ISSN 1977-0820 doi:10.3000/19770820.L_2012.012.swe |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 12 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
55 årgången |
Innehållsförteckning |
|
II Icke-lagstiftningsakter |
Sida |
|
|
FÖRORDNINGAR |
|
|
* |
Kommissionens förordning (EU) nr 28/2012 av den 11 januari 2012 om fastställande av intygskrav för import till och transitering genom unionen av vissa sammansatta produkter och om ändring av beslut 2007/275/EG och förordning (EG) nr 1162/2009 ( 1 ) |
|
|
* |
||
|
|
||
|
|
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
II Icke-lagstiftningsakter
FÖRORDNINGAR
14.1.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 12/1 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 28/2012
av den 11 januari 2012
om fastställande av intygskrav för import till och transitering genom unionen av vissa sammansatta produkter och om ändring av beslut 2007/275/EG och förordning (EG) nr 1162/2009
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (1), särskilt artikel 3.5,
med beaktande av rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (2), särskilt artikel 8.5,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (3), särskilt artikel 9 första stycket,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (4), särskilt artikel 16 första stycket,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (5), särskilt artikel 48.1 och artikel 63.1 första stycket, och
av följande skäl:
(1) |
I direktiv 97/78/EG föreskrivs att medlemsstaterna bör utföra veterinärkontroller av produkter som förs in till unionen från tredjeländer i enlighet med det direktivet och med förordning (EG) nr 882/2004. |
(2) |
I förordning (EG) nr 882/2004 fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll som utförs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelser som särskilt syftar till att förhindra, undanröja eller till godtagbara nivåer minska riskerna för människor och djur direkt eller via miljön. |
(3) |
I direktiv 2002/99/EG fastställs allmänna djurhälsoregler för alla led vid produktion, bearbetning och distribution inom unionen samt vid införsel från tredjeländer av produkter av animaliskt ursprung och produkter som framställts av dessa avsedda att användas som livsmedel. |
(4) |
I förordning (EG) nr 853/2004 fastställs särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung för livsmedelsföretagare. Enligt artikel 6.4 i den förordningen ska livsmedelsföretagare som importerar livsmedel som innehåller både produkter av vegetabiliskt ursprung och produkter av animaliskt ursprung (sammansatta produkter) se till att de bearbetade produkter av animaliskt ursprung som ingår i dessa livsