSBEKÄMPNING AVSEENDE INFEKTION MED LSD-VIRUS TILLÄMPAS
AVSNITT 1
Undantag från förbudet mot förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszonerna I och II
Artikel 7
Undantag från förbudet mot förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszon I
Genom undantag från förbudet i artikel 4.2 a får den behöriga myndigheten godkänna förflyttningar av sändningar av nötkreatur från anläggningar i restriktionszon I till följande platser:
a) |
En restriktionszon I eller II i samma medlemsstat eller en annan medlemsstat, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
|
b) |
Alla destinationer i samma medlemsstat och i andra medlemsstater – inbegripet områden utanför restriktionszoner, i andra restriktionszoner I och i restriktionszoner II – där, utöver villkoren i led a ii, iii och iv i denna artikel, samtliga följande villkor är uppfyllda:
|
c) |
Alla destinationer i andra medlemsstater eller territorier i tredjeländer – inbegripet områden utanför restriktionszoner, i andra restriktionszoner I och i restriktionszoner II – där, utöver villkoren i led a i denna artikel, följande villkor är uppfyllda:
|
Artikel 8
Undantag från förbuden mot förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszon II
Genom undantag från förbudet i artikel 4.1 a får den behöriga myndigheten godkänna förflyttningar av sändningar av nötkreatur från anläggningar i restriktionszon II till följande platser:
a) |
Alla destinationer i samma medlemsstat och i andra medlemsstater – inbegripet områden utanför restriktionszoner, i restriktionszoner I och i andra restriktionszoner II – förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
|
b) |
Alla destinationer i en annan restriktionszon II i samma medlemsstat, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
|
Artikel 9
Särskilda villkor för godkännande av förflyttningar av sändningar av nötkreatur för omedelbar slakt från restriktionszonerna I och II till ett slakteri utanför dessa zoner på samma medlemsstats territorium
Genom undantag från förbuden i artiklarna 4.2 a och 4.1 a i denna förordning får den behöriga myndigheten i medlemsstaten godkänna förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszonerna I och II till ett slakteri utanför dessa zoner på samma medlemsstats territorium, förutsatt att nötkreaturen förflyttas för omedelbar slakt i enlighet med de allmänna villkoren i artikel 28.2–28.5 och 28.7 i delegerad förordning (EU) 2020/687.
Artikel 10
Undantag från förbudet mot förflyttningar av sändningar av sperma, ägg och embryon från nötkreatur från restriktionszonerna I och II
1. Genom undantag från förbudet i artikel 4.2 b får en medlemsstats behöriga myndighet godkänna förflyttningar av sändningar av sperma, ägg och embryon från nötkreatur från godkända anläggningar för avelsmaterial eller andra anläggningar i restriktionszon I till följande platser:
a) |
Restriktionszon I eller II i samma medlemsstat, förutsatt att samtliga följande villkor är uppfyllda:
|
b) |
Alla destinationer i en annan restriktionszon I eller II i en annan medlemsstat, förutsatt att samtliga följande villkor, utöver villkoren i led a, är uppfyllda:
|
c) |
Alla destinationer i samma medlemsstat eller en annan medlemsstat, eller när det gäller restriktionszon I ett tredjeland, förutsatt att donatordjuren, utöver villkoren i led a, uppfyller alla andra lämpliga djurhälsogarantier, på grundval av ett positivt resultat av en riskbedömning av effekterna av ett sådant avsändande och av åtgärderna mot spridning av infektion med LSD-virus, som den behöriga myndigheten i medlemsstaten för ursprungsanläggningen kräver och som innan sperman, äggen eller embryona avsänds godkänts av den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten eller i den medlemsstat genom vilken djuren passerar. |
2. Genom undantag från förbudet i artikel 4.1 b får den behöriga myndigheten godkänna förflyttningar av sändningar av sperma, ägg och embryon från nötkreatur från godkända anläggningar för avelsmaterial eller andra anläggningar i restriktionszon II till alla destinationer i en annan restriktionszon II i samma medlemsstat.
Artikel 11
Undantag från förbudet mot förflyttningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från restriktionszon I
Genom undantag från förbudet i artikel 4.2 c får en medlemsstats behöriga myndighet godkänna förflyttningar av sändningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från anläggningar i restriktionszon I till följande platser:
a) |
Alla destinationer i samma medlemsstat eller alla destinationer i restriktionszon I eller II i en annan medlemsstat. |
b) |
När det gäller sändningar av hudar och skinn, alla destinationer i samma medlemsstat, en annan medlemsstat eller ett tredjeland, förutsatt att ett av följande villkor är uppfyllt:
|
Artikel 12
Undantag från förbudet mot förflyttningar av sändningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från restriktionszon II
Genom undantag från förbudet i artikel 4.1 c får en medlemsstats behöriga myndighet godkänna förflyttningar av sändningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från anläggningar i restriktionszon II till följande platser:
a) |
När det gäller andra obearbetade animaliska biprodukter än hudar och skinn, alla destinationer i samma medlemsstat eller alla destinationer i restriktionszon I eller II i en annan medlemsstat, förutsatt att de obearbetade animaliska biprodukterna avsänds under de behöriga myndigheternas officiella tillsyn för bearbetning eller bortskaffande i en anläggning som godkänts i enlighet med artikel 24 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 (12). |
b) |
När det gäller hudar och skinn av nötkreatur,
|
c) |
När det gäller råmjölk, mjölk och mjölkprodukter, alla destinationer i samma medlemsstat eller en annan medlemsstat, förutsatt att de har genomgått en riskreducerande behandling för infektion med LSD-virus i enlighet med bilaga VII till delegerad förordning (EU) 2020/687. |
AVSNITT 2
Skyldigheter för aktörer avseende djurhälsointyg
Artikel 13
Aktörers skyldigheter avseende djurhälsointyg vid förflyttningar av sändningar av nötkreatur från restriktionszonerna I och II
Aktörer får endast flytta sändningar av nötkreatur från restriktionszonerna I och II inom samma medlemsstat eller till en annan medlemsstat i de fall som omfattas av artiklarna 7, 8 och 9 i den här förordningen om djuren som ska flyttas åtföljs av ett djurhälsointyg enligt artikel 73 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/688 (13) som innehåller minst ett av följande intyganden om att de krav som föreskrivs i den här förordningen är uppfyllda:
a) |
”Nötkreatur från restriktionszon I i enlighet med de särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus som fastställs i artikel 7 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1070.” |
b) |
”Nötkreatur från restriktionszon II i enlighet med de särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus som fastställs i artikel 8 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1070.” |
c) |
”Nötkreatur från restriktionszon I eller II i enlighet med de särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus som fastställs i artikel 9 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1070.” |
Vid förflyttningar av de sändningar som avses i första stycket i denna artikel inom samma medlemsstat får dock den behöriga myndigheten enligt artikel 143.2 andra stycket i förordning (EU) 2016/429 besluta att ett djurhälsointyg inte behöver utfärdas.
Artikel 14
Aktörers skyldigheter avseende djurhälsointyg vid förflyttningar av sändningar av avelsmaterial som härrör från nötkreatur från anläggningar i restriktionszonerna I och II utanför dessa zoner
Aktörer får endast flytta sändningar av avelsmaterial som härrör från nötkreatur från restriktionszonerna I och II inom samma medlemsstat eller till en annan medlemsstat i enlighet med artikel 10 i den här förordningen om dessa sändningar åtföljs av ett djurhälsointyg enligt artikel 161.4 i förordning (EU) 2016/429 som innehåller minst ett av följande intyganden om att de krav som föreskrivs i den här förordningen är uppfyllda:
a) |
”Avelsmaterial … (sperma, ägg och/eller embryon) som härrör från nötkreatur som hålls i restriktionszon I i enlighet med de särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus som fastställs i artikel 10 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1070.” |
b) |
”Avelsmaterial … (sperma, ägg och/eller embryon) som härrör från nötkreatur som hålls i restriktionszon II i enlighet med de särskilda åtgärder för bekämpning av infektion med LSD-virus som fastställs i artikel 10 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/1070.” |
Vid förflyttningar av de sändningar som avses i första stycket i denna artikel inom samma medlemsstat får dock den behöriga myndigheten enligt artikel 161.2 andra stycket i förordning (EU) 2016/429 besluta att ett djurhälsointyg inte behöver utfärdas.
Artikel 15
Aktörers skyldigheter avseende djurhälsointyg vid förflyttningar av sändningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från restriktionszonerna I och II
Aktörer får endast flytta sändningar av obearbetade animaliska biprodukter från nötkreatur från restriktionszonerna I och II inom samma medlemsstat eller till en annan medlemsstat i de fall som omfattas av artikel 12 om dessa sändningar åtföljs av
a) |
det handelsdokument som avses i kapitel III i bilaga VIII till förordning (EU) nr 142/2011, och |
b) |
det djurhälsointyg som avses i artikel 22.5 i delegerad förordning (EU) 2020/687. |
Vid förflyttningar av de sändningar som avses i första stycket i denna artikel inom samma medlemsstat får dock den behöriga myndigheten enligt artikel 22.6 i delegerad förordning (EU) 2020/687 besluta att ett djurhälsointyg inte ska utfärdas.
AVSNITT 3
Särskilda villkor för godkännande av förflyttningar av sändningar av nötkreatur som hålls i restriktionszonerna I och II utanför dessa zoner och övervakningsförfaranden
Artikel 16
Ytterligare allmänna villkor för de transportmedel som används vid förflyttning av sändningar av nötkreatur och obearbetade animaliska biprodukter från restriktionszonerna I och II
Den behöriga myndigheten i medlemsstaten ska endast godkänna förflyttningar av sändningar av nötkreatur och obearbetade animaliska biprodukter från restriktionszonerna I och II om följande gäller för de transportmedel som används vid förflyttningen av dessa sändningar:
a) |
När det gäller transport av nötkreatur,
|
b) |
De får endast innehålla djur, obearbetade animaliska biprodukter eller obehandlade hudar och skinn med samma hälsostatus. |
Artikel 17
Skyldigheter för ursprungsanläggningens behöriga myndighet avseende övervakningsförfaranden
1. När destinationsorten ligger i en annan medlemsstat ska den behöriga myndigheten i medlemsstaten för ursprungsanläggningen upprätta ett övervakningsförfarande, under tillsyn av de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten, den medlemsstat genom vilken djuren passerar och destinationsmedlemsstaten, för förflyttningar av sändningar av nötkreatur eller obearbetade animaliska biprodukter som omfattas av undantagen i artiklarna 8, 9 och 12 (nedan kallat övervakningsförfarandet).
2. Ursprungsanläggningens behöriga myndighet ska säkerställa att följande gäller:
a) |
Varje transportmedel som används vid förflyttningen av de sändningar av nötkreatur eller obearbetade animaliska biprodukter som avses i punkt 1 har genom övervakningsförfarandet registrerats individuellt av den behöriga myndigheten i medlemsstaten för ursprungsanläggningen för transport av antingen nötkreatur eller obearbetade animaliska biprodukter, och ett av följande alternativ gäller för transportmedlet:
|
b) |
Följande gäller för transporten:
|
3. När det gäller övervakningen ska ursprungsanläggningens behöriga myndighet före det första avsändandet av en sändning från en restriktionszon I eller II som omfattas av ett övervakningsförfarande, se till att de nödvändiga arrangemangen har träffats med de relevanta behöriga myndigheterna på de platser genom vilka djuren passerar och på destinationsorten samt med aktörerna för att säkerställa att följande gäller:
a) |
Beredskapsplanen är överenskommen. |
b) |
Det finns en beslutskedja och ett fullständigt samarbete mellan myndigheter och aktörer i händelse av olyckor under transporten, något större fel på transportmedlet eller bedrägliga handlingar. |
c) |
Aktörer anmäler omedelbart alla olyckor eller större fel på transportmedlen till den behöriga myndigheten. |
Artikel 18
Skyldigheter för den behöriga myndigheten på destinationsorten avseende övervakningsförfaranden
Den behöriga myndigheten på destinationsorten ska enligt ett övervakningsförfarande göra följande:
a) |
Bekräfta varje ankomst till den behöriga myndigheten på ursprungsorten. |
b) |
Säkerställa att nötkreaturen är kvar på destinationsanläggningen under åtminstone den övervakningsperiod för infektion med LSD-virus som anges i bilaga II till delegerad förordning (EU) 2020/687, utom när destinationsanläggningen är ett slakteri. |
c) |
Säkerställa att efter lossningen av nötkreaturen, eller de obearbetade animaliska biprodukterna, har det transportmedel och all annan utrustning som har använts vid transporten av nötkreaturen eller de obearbetade animaliska biprodukterna i sin helhet rengjorts, desinficerats och behandlats med godkända insekticider som är effektiva mot kända vektorer för infektion med LSD-virus i ett slutet utrymme på destinationsorten under den officiella veterinärens överinseende. |
Artikel 19
Skyldigheter för medlemsstaten på ursprungsorten för sändningar av nötkreatur, avelsmaterial eller obearbetade animaliska biprodukter avseende information till kommissionen och medlemsstaterna om undantag som beviljas på grundval av riskbedömningar
Om den behöriga myndigheten enligt artikel 7, 8 eller 10 godkänner förflyttningar av sändningar av nötkreatur eller avelsmaterial på grundval av ett gynnsamt resultat av en riskbedömning av åtgärderna mot spridning av infektion med LSD-virus, ska medlemsstaten på ursprungsorten omedelbart underrätta kommissionen och övriga medlemsstater om djurhälsogarantierna och om godkännandet av de behöriga myndigheterna på orten för destinationsanläggningen.
KAPITEL IV
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 20
Ikraftträdande och tillämpningsdatum
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas till och med den 21 april 2023.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 28 juni 2021.
På kommissionens vägnar
Ursula VON DER LEYEN
Ordförande
(1) EUT L 84, 31.3.2016, s. 1.
(2) OIE – Förtecknade sjukdomar, infektioner och angrepp (2021), OIE Terrestrial Animal Health Code, tjugoåttonde utgåvan, 2019, ISBN 978-92-95108-85-1 (https://www.oie.int/en/animal-health-in-the-world/oie-listed-diseases-2021/).
(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/1882 av den 3 december 2018 om tillämpningen av vissa bestämmelser om förebyggande och bekämpning av sjukdom för kategorier av förtecknade sjukdomar och om fastställande av en förteckning över djurarter och grupper av djurarter som utgör en betydande risk för spridning av dessa förtecknade sjukdomar (EUT L 308, 4.12.2018, s. 21).
(4) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/687 av den 17 december 2019 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 vad gäller bestämmelser om förebyggande och bekämpning av förtecknade sjukdomar (EUT L 174 3.6.2020, s. 64).
(5) Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2016/2008 av den 15 november 2016 om djurhälsoåtgärder för bekämpning av lumpy skin disease i vissa medlemsstater (EUT L 310, 17.11.2016, s. 51).
(6) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/1999 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.
(7) EFSA Journal, vol. 18(2020):2, artikelnr 6010.
(8) OIE Terrestrial Animal Health Code, tjugoåttonde utgåvan, 2019, ISBN 978-92-95108-85-1 (www.oie.int/en/standard-setting/terrestrial-code/access-online/).
(9) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/686 av den 17 december 2019 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 vad gäller godkännande av anläggningar för avelsmaterial och spårbarhets- och djurhälsokrav för förflyttning av avelsmaterial från vissa hållna landlevande djur inom unionen (EUT L 174 3.6.2020, s. 1).
(10) Kommissionens förordning (EU) nr 142/2011 av den 25 februari 2011 om genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om genomförande av rådets direktiv 97/78/EG vad gäller vissa prover och produkter som enligt det direktivet är undantagna från veterinärkontroller vid gränsen (EUT L 54, 26.2.2011, s. 1).
(11) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (EUT L 139, 30.4.2004, s. 55).
(12) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (EUT L 300, 14.11.2009, s. 1).
(13) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2020/688 av den 17 december 2019 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 vad gäller djurhälsokrav för förflyttningar av landlevande djur och kläckägg inom unionen (EUT L 174 3.6.2020, s. 140).
(14) Rådets förordning (EG) nr 1/2005 av den 22 december 2004 om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97 (EUT L 3, 5.1.2005, s. 1).
BILAGA I
RESTRIKTIONSZONER I OCH II
(enligt artikel 3)
DEL I
Restriktionszon I
1. Bulgarien
Hela Bulgariens territorium
2. Grekland
A. |
Följande regioner i Grekland:
|
B. |
Följande regionala enheter i Grekland:
|
DEL II
Restriktionszon II
Inga.
BILAGA II
BESTÄMMELSER FÖR VACCINATIONSPLANER AVSEENDE INFEKTION MED LUMPY SKIN DISEASE-VIRUS
(enligt artikel 3)
DEL I
Information som ska ingå i den vaccinationsplan som avses i artikel 3
Om en medlemsstat vaccinerar mot infektion med LSD-virus ska vaccineringen genomföras i enlighet med en vaccinationsplan som innehåller åtminstone följande uppgifter:
a) |
En beskrivning och resultaten av den bedömning som gjorts i enlighet med kriterierna i artikel 46.2 i förordning (EU) 2016/429, inklusive den epidemiologiska situationen och annan relevant information som ligger till grund för bedömningen. |
b) |
De främsta syftena och målen med den valda vaccinationsstrategin och vaccinationsplanen. |
c) |
En detaljerad geografisk beskrivning av den vaccinationszon där vaccineringen ska genomföras och platsen för anläggningar med nötkreatur som ska vaccineras, inklusive kartor. |
d) |
Den myndigheten som är ansvarig för att administrera vaccinet till nötkreaturen. |
e) |
Det system genom vilket administreringen av vaccinet övervakas. |
f) |
Antalet anläggningar som håller nötkreatur i restriktionszonen och antalet anläggningar där vaccinering ska genomföras, om antalet skiljer sig åt. |
g) |
Uppskattat antal nötkreatur, kategorier av nötkreatur och ålder på de djur som ska vaccineras. |
h) |
Vaccineringens planerade varaktighet, från vaccineringens början till slutet av den övervakning som utförts efter vaccineringen. |
i) |
En sammanfattning av vaccinets egenskaper, inklusive produktens namn, tillverkarens namn och administreringsvägar. |
j) |
Ange om vaccinet används i enlighet med artikel 110.2 och 110.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/6 (1). |
k) |
Metoderna för att bedöma vaccineringens effektivitet. |
l) |
De hygien- och biosäkerhetsregler som ska tillämpas. |
m) |
Systemet för journalföring av vaccineringen. |
n) |
Andra uppgifter av betydelse för den specifika situationen. |
DEL II
Minimikrav för de vaccinationsplaner avseende infektion med LSD-virus som avses i artikel 3
Vaccinationsplanerna avseende infektion med LSD-virus ska uppfylla följande tekniska krav:
a) |
Alla nötkreatur, oberoende av kön, ålder och dräktighet eller produktionsstatus, ska vaccineras i de restriktionszoner I och II där vaccinering ska genomföras. |
b) |
Vaccinerade nötkreaturs avkommor som är äldre än fyra månader ska vaccineras i enlighet med tillverkarens anvisningar för det använda vaccinet. |
c) |
Alla nötkreatur ska omvaccineras i enlighet med tillverkarens anvisningar. |
d) |
För varje vaccinerat nötkreatur ska den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 42 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/2035 (2) föra in uppgifter i den särskilda onlinedatabas som är ansluten till den centrala databas som har upprättats. |
e) |
En utökad övervakningszon på minst 20 km ska upprättas runt de restriktionszoner I och II där vaccinering genomförs, i vilken intensifierad övervakning ska utföras och förflyttning av nötkreatur ska kontrolleras av den behöriga myndigheten. |
f) |
Vaccinationstäckning på minst 95 % av besättningarna, vilket motsvarar minst 75 % av nötkreaturspopulationen. |
DEL III
Preliminär information som ska lämnas till kommissionen och övriga medlemsstater innan vaccineringen påbörjas enligt artikel 3.3
Medlemsstater som tillämpar vaccinering mot lumpy skin disease ska lämna följande uppgifter till kommissionen och övriga medlemsstater innan vaccineringen påbörjas:
a) |
En kortfattad motivering till varför vaccineringen påbörjas. |
b) |
De arter av nötkreatur som ska vaccineras. |
c) |
Uppskattat antal nötkreatur som ska vaccineras. |
d) |
Uppskattad tidsperiod för vaccineringen. |
e) |
Typ av och handelsnamn på det vaccin som används, med angivande av om vaccinet ska användas i enlighet med artikel 110.2 och 110.3 i förordning (EU) 2019/6. |
f) |
En beskrivning av den uppskattade vaccinationszonen. |
(1) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/6 av den 11 december 2018 om veterinärmedicinska läkemedel och om upphävande av direktiv 2001/82/EG (EUT L 4, 7.1.2019, s. 43).
(2) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/2035 av den 28 juni 2019 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 vad gäller bestämmelser om anläggningar som håller landlevande djur och kläckerier samt om spårbarhet för vissa hållna landlevande djur och kläckägg (EUT L 314, 5.12.2019, s. 115).
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/28 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2021/1071
av den 29 juni 2021
om ändring av genomförandeförordning (EU) 2021/442 och genomförandeförordning (EU) 2021/521 vad gäller den mekanism som innebär krav på uppvisande av exporttillstånd för export av vissa produkter
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2015/479 av den 11 mars 2015 om gemensamma exportregler (1), särskilt artikel 6, och
av följande skäl:
(1) |
Den 30 januari 2021 antog kommissionen genomförandeförordning (EU) 2021/111 (2) genom vilken det för en period av sex veckor infördes ett krav på uppvisande av exporttillstånd i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) 2015/479 vid export av covid-19-vaccin och aktiva substanser, inklusive primära cellkulturer och ympkulturer som används för tillverkning av sådana vacciner. Kommissionen antog därefter, den 12 mars 2021, kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/442 (3) enligt vilken export av samma produkter kräver exporttillstånd till och med den 30 juni 2021 i enlighet med artikel 6 i förordning (EU) 2015/479. |
(2) |
Den 24 mars 2021 antog kommissionen genomförandeförordning (EU) 2021/521 (4), genom vilken det införs ytterligare en faktor att beakta i samband med beviljande av exporttillstånd, nämligen behovet av att bedöma om ett sådant tillstånd utgör ett hot mot försörjningstryggheten inom unionen för de varor som omfattas av genomförandeförordning (EU) 2021/442. Genom samma förordning beslutade kommissionen att tillfälligt upphäva undantaget för vissa destinationsländer från tillämpningsområdet för genomförandeförordning (EU) 2021/442. |
(3) |
Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/521 antogs i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) 2015/479 och gällde för en period av högst sex veckor. De åtgärder som infördes genom den förordningen förlängdes därefter till och med den 30 juni 2021 genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/734 (5). |
(4) |
Tillverkningskapaciteten för vaccin i unionen har ökat under tiden, vilket har lett till en ökning av leveranserna av covid-19-vaccindoser i unionen. Detta har i sin tur lett till att vaccinationskampanjen påskyndats i unionen. |
(5) |
Vaccinationskampanjen pågår dock fortfarande och osäkerhetsfaktorer kvarstår, särskilt i och med uppkomsten av nya varianter av covid-19-viruset. Det finns därför ett fortsatt behov av öppenhet när det gäller leveranser för export och försörjningen inom unionen. |
(6) |
Risken för att exporten skulle kunna hota dels genomförandet av avtalen om förhandsbeställningar mellan unionen och vaccintillverkarna, dels försörjningstryggheten inom unionens för covid-19-vaccin och deras aktiva substanser kvarstår också. |
(7) |
De åtgärder som infördes genom genomförandeförordning (EU) 2021/442 och genomförandeförordning (EU) 2021/521 bör därför fortsätta att tillämpas till och med den 30 september 2021. Dessa förordningar bör därför ändras i enlighet med detta. |
(8) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 3.1 i förordning (EU) 2015/479. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I artikel 4 i genomförandebeslut (EU) 2021/442 ska andra stycket ersättas med följande:
”Den ska tillämpas till och med den 30 september 2021.”
Artikel 2
I artikel 3 i genomförandebeslut (EU) 2021/521 ska andra stycket ersättas med följande:
”Den ska tillämpas till och med den 30 september 2021.”
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft den 1 juli 2021.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2021.
På kommissionens vägnar
Ursula VON DER LEYEN
Ordförande
(1) EUT L 83, 27.3.2015, s. 34.
(2) Kommissionen genomförandeförordning (EU) 2021/111 av den den 29 januari 2021 om att kräva uppvisande av exporttillstånd för export av vissa produkter (EUT L 31 I, 30.1.2021, s. 1).
(3) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/442 av den 11 mars 2021 om att kräva uppvisande av exporttillstånd för export av vissa produkter (EUT L 85, 12.3.2021, s. 190).
(4) Kommissionen genomförandeförordning (EU) 2021/521 av den 24 mars 2021 om införande av särskilda arrangemang för den mekanism som innebär krav på uppvisande av exporttillstånd för export av vissa produkter (EUT L 104, 25.3.2021, s. 52).
(5) Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2021/734 av den 5 maj 2021 om ändring av genomförandeförordning (EU) 2021/521 om införande av särskilda arrangemang för den mekanism som innebär krav på uppvisande av exporttillstånd för export av vissa produkter (EUT L 158, 6.5.2021, s. 13).
BESLUT
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/30 |
RÅDETS BESLUT (EU) 2021/1072
av den 28 juni 2021
om ett tillfälligt undantag från beslut 2013/471/EU om beviljande av dagtraktamente och ersättning för resekostnader till ledamöter av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och deras suppleanter mot bakgrund av de reseproblem som orsakas av covid-19-pandemin i unionen
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 301 tredje stycket, och
av följande skäl:
(1) |
Efter covid-19-pandemins utbrott har medlemsstaternas extraordinära förebyggande åtgärder och åtgärder för att förhindra spridning, såsom karantän, tillämpning av strategier för distansarbete samt restriktioner eller förbud avseende rörlighet och resor, gjort det omöjligt eller mycket svårt för ledamöterna av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (kommittén) och deras suppleanter (nedan tillsammans kallade traktamentsberättigade) att resa för att närvara fysiskt vid möten. |
(2) |
Med tanke på dessa exceptionella omständigheter, och för att garantera att kommitténs verksamhet kan genomföras på ett sätt som är lämpligt och hållbart på lång sikt, så att den institutionella kontinuiteten säkerställs, är det nödvändigt att tillfälligt göra undantag från artiklarna 2, 3 och 4 i rådets beslut 2013/471/EU (1) vad gäller utbetalningen av dagtraktamente och ersättning för resekostnader till traktamentsberättigade. Detta undantag bör endast tillämpas så länge det är svårt att ta sig till fysiska möten eller så länge dessa möten omgärdas av de hälsorelaterade restriktioner som orsakats av covid-19-pandemin i unionen. |
(3) |
De administrativa kostnader som den traktamentsberättigade faktiskt ådrar sig när han eller hon närvarar vid ett elektroniskt möte på distans är lägre än det dagtraktamente som för närvarande tillämpas för möten med fysisk närvaro, även om den tid som traktamentsberättigade spenderar förblir densamma. Det är därför lämpligt att dagtraktamentet för traktamentsberättigade som närvarar vid elektroniska möten på distans anpassas i enlighet med detta. |
(4) |
Vid behov bör närmare föreskrifter för beviljande av dagtraktamenten för närvarande vid elektroniska möten på distans fastställas av kommittén. Dessa föreskrifter bör särskilt identifiera fall då reseproblem som orsakas av covid-19 eller relaterade restriktiva åtgärder gör det svårt att anordna eller närvara fysiskt vid möten. |
(5) |
Kommittén bör regelbundet rapportera till rådet om tillämpningen av detta beslut så att rådet kan utvärdera dess inverkan och huruvida de förhållanden som motiverar undantaget fortfarande föreligger. På grundval av dessa rapporter bör rådet överväga att anta lämpliga åtgärder, särskilt inom ramen för en framtida övergripande revidering av beslut 2013/471/EU, som ska genomföras innan kommitténs nuvarande mandatperiod löper ut. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Med avvikelse från artiklarna 2, 3 och 4 i beslut 2013/471/EU ska dagtraktamente för traktamentsberättigade som närvarar vid elektroniska möten på distans, där restriktiva åtgärder relaterade till covid-19 gör det svårt att anordna eller närvara fysiskt vid ett möte, endast uppgå till 145 EUR.
Artikel 2
Kommittén ska anta detaljerade bestämmelser om genomförande av artikel 1 senast den 2 september 2021.
Artikel 3
Senast den 2 januari 2022 och därefter var sjätte månad ska kommittén lägga fram en utvärderingsrapport för rådet om tillämpningen av detta beslut och särskilt om dess budgetkonsekvenser, samt om det fortfarande föreligger reseproblem som orsakas av covid-19 eller relaterade restriktiva åtgärder som gör det svårt att anordna eller närvara fysiskt vid möten.
Artikel 4
Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Luxemburg den 28 juni 2021.
På rådets vägnar
M. do C. ANTUNES
Ordförande
(1) Rådets beslut 2013/471/EU av den 23 september 2013 om beviljande av dagtraktamente och ersättning för resekostnader till ledamöter av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och deras suppleanter (EUT L 253, 25.9.2013, s. 22).
30.6.2021 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 230/32 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2021/1073
av den 28 juni 2021
om fastställande av tekniska specifikationer och regler för genomförandet av och tillitsramverket för EU:s digitala covidintyg som infördes genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953 om en ram för utfärdande, kontroll och godtagande av interoperabla intyg om vaccination mot, testning för och tillfrisknande från covid-19 (EU:s digitala covidintyg) för att underlätta fri rörlighet under covid-19-pandemin (1), särskilt artikel 9.1 och 9.3, och
av följande skäl:
(1) |
I förordning (EU) 2021/953 fastställs EU:s digitala covidintyg, som har till syfte att styrka att en person har fått ett covid-19-vaccin, ett negativt testresultat eller återhämtat sig från infektion. |
(2) |
För att EU:s digitala covidintyg ska kunna användas i hela unionen är det nödvändigt att fastställa tekniska specifikationer och regler för ifyllande och ett säkert utfärdande och säker kontroll av de digitala covidintygen och för att säkerställa skyddet av personuppgifter, fastställa den gemensamma strukturen för den unika identifieraren för intyg och utfärda en giltig, säker och interoperabel streckkod. Detta tillitsramverk omfattar också premisserna för strävan att säkerställa interoperabilitet med internationella standarder och tekniska system och skulle därmed kunna ge en modell för samarbete på global nivå. |
(3) |
Förmågan att läsa och tolka EU:s digitala covidintyg förutsätter en gemensam datastruktur och enighet om den avsedda meningen för varje datafält i nyttolasten och om dess möjliga värden. För att främja sådan interoperabilitet är det nödvändigt att fastställa en gemensam samordnad datastruktur för ramen för EU:s digitala covidintyg. Riktlinjerna för denna ram har tagits fram av nätverket för e-hälsa som inrättades på grundval av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU (2). Dessa riktlinjer bör beaktas vid fastställandet av de tekniska specifikationerna för formatet och tillitshanteringen för EU:s digitala covidintyg. Datastrukturen och kodningsmekanismerna bör specificeras, liksom en transportkodningsmekanism i maskinläsbart optiskt format (QR), som kan visas på skärmen till en mobilenhet eller skrivas ut på papper. |
(4) |
Vid sidan av de tekniska specifikationerna avseende format och tillitshantering för EU:s digitala covidintyg bör allmänna regler för utformningen av intyget fastställas så att de kan användas för kodade värden i innehållet i EU:s digitala covidintyg. De värdeset som genomför dessa regler bör regelbundet uppdateras och offentliggöras av kommissionen, baserat på relevant arbete i nätverket för e-hälsa. |
(5) |
I enlighet med förordning (EU) 2021/953 bör äkta intyg som ingår i EU:s digitala covidintyg kunna identifieras individuellt med hjälp av en unik identifierare för intyg, där hänsyn även tas till att en innehavare kan få mer än ett intyg utfärdat under den tid som förordning (EU) 2021/953 är i kraft. Den unika identifieraren för intyg kommer att bestå av en alfanumerisk sträng, och medlemsstaterna bör se till att den inte innehåller några uppgifter som kopplar den till andra handlingar eller identifierare, såsom pass eller id-kortsnummer, för att förhindra direkt identifiering av innehavaren. För att säkerställa att identifieraren är unik bör tekniska specifikationer och regler fastställas för en gemensam struktur för denna. |
(6) |
Säkerheten, äktheten, giltigheten och integriteten hos de intyg som utgör EU:s digitala covidintyg, och intygens överensstämmelse med unionsrätten på dataskyddsområdet är avgörande för att de ska kunna godtas i alla medlemsstater. Dessa mål uppnås genom ett tillitsramverk som omfattar regler och infrastruktur som gör att EU:s digitala covidintyg kan utfärdas och kontrolleras på ett tillförlitligt och säkert sätt. Tillitsramverket bör bland annat bygga på en infrastruktur för kryptering med öppen nyckel med en tillitskedja från medlemsstaternas hälsomyndigheter eller andra betrodda myndigheter till de enskilda enheter som utfärdar EU:s digitala covidintyg. För att säkerställa ett EU-täckande interoperabilitetssystem har kommissionen därför byggt upp ett centralt system – nätslussen för EU:s digitala covidintyg (nedan kallad nätslussen) – som förvarar de öppna nycklar som används för kontrollen. När QR-kodintyget skannas kontrolleras den digitala signaturen med hjälp av berörd öppen nyckel, som i förväg lagrats i den centrala nätslussen. Digitala signaturer kan användas för att säkerställa uppgifternas integritet och äkthet. Infrastrukturer med öppna nycklar upprättar tillit genom att koppla öppna nycklar till utfärdare av intyg. I nätslussen används flera certifikat för öppen nyckel för äktheten. För att säkerställa ett säkert datautbyte för öppet nyckelmaterial mellan medlemsstater och möjliggöra en bred interoperabilitet är det nödvändigt att fastställa vilka certifikat för öppen nyckel som får användas och föreskriva hur dessa bör genereras. |
(7) |
Detta beslut gör det möjligt att göra kraven i förordning 2021/953 operativa på ett sätt som minimerar behandlingen av personuppgifter till vad som är nödvändigt för att göra EU:s digitala covidintyg operativt och bidrar till att de slutliga personuppgiftansvarigas implementerande är förenligt med inbyggt dataskydd. |
(8) |
I enlighet med förordning (EU) 2021/953 ska myndigheter eller andra utsedda organ som ansvarar för att utfärda intygen anses vara personuppgiftsansvariga enligt artikel 4.7 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 (3) i sin uppgift att behandla personuppgifter inom ramen för utfärdandeförfarandet. Beroende på hur medlemsstaterna organiserar utfärdandeförfarandet kan det finnas en eller flera myndigheter eller ett eller flera utsedda organ, exempelvis regionala hälso- och sjukvårdstjänster. I enlighet med subsidiaritetsprincipen är det medlemsstaterna själva som får välja. Därmed är medlemsstaterna bäst lämpade att, i de fall då det finns flera myndigheter eller andra utsedda organ, säkerställa att deras respektive ansvarsområden är tydligt fördelade, oberoende av om de är separat eller gemensamt personuppgiftsansvariga (inbegripet regionala hälso- och sjukvårdstjänster som inrättar en gemensam patientportal för utfärdande av intygen). När det gäller den kontroll av intyg som görs av den behöriga myndigheten i destinations- eller transitmedlemsstaten, eller av de gränsöverskridande persontrafikföretag som enligt nationell rätt är ålagda att genomföra vissa folkhälsoåtgärder under covid-19-pandemin, måste dessa kontrollörer uppfylla sina skyldigheter enligt dataskyddsreglerna. |
(9) |
Det görs ingen behandling av personuppgifter via nätslussen för EU:s digitala covidintyg, eftersom nätslussen endast innehåller de öppna nycklarna för signerande myndigheter. Dessa nycklar relaterar till de signerande myndigheterna och tillåter varken direkt eller indirekt återidentifiering av en fysisk person för vilken ett intyg utfärdats. I sin roll som förvaltare av nätslussen bör kommissionen alltså varken vara personuppgiftsansvarig eller personuppgiftsbiträde. |
(10) |
Europeiska datatillsynsmannen har hörts i enlighet med artikel 42.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 (4) och avgav ett yttrande den 22 juni 2021. |
(11) |
Mot bakgrund av att tekniska specifikationer och regler är nödvändiga för tillämpningen av förordning (EU) 2021/953 från och med den 1 juli 2021 är det motiverat att detta beslut börjar tillämpas omedelbart. |
(12) |
Mot bakgrund av behovet av ett snabbt införande av EU:s digitala covidintyg bör därför detta beslut träda i kraft samma dag som det offentliggörs. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De tekniska specifikationerna för EU:s digitala covidintyg, som fastställer den generiska datastrukturen, kodningsmekanismerna och transportkodningsmekanismen i maskinläsbart optiskt format fastställs i bilaga I.
Artikel 2
Reglerna för ifyllande av intygen enligt artikel 3.1 i förordning (EU) 2021/953 fastställs i bilaga II till detta beslut.
Artikel 3
Kraven för den gemensamma strukturen för den unika identifieraren för intygen fastställs i bilaga III.
Artikel 4
De styrningsregler som i samband med ska tillämpas på certifikat för öppen nyckel, i samband med nätslussen, vilka stöder tillitsramverkets interoperalitetsaspekter, fastställs i bilaga IV.
Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Utfärdat i Bryssel den 28 juni 2021.
På kommissionens vägnar
Ursula VON DER LEYEN
Ordförande
(1) EUT L 211, 15.6.2021, s. 1.
(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88, 4.4.2011, s. 45).
(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 4.5.2016, s. 1).
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1725 av den 23 oktober 2018 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter som utförs av unionens institutioner, organ och byråer och om det fria flödet av sådana uppgifter samt om upphävande av förordning (EG) nr 45/2001 och beslut nr 1247/2002/EG (EUT L 295, 21.11.2018, s. 39).
BILAGA I
FORMAT OCH TILLITSFÖRVALTNING
Generisk datastruktur, kodningsmekanismer och transportkodningsmekanism i maskinläsbart optiskt format (nedan kallat QR)
1. Inledning
De tekniska specifikationer som fastställs i denna bilaga omfattar en generisk datastruktur och kodningsmekanism för EU:s digitala covidintyg (nedan kallat intyget eller DCC). De specificerar också en transportkodningsmekanism i maskinläsbart optiskt format (nedan kallad QR), som kan visas på skärmen till en mobilenhet eller skrivas ut på papper. Behållarformat för det elektroniska hälsointyget enligt dessa specfikationer är generiska, men används i detta sammanhang för att bära intyget.
2. Terminologi
I denna bilaga avser ”utfärdare” organisationer som använder dessa specifikationer för att utfärda hälsointyg och ”kontrollörer” avser organisationer som godtar hälsointyg som bevis på hälsostatus. ”Deltagare” avser utfärdare och kontrollörer. Vissa aspekter som fastställs i denna bilaga måste samordnas mellan deltagarna, såsom förvaltningen av en namnrymd och distributionen av krypteringsnycklar. Det antas att en part, som nedan kallas sekretariatet, utför dessa uppgifter.
3. HCERT (Electronic Health Certificate Container Format)
Behållarformatet för det elektroniska hälsointyget (Electronic Health Certificate Container Format, HCERT) är utformat för att ge en enhetlig och standardiserad form åt hälsointyg från olika utfärdare (nedan kallad utfärdare). Syftet med dessa specifikationer är att harmonisera hur dessa hälsointyg presenteras, kodas och signeras med målet att främja interoperabilitet.
Förmågan att läsa och tolka intyg som utfärdats av olika utfärdare förutsätter en gemensam datastruktur och enighet om betydelsen av varje datafält i nyttolasten. För att främja sådan interoperabilitet definieras en gemensam samordnad datastruktur genom användningen av ett ”JSON-schema” som utgör ramen för intyget.
3.1 Nyttolastens struktur
Nyttolasten struktureras och kodas som en CBOR med en digital COSE-signatur. Den brukar betecknas som ”CBOR Web Token” (nedan kallat CWT), och definieras i RFC 8392 (1). Nyttolasten, enligt definitionen i avsnitten nedan, transporteras i ett hcert (claim).
Integriteten och äktheten för nyttolastens ursprung måste kunna kontrolleras av kontrollören. För att tillhandahålla denna mekanism måste utfärdaren signera CWT med användning av ett asymmetriskt schema för elektroniska signaturer enligt definitionen i COSE-specifikationen (RFC 8152 (2)).
3.2 CWT-claim
3.2.1
Skyddad headerk (Protected Header)
— |
Signaturalgoritm (Signature Algorithm) (alg, label 1) |
— |
Nyckelidentifierare (Key Identifier) (kid, label 4) |
Nyttolast (Payload)
— |
Utfärdare (Issuer) (iss, claim key 1, optional, ISO 3166-1 alpha-2 of issuer) |
— |
Plats för utfärdandet (Issued At) (iat, claim key 6) |
— |
Sista giltighetsdag (Expiration Time) (exp, claim key 4) |
— |
Hälsointyg (Health Certificate) (hcert, claim key -260) |
— |
EU:s digitala covidintyg, version 1 (EU Digital COVID Certificate v1) (eu_DCC_v1, claim key 1) |
Signatur
3.2.2
Signaturalgoritmparametern (alg) anger vilken algoritm som använts för att skapa signaturen. Den måste minst uppfylla de nuvarande SOG-IS-riktlinjerna, som sammanfattas nedan.
En primär och en sekundär algoritm definieras. Den sekundära algoritmen bör endast användas om den primära algoritmen inte är godtagbar inom ramen för de regler och bestämmelser som gäller för utfärdaren.
För att säkerställa systemsäkerheten måste all implementering inbegripa den sekundära algoritmen. Därför måste både den primära och den sekundära algoritmen implementeras.
De fastställda SOG-IS-nivåerna för de primära och sekundära algoritmerna är:
— |
Primär algoritm: Den primära algoritmen är ECDSA (Elliptic Curve Digital Signature Algorithm) enligt definitionen i (ISO/IEC 14888-3:2006) avsnitt 2.3, med användning av de P-256-parametrar som definieras i tillägg D (D.1.2.3) i (FIPS PUB 186-4) i kombination med SHA-256-hashalgoritmen enligt definitionen i (ISO/IEC 10118-3:2004) funktion 4. |
Detta motsvarar COSE-algoritmparameter ES256.
— |
Sekundär algoritm: Den sekundära algoritmen är RSASSA-PSS enligt definitionen i (RFC 8230 (3)) med en modul på 2048 bit i kombination med SHA-256-hashalgoritmen enligt definitionen i (ISO/IEC 10118-3:2004) funktion 4. |
Detta motsvarar COSE-algoritmparameter PS256.
3.2.3
Claim nyckelidentifierare (kid) anger det certifikat för dokumentsignatär (Document Signer Certificate, DSC) som innehåller den öppna nyckel som ska användas av kontrollören för att kontrollera att den digitala signaturen är korrekt. Styrningen avseende certifikat för öppen nyckel, inklusive kraven för DSC, beskrivs i bilaga IV.
Kontrollörerna använder claim nyckelidentifieraren (kid) för att välja korrekt öppen nyckel från en lista med nycklar som hänför sig till den utfärdare som anges i kravet utfärdare (iss). Flera nycklar kan användas parallellt av en utfärdare, av administrativa skäl och vid nyckel-rollover. Nyckelidentifierare är inte ett säkerhetskritiskt fält. Därför får den också placeras i en oskyddad header om så krävs. Kontrollörer måste godta båda alternativen. Om båda alternativen förekommer måste nyckelidentifieraren i den skyddade headern användas.
I och med att identifieraren förkortats (för att begränsa storleken) finns det en marginell men inte obefintlig risk för att den övergripande DSC-förteckning som godtas av kontrollören kan innehålla DSC:er som har samma kid. Därför måste en kontrollör kontrollera alla DSC som har denna kid.
3.2.4
Claim utfärdare (iss) är ett strängvärde som får (valfritt) innehålla ISO 3166-1 alpha-2-landskoden för den enhet som utfärdar hälsointyget. Denna claim kan användas av kontrollören för att identifiera vilket DSC-set som ska användas för kontrollen. Claim Key 1 används för att identifiera denna claim.
3.2.5
Claim sista giltighetsdag (exp) ska omfatta en tidsstämpel i numeriskt datumformat med heltal (integer NumericDate format) (såsom anges i RFC 8392 (4), avsnitt 2) som anger hur länge just denna signatur avseende nyttolasten ska anses giltig, varefter en kontrollör måste avvisa nyttolasten såsom utgången. Syftet med parametern för sista giltighetsdag är att se till att hälsointygens giltighetstid begränsas. Claim Key 4 används för att identifiera denna claim.
Sista giltighetsdag får inte innebära att giltighetstiden för DSC överskrids.
3.2.6
Claim Issued At (iat) ska omfatta en tidsstämpel i numeriskt datumformat i heltal (integer NumericDate format) (såsom anges i RFC 8392 (5), avsnitt 2) som anger den tidpunkt då hälsointyget skapades.
Fältet Issued At får inte föregå intygets giltighetsperiod.
Kontrollörerna får tillämpa ytterligare policyer för att begränsa giltigheten för hälsointyget baserat på tidpunkten för utfärdandet. Claim Key 6 används för att identifiera denna claim.
3.2.7
Claim hälsointyg (hcert) är ett JSON-objekt (RFC 7159 (6)) som innehåller informationen om hälsostatus. Flera olika typer av hälsointyg kan existera inom ramen för samma claim, där DCC är ett sådant.
JSON är enbart för schemasyften. Representationsformatet är CBOR, enligt definitionen i (RFC 7049 (7)). Applikationsutvecklare får i praktiken aldrig avkoda, eller koda till och från JSON-formatet utan ska använda in memory-strukturen.
Den Claim Key som ska användas för att identifiera detta krav är –260.
Strängar i JSON-objektet bör normaliseras i enlighet med NFC (Normalization Form Canonical Composition) som definieras i Unicode-standarden. Avkodningsapplikationer bör dock vara tillåtande och robusta när det gäller dessa aspekter, och det uppmuntras starkt att all rimlig typkonvertering ska godtas. Om icke-normaliserade data hittas vid avkodning, eller i efterföljande jämförelsefunktioner, bör implementeringen ske såsom när input är normaliserat till NFC.
4. Serialisering och skapande av DCC-nyttolast
Som serialiseringsmönster används följande system:
Processen inleds med extrahering av data, exempelvis från en datakatalog för hälsouppgifter (Health Data Repository) (eller en extern datakälla), och extraherade data struktureras i enlighet med definierade DCC-scheman. I denna process kan konverteringen till det fastställda dataformatet och omvandling för mänsklig läsbarhet ske innan serialiseringen till CBOR inleds. Akronymerna för en claim ska i varje enskilt fall sammanpassas med displaynamnen före serialisering och efter deserialisering.
Frivilligt nationellt datainnehåll är inte tillåtet i intyg som utfärdas i enlighet med förordning (EU) 2021/953 (8). Datainnehållet är begränsat till de definierade dataelementen i de minimidataset som anges i bilagan till förordning 2021/953.
5. Transportkodning (Transport Encodings)
5.1 Rå (Raw)
För arbiträra datagränssnitt får HCERT-behållaren och dess nyttolaster överföras i befintlig form (as-is), med användning av valfri underliggande säker och tillförlitlig datatransport på 8 bitar. Dessa gränssnitt kan omfatta NFC (Near-Field Communication), bluetooth eller överföring via ett applikationsskiktsprotokoll, exempelvis överföring av en HCERT från utfärdaren till innehavarens mobilenhet.
Om överföringen av en HCERT från utfärdaren till innehavaren baseras på ett presentation-only-gränssnitt (exempelvis sms eller e-post) är det självklart inte tillämpligt med rå transportkodning.
5.2 Streckkod
5.2.1
För att minska storleken och öka hastigheten och tillförlitligheten i läsningsprocessen för HCERT, ska CWT komprimeras med användning av ZLIB (RFC 1950 (9)) och komprimeringsmekanismen Deflate i det format som definieras i RFC 1951 (10).
5.2.2
För att bättre hantera befintlig utrustning som utformats för användning av ASCII-nyttolast, kodas komprimerad CWT som ASCII med användning av Base45 innan den kodas in i en 2D-streckkod.
QR-formatet enligt definitionen i (ISO/IEC 18004:2015) ska användas för generering av 2D-streckkoden. En felkorrigeringsfrekvens på ”Q” (omkring 25 %) rekommenderas. Eftersom Base45 används måste QR-koden använda alfanumerisk kodning (Mode 2, indikeras med symbolerna 0010).
För att kontrollörerna ska kunna upptäcka den typ av data som inkodats och välja korrekt avkodnings- och bearbetningssystem ska Base45-kodade data (enligt denna specifikation) förses med prefixet ”HC1” som Context Identifier-sträng: Framtida versioner av denna specifikation, vilka påverkar kompatibiliteten bakåt, ska definiera en ny Context Identifier, medan det tecken som följer på ”HC” ska tas från teckenuppsättningen [1–9A–Z]. Den inkrementella ordningen fastställs vara i denna ordning, alltså först [1–9] och sedan [A–Z].
Det rekommenderas att den optiska koden visas på presentationsmediet med en diagonal storlek på 35–60 mm med tanke på läsare med fast optik där presentationsmediet måste placeras på en yta framför läsaren.
Om den optiska koden trycks på papper med användning av en skrivare med låg upplösning (< 300 dpi), bör man bemöda sig om att varje symbol (prick) i QR-koden visas som en exakt kvadrat. En icke-proportionell skala kommer att resultera i att vissa rader eller kolumner i QR-koden har rektangulära symboler, vilket i många fall kommer att hämma läsbarheten.
6. Format för tillitsförteckningar (CSCA- och DSC-förteckningar)
Varje medlemsstat måste tillhandahålla en förteckning med en eller flera CSCA (Country Signing Certificate Authorities) och en förteckning med alla giltiga DSC (Document Signer Certificates), och hålla dessa förteckningar uppdaterade.
6.1 Förenklat CSCA/DSC
Från och med denna version av specifikationerna ska medlemsstaterna inte anta att någon CRL-information (Certificate Revocation List) används, eller att Private Key Usage Period (användningsperiod för privat nyckel) kontrolleras av implementerarna.
I stället utgörs den primära giltighetsmekanismen av det faktum att certifikatet finns med i den senaste versionen av denna certifikatförteckning.
6.2 Icao eMRTD PKI och tillitscentrum (Trust Centers)
Medlemsstaterna får använda en separat CSCA – men de får också inkomma med sina befintliga eMRTD CSCA-certifikat och/eller DSC:er, och de får till och med välja att upphandla dessa från (kommersiella) tillitscentrum – och inkomma med dessa. Varje DSC måste dock alltid signeras av den CSCA som den berörda medlemsstaten meddelat.
7. Säkerhetsöverväganden
Vid utformningen av ett system baserat på denna specifikation ska medlemsstaterna identifiera, analysera och övervaka vissa säkerhetsaspekter.
Som ett minimum bör följande aspekter beaktas:
7.1 HCERT-signaturens giltighetstid
Utfärdaren av HCERT ska begränsa signaturens giltighetsperiod genom att specificera en förfallotidpunkt för signaturen. Därmed måste innehavaren av ett hälsointyg förnya det med jämna mellanrum.
Den godtagbara giltighetsperioden kan avgöras av praktiska begränsningar. Det kan exempelvis hända att en resenär inte har möjlighet att förnya hälsointyget under en utlandsresa. Det kan också hända att utfärdaren undersöker en eventuell säkerhetskompromettering av något slag, som innebär att utfärdaren måste dra in ett DSC (vilket innebär att alla hälsointyg som utfärdats med den nyckeln blir ogiltiga även om gilitighetsperioden inte har löpt ut). Konsekvenserna av en sådan händelse kan begränsas genom att utfärdarnycklar regelbundet ändras och krav på att alla hälsointyg förnyas, med rimliga intervall.
7.2 Nyckelförvaltning
Denna specifikation bygger i hög grad på starka krypteringsmekanismer för att säkra dataintegriteten och autentisering av dataursprung. Det är därför nödvändigt att bevara konfidentialiteten för privata nycklar.
För krypteringsnycklar kan konfidentialiteten komprometteras på ett antal olika sätt, exempelvis följande:
— |
Processen för generering av nycklar kan vara bristfällig, vilket resulterar i svaga nycklar. |
— |
Nycklarna kan vara exponerade till följd av mänskliga misstag. |
— |
Nycklarna kan stjälas av externa eller interna gärningsmän. |
— |
Nycklarna kan beräknas med hjälp av kryptoanalys. |
För att begränsa riskerna för att signaturalgoritmen ska befinnas vara svag, så att de privata nycklarna kan komprometteras genom kryptoanalys, rekommenderas i denna specifikation att alla deltagare inför en sekundär reservsignaturalgoritm (secondary fallback signature algorithm) som baseras på andra parametrar eller ett annat matematiskt problem än den primära.
När det gäller de nämnda risker som rör utfärdarens driftsmiljö ska riskreducerande åtgärder vidtas för att säkerställa en effektiv kontroll – exempelvis att privata nycklar genereras, lagras och används i säkerhetsmoduler i maskinvara (Hardware Security Modules, HSM). Användning av HSM för signering av hälsointyg uppmuntras starkt.
Oavsett om en utfärdare beslutar att använda HSM eller inte bör ett system för nyckel-rollover fastställas där frekvensen för nyckel-rollover frekvens står i proportion till nycklarnas exponering för externa nät, andra system och personal. Ett välvalt system för nyckel-rollover begränsar också de risker som är förbundna med felaktigt utfärdade hälsointyg, eftersom det gör det möjligt för utfärdaren att återkalla sådana hälsointyg i omgångar (batch), genom att vid behov dra tillbaka en nyckel.
7.3 Kontroll av indata
Dessa specifikationer kan användas på ett sätt som innebär att data tas emot från ej tillförlitliga källor till system som kan vara av uppdragskritisk art. För att minimera riskerna förbundna med denna angreppsvektor måste alla indatafält valideras korrekt enligt datatyp, längd och innehåll. Utfärdarsignaturen bör också kontrolleras innan HCERT-innehållet behandlas. Valideringen av utfärdarsignaturen innebär dock att man först gör en parsning av Protected Issuer Header, där en potentiell angripare kan försöka injicera information som utformats omsorgsfullt för att kompromettera systemsäkerheten.
8. Tillitsförvaltning
För HCERT-signaturen krävs en öppen nyckel för kontroll. Medlemsstaterna ska göra dessa öppna nycklar tillgängliga. I slutändan måste varje kontrollör ha en förteckning över alla öppna nycklar som den är villig att lita på (eftersom den öppna nyckeln inte ingår i HCERT).
Systemet består av (endast) två skikt. För varje medlemsstat ska det på landsnivå finnas ett eller flera certifikat som vart och ett signerar ett eller flera DSC som används i den dagliga verksamheten.
Medlemsstatscertifikaten benämns CSCA-certifikat (Country Signing Certificate Authorities) och är (normalt) självsignerade certifikat. Medlemsstater får ha mer än ett sådant (exempelvis vid regional decentralisering). Dessa CSCA-certifikat signerar regelbundet DCS:er (Document Signing Certificates) som används för att signera HCERT:er.
”Sekretariatet” är en funktionell uppgift. Det ska regelbundet sammanställa och offentliggöra medlemsstaternas DSC:er efter att ha kontrollerat dessa mot förteckningen över CSCA-certifikat (som har överförts och verifierats på andra sätt).
Den förteckning över DSC-certifikat som upprättas på detta sätt ska sedan tillhandahålla den aggregerade uppsättningen godtagbara öppna nycklar (med motsvarande kid) som kontrollörerna kan använda för att validera signaturerna avseende HCERT. Kontrollörerna måste regelbundet hämta och uppdatera denna förteckning.
Formatet på sådana medlemsstatsspecifika förteckningar får anpassas till de egna nationella förhållandena. Därmed kan filformatet för denna tillitsförteckning variera. Den kan exempelvis vara en signerad JWKS (JWK set format per RFC 7517 (11), avsnitt 5) eller ett annat format som är specifikt för den teknik som används i den berörda medlemsstaten.
För enkelhetens skull får medlemsstaterna inkomma med både sina befintliga CSCA-certifikat från sina Icao eMRTD-system eller, såsom rekommenderas av WHO, skapa ett särskilt sådant för just detta hälsoområde.
8.1 Nyckelidentifierare (Key Identifier, kid)
Nyckelidentifieraren (kid) beräknas vid framtagandet av förteckningen över betrodda öppna nycklar från DSC:er och består av ett trunkerat (första 8 byte) SHA-256-fingeravtryck för DSC inkodat i DER-format (råformat).
Kontrollörerna behöver inte beräkna kid baserat på en DSC utan kan direkt matcha kid i utfärdade hälsointyg mot rätt kid i tillitsförteckningen.
8.2 Skillnader jämfört med Icao eMRTD PKI-tillitsmodellen
Bästa praxis från Icao eMRTD PKI-tillitsmodellen har använts som mönster, men ett antal förenklingar ska göras för att öka hastigheten:
— |
En medlemsstat får inkomma med flera CSCA-certifikat. |
— |
DSC-giltighetstiden (nyckelanvändning, key usage) får fastställas till vilken period som helst men får inte innebära att CSCA-certifikatets giltighetstid överskrids och den får saknas. |
— |
DSC får innehålla policyidentifierare (Extended Key Usage) som är specifika för hälsointyg. |
— |
Medlemsstaterna kan välja att aldrig göra någon kontroll av offentliggjorda återkallanden, utan i stället helt förlita sig på de DSC-förteckningar som de dagligen får från sekretariatet eller själva sammanställer. |
(1) rfc8392 (ietf.org).
(2) rfc8152 (ietf.org).
(3) rfc8230 (ietf.org).
(4) rfc8392 (ietf.org).
(5) rfc8392 (ietf.org).
(6) rfc7159 (ietf.org).
(7) rfc7049 (ietf.org).
(8) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/953 av den 14 juni 2021 om en ram för utfärdande, kontroll och godtagande av interoperabla intyg om vaccination mot, testning för och tillfrisknande från covid-19 (EU:s digitala covidintyg) för att underlätta fri rörlighet under covid-19-pandemin (EUT L 211, 15.6.2021, s. 1).
(9) rfc1950 (ietf.org).
(10) rfc1951 (ietf.org).
(11) rfc7517 (ietf.org).
BILAGA II
REGLER FÖR IFYLLANDET AV EU:S DIGITALA COVIDINTYG
De allmänna reglerna för de värdeset som fastställs i denna bilaga syftar till att säkerställa interoperabilitet på en semantisk nivå och ska möjliggöra enhetlig teknisk implementering för DCC. Element som finns i denna bilaga får användas för tre olika situationer (vaccination/testning/tillfrisknande) i enlighet med förordning (EU) 2021/953. Endast de element där det är nödvändigt med en semantisk standardisering genom kodade värdeset förtecknas i denna bilaga.
Det är medlemsstaterna som ansvarar för översättning av kodade element till det nationella språket.
För alla datafält som inte nämns i nedanstående beskrivningar av värdeset rekommenderas kodning i UTF-8 (namn, testcentrum, utfärdare av intyget). För datafält som innehåller kalenderdatum (födelsedatum, vaccinationsdatum, datum för provtagning, datum för första positiva testresultat, giltighetsdatum för intyg) rekommenderas kodning enligt ISO 8601.
Om de nedan angivna förespråkade kodningssystemen av någon anledning inte kan användas får andra internationella kodningssystem användas, och det bör finnas råd för hur koderna från det andra kodningssystemet ska sammanpassas med det förespråkade kodningssystemet. Text (display names) får användas i exceptionella fall som reservmekanism när ingen lämplig kod finns tillgänglig inom fastställda värdeset.
Medlemsstater som använder annan kodning i sina system bör sammanpassa sådana koder med de värdeset som beskrivs. Medlemsstaterna har ansvaret för sådan sammanpassning.
Dessa värdeset ska regelbundet uppdateras av kommissionen med stöd av nätverket för e-hälsa och hälsosäkerhetskommittén. Uppdaterade värdeset ska offentliggöras på kommissionens relevanta webbplats samt på webbsidan för nätverket för e-hälsa. En historik över ändringar ska tillhandahållas.
1. Sjukdom eller smittämne / Sjukdom eller smittämne som innehavaren har tillfrisknat från: Covid-19 (SARS-CoV-2 eller en av dess varianter)
Förespråkat kodningssystem: SNOMED CT.
Ska användas i intyg 1, 2 och 3.
De valda koderna ska avse covid-19 eller, om det behövs mer detaljerad information om den genetiska varianten av SARS-CoV-2, dessa varianter om sådan detaljerad information behövs av epidemiologiska skäl.
Ett exempel på en kod som bör användas är SNOMED CT-koden 840539006 (covid-19).
2. Covid-19-vaccin eller covid-19-profylax
Förespråkat kodningssystem: SNOMED CT eller ATC-klassificering
Ska användas i intyg 1.
Exempel på koder som bör användas från de förespråkade kodningssystemen är SNOMED CT-kod 1119305005 (SARS-CoV-2 antigenvaccin), 1119349007 (SARS-CoV-2 mRNA-vaccin) eller J07BX03 (covid-19-vaccin). Detta värdeset bör utvidgas när nya vaccintyper utvecklas och börjar användas.
3. Covid-19-vaccinläkemedel
Förespråkade kodningssystem (i prioriteringsordning):
— |
Unionens register över vaccinläkemedel med EU-godkännande (godkännandenummer). |
— |
Ett globalt vaccinregister av det slag som skulle kunna upprättas av Världshälsoorganisationen. |
— |
Namnet på vaccinläkemedlet i andra fall. Om namnet innehåller icke-svärtande tecken bör dessa ersättas med bindestreck (-). |
Namn på berört värdeset: Vaccin.
Ska användas i intyg 1.
Ett exempel på en kod som bör användas från det förespråkade kodningssystemet är EU/1/20/1528 (Comirnaty). Ett exempel på ett namn på vaccin som används som kod: Sputnik-V (står för Sputnik V).
4. Innehavare av godkännande för försäljning av covid-19-vaccin eller covid-19-vaccintillverkare
Förespråkat kodningssystem:
— |
Organisationskod från EMA (SPOR-system för ISO IDMP). |
— |
Ett globalt register över innehavare av ett godkännande för försäljning eller vaccintillverkare, av det slag som skulle kunna upprättas av Världshälsoorganisationen. |
— |
Organisationens namn i andra fall. Om namnet innehåller icke-svärtande tecken bör dessa ersättas med bindestreck (-). |
Ska användas i intyg 1.
Exempel på en kod som bör användas från det förespråkade kodningssystemet är ORG-100001699 (AstraZeneca AB). Ett exempel på ett organisationsnamn som används som kod: Sinovac-Biotech (står för Sinovac Biotech).
5. Nummer i en serie doser och det totala antalet doser i serien
Ska användas i intyg 1.
Två fält:
1) |
Numret för den dos som administreras i en cykel. |
2) |
Antal förväntade doser i en komplett cykel (specifikt för en person vid tidpunkten för administrerandet). |
Exempelvis kommer 1/1, 2/2 att anges som komplett, inbegripet alternativet 1/1 för vaccin som omfattar två doser men där det protokoll som tillämpas av medlemsstaten innebär att endast en dos ges till medborgare som diagnostiserats med covid-19 före vaccinationen. Det totala antalet doser i serien bör anges enligt den information som finns tillgänglig vid den tidpunkt då dosen administreras. Om exempelvis ett visst vaccin förutsätter en tredje dos (påfyllnadsdos) vid tidpunkten för den sista administrerade dosen, bör det andra numret i fältet reflektera detta (t.ex. 2/3, 3/3 etc).
6. Medlemsstat eller tredjeland där vaccinet administrerades / testningen utfördes
Förespråkat kodningssystem: ISO 3166 landskoder.
Ska användas i intyg 1, 2 och 3.
Innehåll i detta värdeset: den kompletta förteckningen över tvåbokstavskoder, som finns tillgänglig som ett värdeset definierat i FHIR (http://hl7.org/fhir/ValueSet/iso3166-1-2).
7. Typ av test
Förespråkat kodningssystem: LOINC.
Ska användas i intyg 2, och i intyg 3 om en delegerad akt innebär att utfärdandet av intyg på tillfrisknande baserat på andra typer av tester än NAAT stöds.
Koderna i detta värdeset ska avse testmetoden och ska väljas för att åtminstone skilja mellan NAAT-tester och RAT-tester, såsom anges i förordning (EU) 2021/953.
Ett exempel på en kod som bör användas från det förespråkade kodningssystemet är LP217198-3 (Rapid immunoassay).
8. Tillverkare och handelsbeteckning för det test som används (frivilligt för NAAT-test)
Förespråkat kodningssystem: Förteckningen från HSC för antigentest i form av snabbtest (Rapid Antigen Tests) som upprätthålls av JRC (databas över testmetoder och produkter för in vitro-diagnostik av covid-19, COVID-19 In Vitro Diagnostic Devices and Test Methods Database).
Ska användas i intyg 2.
Innehållet i detta värdeset ska innefatta det urval av antigentester i form av snabbtest som finns förtecknade i den gemensamma och uppdaterade förteckningen över antigentest för covid-19 i form av snabbtest, inrättad på grundval av rådets rekommendation 2021/C 24/01 och godkänd av hälsosäkerhetskommittén. Förteckningen upprätthålls av JRC i databasen över testmetoder och produkter för in vitro-diagnostik av covid-19 på: https://covid-19-diagnostics.jrc.ec.europa.eu/devices/hsc-common-recognition-rat.
För detta kodsystem ska de relevanta fälten, såsom testutrustningens identifierare, testets namn och tillverkare, användas, i enlighet med JRC:s strukturerade format som finns tillgängligt på https://covid-19-diagnostics.jrc.ec.europa.eu/devices.
9. Testresultat
Förespråkat kodningssystem: SNOMED CT.
Ska användas i intyg 2.
De valda koderna ska göra det möjligt att skilja mellan positiva och negativa testresultat (påvisade eller ej påvisade). Ytterligare värden (såsom ej fastställt) får läggas till om det behövs för användarfallen.
Exempel på koder som bör användas från det förespråkade kodningssystemet är 260415000 (Ej påvisat) och 260373001 (Påvisat).
BILAGA III
GEMENSAM STRUKTUR FÖR INTYGETS UNIKA IDENTIFIERARE
1. Inledning
Alla EU:s digitala covidintyg (DCC) ska vara försedda med en unik identifierare för intyget (unique certificate identifier, UCI) som stöder intygens interoperabilitet. Identifieraren kan användas för att kontrollera intyget. Det är medlemsstaterna som ansvarar för implementeringen av denna identifierare. Identifieraren är ett sätt att kontrollera intygets sanningsenlighet och, om tillämpligt, att länka till ett registreringssystem (exempelvis ett IIS). Dessa identifierare ska också möjliggöra försäkringar (på papper eller digitalt) från medlemsstaterna om att individer har vaccinerats eller testats.
2. Uppbyggnaden av den unika identifieraren för intyg
Den unika identifieraren ska ha en gemensam struktur och ett gemensamt format som underlättar mänsklig och/eller maskinell tolkningsbarhet för informationen och får omfatta sådana element som vaccinationsmedlemsstaten, själva vaccinet och en specifik medlemsstatsspecifik identifierare. Den säkerställer flexibilitet för medlemsstaterna vad gäller formatering, i full enlighet med dataskyddslagstiftningen. De separata elementens ordning följer en fastställd hierarki som kan möjliggöra framtida ändringar av blocken samtidigt som den strukturella integriteten upprätthålls.
De möjliga lösningarna för den unika identifierarens uppbyggnad bildar ett spektrum där modularitet och möjlighet till mänsklig tolkning är de två viktigaste diversifierande parametrarna och en grundläggande egenskap:
— |
Modularitet: den grad till vilken koden består av distinkta byggstenar som innehåller semantiskt olika uppgifter. |
— |
Möjlighet till mänsklig tolkning: den grad till vilken koden är meningsfull och kan tolkas av en mänsklig läsare. |
— |
Globalt unik; lands- eller myndighetsidentifieraren är välförvaltad, och varje land (myndighet) förväntas förvalta sitt segment av namnrymden väl genom att aldrig återvinna eller återutfärda identifierare. Denna kombination säkerställer att varje identifierare är globalt unik. |
3. Allmänna krav
Följande övergripande krav bör uppfyllas i förhållande till UCI:
1) |
Charset: endast US-ASCII-alfanumeriska tecken (”A”–”Z”, ”0”–”9”) i versaler tillåts, med ytterligare specialtecken för separering från RFC3986 (1) (2), nämligen {’/’,’#’,’:’}; |
2) |
Maximal längd: utformarna bör sikta på en längd av 27–30 tecken (3). |
3) |
Versionprefix: detta avser versionen av UCI-systemet. Versionprefixet är ”01” för denna version av dokumentet, och versionprefixet består av två siffror. |
4) |
Landsprefix: landskoden specificeras i ISO 3166-1. Längre koder (dvs. med 3 eller flera tecken (exempelvis ”UNHCR”) reserveras för framtida användning. |
5) |
Kodsuffix / checksumma
|
Kompatibiliteten bakåt bör säkerställas: medlemsstater som över tid ändrar strukturen på sina identifierare (inom ramen för huvudversionen, som för närvarande är v1) måste säkerställa att två identifierare som är identiska med varandra representerar samma vaccinationsintyg/vaccinationsförsäkran. Eller med andra ord, medlemsstaterna får inte återvinna identifierare.
4. Alternativ för unika certifikatidentifierare för vaccinationsintyg
Riktlinjerna från nätverket för e-hälsa avseende kontrollerbara vaccinationsintyg och grundläggande interoperabilitetselement (5) omfattar olika alternativ som är tillgängliga för medlemsstaterna och andra parter som kan samexistera mellan olika medlemsstater. Medlemsstaterna får använda sådana olika alternativ i en annan version av UCI-systemet.
(1) rfc3986 (ietf.org).
(2) Det är möjligt att sådana fält som kön, partinummer, vaccinationscentrum, identifierare för vårdpersonal eller nästa vaccinationsdatum inte behövs för andra syften än medicinsk användning.
(3) För implementering med QR-koder kan medlemsstaterna överväga en extra uppsättning tecken upp till en total längd av 72 tecken (inbegripet de 27–30 tecknen för själva identifieraren) som kan användas för annan information. Det är medlemsstaterna själva som fastställer vad den informationen ska innehålla.
(4) Luhn mod N-algoritmen är ett tillägg till Luhn-algoritmen (även kallad mod 10-algoritmen) som fungerar för numeriska koder och används för exempelvis beräkning av checksumman för kreditkort. Tillägget innebär att algoritmen kan arbeta med sekvenser av värden i vilken bas som helst (i vårt fall alfatecken).
(5) https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/ehealth/docs/vaccination-proof_interoperability-guidelines_en.pdf
BILAGA IV
STYRNING AV CERTIFIERINGEN AV ÖPPNA NYCKLAR (PUBLIC KEY CERTIFICATE GOVERNANCE)
1. Inledning
Ett säkert och tillitsbaserat utbyte av signaturnycklar för EU:s digitala covidintyg (DCC) mellan medlemsstater görs av DCGG (nätslussen för EU:s digitala covidintyg) som fungerar som central datakatalog för öppna nycklar. Med DCCG har medlemsstaterna befogenhet att offentliggöra de öppna nycklar som motsvarar de privata nycklar som de använder för att signera digitala covidcertifikat. Deltagande medlemsstater kan använda DCCG för att snabbt hämta uppdaterat material om öppna nycklar. Senare kan DCCG utvidgas till att omfatta ett utbyte av kompletterande tillförlitlig information som tillhandahålls av medlemsstaterna, såsom valideringsregler för DCC. Tillitsmodellen för DCC-ramen är en PKI (infrastruktur med öppna nycklar). Varje medlemsstat har en eller flera CSCA (Country Signing Certificate Authority), vars certifikat har relativt lång giltighet. Till följd av medlemsstatens beslut kan CSCA vara samma CSCA som används för maskinläsbara resehandlingar eller en annan CSCA. CSCA utfärdar certifikat för öppna nycklar åt de nationella, kortlivade, dokumentsignatärerna (Document Signers) (som alltså signerar DCC); dessa certifikat benämns DSC (Document Signer Certificates). CSCA fungerar som ett tillitsankare (trust anchor) så att deltagande medlemsstater kan använda CSCA-certifikatet för att validera de regelbundet ändrade DSC:ernas äkthet och integritet. Efter valideringen kan medlemsstaterna tillhandahålla dessa certifikat (eller bara de öppna nycklar som de innehåller) åt sina DCC-valideringstillämpningar. Vid sidan av CSCA och DSC förlitar sig DCCG också på PKI för att autentisera transaktioner, signera data, som grundval för autentisering och som ett sätt att säkerställa integriteten för kommunikationskanalerna mellan medlemsstaterna och DCCG.
Digitala signaturer kan användas för att uppnå dataintegritet och uppgifternas äkthet. PKI upprättar tillit genom att koppla öppna nycklar till utfärdare av intyg. Detta är nödvändigt för att andra deltagare ska kunna kontrollera uppgifternas ursprung och kommunikationspartnerns identitet och besluta om tillit. I DCCG används flera olika certifikat för öppen nyckel för äkthet. I denna bilaga fastställs vilka certifikat för öppen nyckel som används och hur dessa ska utformas för att möjliggöra en bred interoperabilitet mellan medlemsstaterna. Där tillhandahålls fler detaljer om de nödvändiga certifikaten för öppna nycklar och ges vägledning om certifikatmallar och giltighetsperioder för medlemsstater som vill driva egna CSCA. Eftersom DCC:er ska vara möjliga att kontrollera under en fastställd tidsperiod (som inleds vid utfärdandet och löper ut efter viss tid) är det nödvändigt att fastställa en kontrollmodell för alla signaturer som används för certifikat för öppen nyckel och DCC.
2. Terminologi
Följande tabell innehåller förkortningar och terminologi som används i denna bilaga.
Term |
Definition |
Certifikat |
Eller certifikat för öppen nyckel. Ett X.509 v3-certifikat som innehåller den öppna nyckeln för en enhet. |
CSCA |
Country Signing Certificate Authority |
DCC |
EU:s digitala covidintyg (EU Digital COVID Certificate). Ett signerat digitalt dokument som innehåller uppgifter om vaccination, testning eller tillfrisknande. |
DCCG |
EU:s digitala nätsluss för covidintyg (EU Digital COVID Certificate Gateway). Detta system används för utbyte av DSC mellan medlemsstater. |
DCCGTA |
Tillitsankarcertifikat (Trust Anchor certificate) för DCCG. Motsvarande privata nyckel används för att signera förteckningen över alla CSCA-certifikat offline. |
DCCGTLS |
TLS-servercertifikat (TLS server certificate) för DCCG. |
DSC |
DSC (Document Signer Certificate). Certifikat för öppen nyckel för en medlemsstats myndighet för signering av dokument (document signing authority) (exempelvis ett system som har rätt att signera DCC). Detta certifikat utfärdas av medlemsstatens CSCA. |
EC-DSA |
Elliptic Curve Digital Signature Algorithm. En krypteringsalgoritm för signaturer som baseras på elliptiska kurvor. |
Medlemsstat |
Medlemsstat i Europeiska unionen. |
mTLS |
Ömsesidig TLS (Mutual TLS). Transport Layer Security Protocol med ömsesidig autentisering. |
Anm.: |
En medlemsstats nationella backend-system. |
NBCSCA |
CSCA-certifikat för en medlemsstat (kan finnas mer än ett). |
NBTLS |
TLS-klientautentiseringscertifikat (TLS client authentication certificate) för ett nationellt backend-system. |
NBUP |
Det certifikat som ett nationellt backend-system använder för att signera datapaket som laddas upp till DCCG. |
PKI |
Public Key Infrastructure (infrastruktur för kryptering med öppen nyckel). Tillitsmodell baserad på certifikat för öppen nyckel och certifikatmyndigheter. |
RSA |
Asymmetrisk krypteringsalgoritm baserad på heltalsfaktorisering som används för digitala signaturer eller asymmetrisk kryptering. |
3. Kommunikationsflöden och säkerhetstjänster för DCCG
Detta avsnitt innehåller en översikt över kommunikationsflödena och säkerhetstjänsterna i DCCG-systemet. Där fastställs också vilka nycklar och certifikat som används för att skydda kommunikationen, den uppladdade informationen, DCC:erna och en signerad tillitsförteckning som omfattar alla CSCA-certifikat som ingår. DCGG fungerar som en datahubb som möjliggör ett utbyte av signerade datapaket för medlemsstaterna.
Uppladdade datapaket tillhandahålls av DCCG ”i befintligt skick” (as is), vilket innebär att DCCG inte lägger till eller tar bort några DSC från paket som de tar emot. Medlemsstaternas nationella backend-system (NB) ska kunna kontrollera att integriteten och äktheten för uppladdade data är obruten. Vid sidan av detta kommer nationella backend-system och DCCG att använda ömsesidig TLS-autentisiering för att upprätta en säker anslutning. Detta är ett komplement till signaturerna i de data som utbyts.
3.1 Autentisering och upprättande av anslutning
DCCG använder TLS (Transport Layer Security) med ömsesidig autentisering för att upprätta en autentiserad krypterad kanal mellan medlemsstaternas nationella backend-system (NB) och nätslussmiljön. Därför har DCCG ett TLS-servercertifikat, förkortat till DCCGTLS, och nationella backend-system har ett TLS-klientcertifikat – förkortat NBTLS. Certifikatmallar tillhandahålls i avsnitt 5. Varje nationellt backend-system kan tillhandahålla sitt eget TLS-certifikat. Detta certifikat kommer uttryckligen att vitlistas och får därmed utfärdas av en offentligt betrodd certifikatmyndighet (t.ex. en certifikatmyndighet som följer baslinjekraven från CA Browser Forum), av en nationell certifikatmyndighet eller kan vara självsignerat. Varje medlemsstat ansvarar för sina nationella data och skyddet av den privata nyckel som används för att upprätta anslutningen till DCCG. Tillvägagångssättet baserat på att man ”tar med sitt eget certifikat” förutsätter en väldefinierad registrerings- och identifieringsprocess samt förfaranden för återkallande och förnyande enligt beskrivningen i avsnitt 4.1, 4.2 och 4.3. DCCG använder en vitlistning där TLS-certifikaten för nationella backends läggs till när registreringen har genomförts. Endast nationella backends som autentiserar sig själva med en privat nyckel som motsvarar ett certifikat från vitlistan kan upprätta en säker anslutning till DCCG. DCCG kommer också att använda ett TLS-certifikat som gör det möjligt för nationella backends att verifiera att de faktiskt upprättar en anslutning till den ”riktiga” DCCG:n och inte till någon illvillig enhet som utger sig för att vara DCCG. Certifikatet för DCCG kommer att tillhandahållas åt nationella backend-system när registreringen genomförts. DCCGTLS-certifikatet kommer att utfärdas från en offentligt betrodd CA (ingår i alla vanliga webbläsare). Det är medlemsstaternas ansvar att kontrollera att deras anslutning till DCCG är säker (exempelvis genom att kontrollera fingeravtrycket för DCCGTLS-certifikatet för den anslutna servern mot det som tillhandahölls efter registreringen).
3.2 CSCA och valideringsmodell
Medlemsstater som deltar i DCCG-ramen måste använda en CSCA för att utfärda DSC:er. Medlemsstater får ha mer än en CSCA (exempelvis vid regional decentralisering). Varje medlemsstat kan antingen använda befintliga certifikatmyndigheter eller inrätta en särskild (eventuellt självsignerad) certifikatmyndighet för DCC-systemet.
Medlemsstaterna måste lägga fram sina CSCA-certifikat (ett eller flera) för DCCG-operatören under det officiella förfarandet för onboarding. Efter genomförd registrering av medlemsstaten (se avsnitt 4.1 för ytterligare detaljer), kommer DCCG-operatören att uppdatera en signerad tillitsförteckning som omfattar alla CSCA-certifikat som är aktiva i DCC-ramen. DCCG-operatören kommer att använda ett särskilt asymmetriskt nyckelpar för att signera tillitsförteckningen och certifikaten i en offlinemiljö. Den privata nyckeln kommer inte att lagras i online-DCCG-systemet, så att inte tillitsförteckningen komprometteras av en angripare om onlinesystemet komprometteras. Motsvarande DCCGTA-tillitsankarcertifikat kommer att tillhandahållas åt nationella backend-system under förfarandet för onboarding.
Medlemsstaterna kan erhålla tillitsförteckningen från DCGG för sina kontrollförfaranden. CSCA definieras som den certifikatmyndighet som utfärdar DSC, och därför måste medlemsstater som använder CA-hierarki med flera nivåer (multi-tier) (t.ex. Root CA -> CSCA -> DSC) tillhandahålla den underordnade certifikatmyndighet som utfärdar DSC. I sådana fall gäller att om en medlemsstat använder en befintlig certifikatmyndighet så kommer DSS-systemet att ignorera allt som är över CSCA och endast vitlista CSCA:n som tillitsankare (även om den är en underordnad CA). Detta beror på att Icao-modellen endast tillåter exakt 2 nivåer - en ”root”-CSCA och en ”leaf”-DSC som signerats av just denna CSCA.
Om en medlemsstat driver sin egen CSCA är medlemsstaten ansvarig för en säker drift och nyckelförvaltning för denna CA. CSCA fungerar som tillitsankare för DSC:er och därför är det mycket viktigt för DCC-miljöns integritet att den privata nyckeln för CSCA skyddas. Kontrollmodellen i DCC PKI är skalmodellen, som anger att alla certifikat i certifikatkedjevalideringen (certificate path validation) måste vara giltiga en given tidpunkt (dvs. vid tidpunkten för valideringen av signaturen). Därför gäller följande begränsningar:
— |
CSCA får inte utfärda certifikat som har längre giltighet än själva CA-certifikatet. |
— |
Dokumentsignatären får inte som har längre giltighet än själva DSC. |
— |
Medlemsstater som driver sin egen CSCA måste fastställa giltighetsperioderna för sina CSCA och alla utfärdade certifikat, och de måste ta hand om förnyanden av certifikat. |
Avsnitt 4.2 omfattar rekommendationer om giltighetsperioder.
3.3 Integritet och äkthet för uppladdade data
Nationella backend-system kan använda DCCG för uppladdning och nerladdning av digitalt signerade datapaket efter framgångsrik ömsesidig autentisering. Först innehåller dessa datapaket medlemsstaternas DSC. Det nyckelpar som används av ett nationellt backend-system för den digitala signaturen för datapaket som laddats upp i DCCG-systemet betecknas ”national backend upload signature key pair” och motsvarande certifikat för öppen nyckel förkortas till NBUP-certifikat. Varje medlemsstat tar med sitt eget NBUP-certifikat, som kan vara självsignerat, eller utfärdat av en befintlig certifikatmyndighet, såsom en offentlig certifikatmyndighet (t.ex. en certifikatmyndighet som utfärdar certifikat i enlighet med CAB-Forums baslinjekrav. NBUP-certifikatet ska skilja sig från andra certifikat som används av medlemsstaten (t.ex. CSCA, TLS client eller DSC).
Medlemsstaterna måste förse DCCG-operatören med uppladdningscertifikatet under det ursprungliga registreringsförfarandet (se avsnitt 4.1 för mer detaljer). Varje medlemsstat ansvarar för sina nationella data och måste skydda den privata nyckel som används för att signera uppladdningarna.
Andra medlemsstater kan verifiera de signerade datapaketen med hjälp av de uppladdningscertifikat som tillhandahålls av DCCG. DCCG kontrollerar äktheten och integriteten för uppladdade data med NB-uppladdningscertifikat innan dessa tillhandahålls åt andra medlemsstater.
3.4 Krav på den tekniska DCCG-arkitekturen
För den tekniska DCCG-arkitekturen gäller följande krav:
— |
DCCG använder ömsesidig TLS-autentisering för att upprätta en autentiserad krypterad anslutning till NBs. Därför upprätthåller DCCG en vitlista över registrerade NBTLS-klientcertifikat. |
— |
DCCG använder två digitala certifikat (DCCGTLS och DCCGTA) med två distinkta nyckelpar. Den privata nyckeln för DCCGTA-nyckelparet upprätthålls offline (inte på onlinekomponenterna för DCCG). |
— |
DCCG upprätthåller en tillitsförteckning över NBCSCA-certifikat som signerats med den privata nyckeln för DCCGTA. |
— |
De chiffer som används måste uppfylla kraven i avsnitt 5.1. |
4. Livscykelförvaltning av certifikat (Certificate Lifecycle Management)
4.1 Registrering av nationella backend-system
Medlemsstaterna måste registrera sig hos DCCG-operatören för att delta i DCCG-systemet. I detta avsnitt beskrivs det tekniska och operativa förfarande som måste följas för registrering av ett nationellt backend-system.
DCCG-operatören och medlemsstaten måste utbyta information om tekniska kontaktpersoner för förfarandet för onboarding. Det förutsätts att de tekniska kontaktpersonerna har legitimerats av sina medlemsstater och att identifieringen/autentiseringen utförs via andra kanaler. Exempelvis kan autentisering uppnås när en medlemsstats tekniska kontakt tillhandahåller certifikaten som lösenordskrypterade filer via e-post och meddelar DCCG-operatören motsvarande lösenord per telefon. Även andra säkra kanaler som fastställs av DCCG-operatören får användas.
Medlemsstaterna måste tillhandahålla tre digitala certifikat under registrerings- och identifieringsprocessen:
— |
Medlemsstatens TLS-certifikat NBTLS. |
— |
Medlemsstatens uppladdningscertifikat NBUP. |
— |
Medlemsstatens CSCA-certifikat (ett eller flera) NBCSCA. |
Alla certifikat som tillhandahålls måste uppfylla de krav som fastställs i avsnitt 5. DCCG-operatören kommer att kontrollera att det certifikat som tillhandahålls uppfyller kraven i avsnitt 5. Efter identifiering och registrering ska DCCG-operatören göra följande:
— |
Lägga till NBCSCA-certifikatet (ett eller flera) i tillitsförteckningen signerat med den privata nyckel som motsvarar den öppna nyckeln för DCCGTA. |
— |
Lägga till NBTLS-certifikatet i vitlistan för DCCG TLS-ändpunkten. |
— |
Lägga till NBUP-certifikatet i DCCG-systemet. |
— |
Tillhandahålla certifikatet för öppen nyckel för DCCGTA och DCCGTLS åt medlemsstaten. |
4.2 Certifikatmyndigheter, giltighetstider och förnyande
Om en medlemsstat vill driva sin egen CSCA får CSCA-certifikaten vara självsignerade certifikat. De fungerar som tillitsankare för medlemsstaten och därför måste medlemsstaten ha ett starkt skydd för den privata nyckel som motsvarar den öppna nyckeln för CSCA-certifikatet. Det rekommenderas att medlemsstaterna använder ett offlinesystem för sina CSCA, t.ex. ett datorsystem som inte är anslutet till något nätverk. Flerpersonskontroll ska användas för åtkomst till systemet (t.ex. enligt principen om fyra ögon). Efter signering av DSC ska operativa kontroller tillämpas och det system som förvarar den privata CSCA-nyckeln ska lagras på ett säkert sätt med stark åtkomstkontroll. Säkerhetsmoduler i maskinvara (Hardware Security Modules) eller smartkort kan användas för att ytterligare skydda den privata nyckeln för CSCA. Digitala certifikat innehåller en giltighetsperiod som säkerställer förnyande av certifikaten. Det krävs ett förnyande för användning av färska krypteringsnycklar och för att anpassa nyckelstorlekarna vid nya förbättringar av datortekniken eller nya angrepp som hotar säkerheten för den krypteringsalgoritm som används. Det är skalmodellen som ska tillämpas (se avsnitt 3.2).
Följande giltighetsperioder rekommenderas, med tanke på de digitala covidintygens giltighetstid på ett år.
— |
CSCA: 4 år. |
— |
DSC: 2 år. |
— |
Uppladdning: 1–2 år. |
— |
TLS-klientautentisering (TLS Client authentication): 1–2 år. |
För förnyande i rätt tid rekommenderas följande användningsperioder för de privata nycklarna:
— |
CSCA: 1 år. |
— |
DSC: 6 månader. |
Medlemsstaterna måste skapa nya uppladdningscertifikat och TLS-certifikat i rätt tid, t.ex. en månad innan giltighetstiden löper ut, för att möjliggöra en smidig drift. CSCA-certifikat och DSC bör förnyas minst en månad innan användningen av den privata nyckeln upphör (med tanke på de nödvändiga operativa förfarandena). Medlemsstaterna måste tillhandahålla uppdaterade CSCA-certifikat och uppladdnings- och TLS-certifikat åt DCCG-operatören. Certifikat som är utgångna ska tas bort från vitlistan och tillitsförteckningen.
Medlemsstaterna och DCCG-operatören måste hålla reda på giltigheten för sina egna certifikat. Det finns inte någon central enhet som registrerar certifikatens giltighet och underrättar deltagarna.
4.3 Återkallande av certifikat
Generellt kan digitala certifikat återkallas av sin utfärdande CA med användning av certifikatåterkallandelistor (CRL) eller OCSP (Online Certificate Status Protocol Responder). CSCA:er för DCC-systemet bör tillhandahålla CRL. Även om dessa CRL för tillfället inte används av andra medlemsstater bör de integreras för framtida tillämpningar. Ifall en CSCA beslutar att inte tillhandahålla några CRL måste denna CSCA:s DSC:er förnyas när det blir obligatoriskt med CRL. Kontrollörer bör inte använda OCSP för validering av DSC utan bör använda CRL. Det rekommenderas att nationella backend-system utför den nödvändiga valideringen av DSC:er som laddats ner från DCC-nätslussen och endast vidarebefordrar en uppsättning betrodda och validerade DSC till nationella DCC-validerare. DCC-validerare bör inte utföra någon återkallandekontroll av DSC i sin valideringsprocess. Ett skäl till detta är att skydda DCC-innehavares integritet genom att undanröja risken för att användningen av en viss DCS skulle kunna övervakas av dess därmed förbundna OCSP.
Medlemsstaterna kan själva ta bort sina DSC från DCCG med hjälp av giltiga uppladdnings- och TLS-certifikat. Borttagandet av en DSC innebär att alla DCC:er som utfärdats med denna DSC kommer att bli ogiltiga när medlemsstaterna hämtar de uppdaterade DSC-förteckningarna. Det är mycket viktigt att skydda det privata nyckelmaterial som motsvarar DSC:erna. Medlemsstaterna måste informera DCCG-operatören när de måste återkalla uppladdnings- eller TLS-certifikat, på grund av att exempelvis ett nationellt backend-system komprometterats. DCCG-operatören kan sedan ta bort tillitsstatusen för det berörda certifikatet, exempelvis genom att ta bort det från TLS-vitlistan. DCCG-operatören kan ta bort de uppladdade certifikaten från DCCG-databasen. Paket som signerats med den privata nyckel som motsvarar detta uppladdningscertifikat kommer att bli ogiltiga när nationella backend-system tar bort tillitsstatusen för det återkallade uppladdningscertifikatet. Om ett CSCA-certifikat måste återkallas ska medlemsstaterna underrätta DCCG-operatöreren och andra medlemsstater som de har tillitsförhållanden till. DCCG-operatören kommer att utfärda en ny tillitsförteckning där det berörda certifikatet inte längre finns med. Alla DSC som utfärdas av denna CSCA kommer att bli ogiltiga när medlemsstaterna uppdaterar sin truststore avseende nationella backend-system. Om DCCGTLS-certifikatet eller DCCGTA-certifikatet måste återkallas ska DCCG-operatören och medlemsstaterna samarbeta för att upprätta en ny tillförlitlig TLS-anslutning och tillitsförteckning.
5. Certifikatmallar
I detta avsnitt fastställs krypteringskrav, riktlinjer och krav för certifikatmallar. För DCCG-certifikaten fastställer detta avsnitt certifikatmallarna.
5.1 Krypteringskrav
Krypteringsalgoritmer och TLS-chiffersviter ska väljas baserat på de nuvarande rekommendationerna från det tyska förbundsorganet för informationssäkerhet (BSI) eller SOG-IS. Dessa rekommendationer och rekommendationerna från andra institutioner och standardiseringsorganisationer liknar varandra. Rekommendationerna finns i de tekniska riktlinjerna TR 02102-1 och TR 02102-2 (1) eller SOG-IS Agreed Cryptographic Mechanisms (2).
5.1.1
De krav som anges i bilaga I, avsnitt 3.2.2 ska tillämpas. Därför rekommenderas det starkt att dokumentsignatärer använder ECDSA (Elliptic Curve Digital Signature Algorithm) med NIST-p-256 (enligt definitionen i tillägg D till FIPS PUB 186-4). Andra elliptiska kurvor stöds inte. På grund av det begränsade utrymmet på det digitala covidintyget bör medlemsstaterna inte använda RSA-PSS, även om det är tillåtet som reservalgoritm. Om medlemsstaterna använder RSA-PSS bör de använda en modulstorlek på 2048 eller högst 3072 bitar. SHA-2 med en outputlängd på ≥ 256 bitar ska användas som kryptografisk hashfunktion (se ISO/IEC 10118-3:2004) för DSC-signaturen.
5.1.2
För digitala intyg och kryptografiska signaturer i DCCG-sammanhang sammanfattas huvudkraven för krypteringsalgoritmer och nyckellängd i följande tabell (från och med 2021):
Signaturalgoritm |
Nyckelstorlek |
Hashfunktion |
EC-DSA. |
Min. 250 bitar. |
SHA-2 med en outputlängd på ≥ 256 bitar. |
RSA-PSS (rekommenderad padding) RSA-PKCS#1 v1.5 (legacy padding). |
Min. 3000 Bit RSA Modulus (N) med en öppen exponent på e > 2^16. |
SHA-2 med en outputlängd på ≥ 256 bitar. |
DSA |
Min. 3000 Bit prime p, 250 Bit key q. |
SHA-2 med en outputlängd på ≥ 256 bitar. |
Den rekommenderade elliptiska kurvan för EC-DSA är NIST-p-256 på grund av dess omfattande användning.
5.2 CSCA-certifikat (NBCSCA)
Följande tabell innehåller riktlinjer för NBCSCA-certifikatmallen om en medlemsstat beslutar att driva sin egen CSCA för DCC-systemet.
Poster i fetstil är obligatoriska (måste finnas på intyget), poster i kursiverad stil är rekommenderade (bör inkluderas). För utelämnade fält finns inga fastställda rekommendationer.
Fält |
Värde |
Område |
cn=<ej tomt och unikt gemensamt namn>, o=<Tillhandahållare>, c=<Medlemsstat som driver CSCA> |
Nyckelanvändning |
signering av certifikat, CRL-signering (som minimum) |
Grundläggande begränsningar |
CA = true, path length constraints = 0 |
Områdesnamnet måste vara ifyllt och unikt inom den angivna medlemsstaten. Landskoden (c) måste matcha den medlemsstat som kommer att använda detta CSCA-certifikat. Certifikatet måste innehålla en unik områdesnyckelidentifierare (SKI) i enlighet med RFC 5280 (3).
5.3 DSC (Document Signer Certificate)
Följande tabell innehåller riktlinjer för DSC. Poster i fetstil är obligatoriska (måste inkluderas i certifikatet), poster i kursiverad stil är rekommenderade (bör inkluderas). För utelämnade fält finns inga fastställda rekommendationer.
Fält |
Värde |
Serienummer |
unikt serienummer |
Område |
cn=<ej tomt och unikt gemensamt namn>, o=<Tillhandahållare>, c=<Medlemsstat som driver CSCA> |
Nyckelanvändning |
digital signatur (som minimum) |
DSC måste signeras med den privata nyckel som motsvarar ett CSCA-certifikat som används av medlemsstaten.
Följande tillägg ska användas:
— |
Certifikatet måste innehålla en AKI (Authority Key Identifier) som matchar SKI (Subject Key Identifier) för det utfärdande CSCA-certifikatet. |
— |
Certifikatet bör innehålla en unik SKI (i enlighet med RFC 5280) (4). |
Certifikatet bör också innehålla det CRL-distributionspunktstillägg (CRL distribution point extension) som pekar på den certifikatåterkallandelista (certificate revocation list, CRL) som tillhandahålls av den CSCA som utfärdade DSC.
DSC får innehålla ett utvidgat nyckelanvändningstillägg (key usage extension) med noll eller fler identifierare för nyckelanvändningspolicy (key usage policy identifiers) som avgränsar vilka typer av HCERT som detta certifikat har rätt att kontrollera. Om det finns ett eller flera sådana ska kontrollörerna kontrollera nyckelanvändningen mot lagrad HCERT. Följande värden för extendedKeyUsage fastställs för detta:
Fält |
Värde |
extendedKeyUsage |
1.3.6.1.4.1.1847.2021.1.1 för utfärdare vad gäller tester (Test Issuers) |
extendedKeyUsage |
1.3.6.1.4.1.1847.2021.1.2 för utfärdare vad gäller vaccination (Vaccination Issuers) |
extendedKeyUsage |
1.3.6.1.4.1.1847.2021.1.3 för utfärdare vad gäller tillfrisknande (Recovery Issuers) |
I avsaknad av något nyckelanvändningstillägg (dvs. inga tillägg eller noll tillägg) kan detta certifikat användas för att validera alla typer av HCERT. Andra dokument kan definiera relevanta ytterligare identifierare för utökad nyckelanvändningspolicy som används med validering av HCERT.
5.4 Uppladdningscertifikat (Upload Certificates) (NBUP)
Följande tabell innehåller riktlinjer för NBUP. Poster i fetstil är obligatoriska (måste inkluderas i certifikatet), poster i kursiverad stil är rekommenderade (bör inkluderas). För utelämnade fält finns inga fastställda rekommendationer.
Fält |
Värde |
Område |
cn=<ej tomt och unikt gemensamt namn>, o=<Tillhandahållare>, c=<Medlemsstat som använder detta uppladdningscertifikat> |
Nyckelanvändning |
digital signatur (som minimum) |
5.5 National Backend TLS Client Authentication (NBTLS)
Följande tabell innehåller riktlinjer för Anm.: TLS-klientautentiseringscertifikatet. Poster i fetstil är obligatoriska (måste inkluderas i certifikatet), poster i kursiverad stil är rekommenderade (bör inkluderas). För utelämnade fält finns inga fastställda rekommendationer.
Fält |
Värde |
Område |
cn=<ej tomt och unikt gemensamt namn>, o=<Tillhandahållare>, c=<Medlemsstat på NB> |
Nyckelanvändning |
digital signatur (som minimum) |
Utökad nyckelanvändning |
kundautentisering (1.3.6.1.5.5.7.3.2) |
Certifikatet får också innehålla serverautentiseringen (1.3.6.1.5.5.7.3.1) för den utökade nyckelanvändningen, men det är inget krav.
5.6 Trust list signature certificate (DCCGTA)
I följande tabell definieras DCCG tillitsankar-certifikatet.
Fält |
Värde |
Område |
cn = Nätsluss för det digitala gröna intyget (5) , o=<Tillhandahållare>, c=<land> |
Nyckelanvändning |
digital signatur (som minimum) |
5.7 DCCG TLS-servercertifikat (DCCGTLS)
I följande tabell definieras DCCG TLS-certifikatet.
Fält |
Värde |
Område |
cn=<FQDN eller IP-adress för DCCG>, o=<Tillhandahållare>, c= <land> |
SubjectAltName |
dNSName: <DCCG DNS-namn> eller IP-adress: <DCCG IP-adress> |
Nyckelanvändning |
digital signatur (som minimum) |
Utökad nyckelanvändning |
serverautentisering (1.3.6.1.5.5.7.3.1) |
Certifikatet får också innehålla klientautentiseringen (1.3.6.1.5.5.7.3.2) för den utökade nyckelanvändningen, men det är inget krav.
DCCG:s TLS-certifikat ska utfärdas av en offentligt betrodd certifikatmyndighet (inkluderad i alla vanliga webbläsare och operativsystem, i enlighet med baslinjekraven från CAB Forum).
(1) BSI - Technical Guidelines TR-02102 (bund.de).
(2) SOG-IS - Supporting documents (sogis.eu).
(3) rfc5280 (ietf.org).
(4) rfc5280 (ietf.org)
(5) Termen ”digitalt grönt intyg” (Digital Green Certificate) i stället för ”EU:s digitala covidintyg” har behållits i detta sammanhang eftersom denna terminologi hårdkodades och användes i intyget innan medlagstiftarna beslutade om en ny terminologi.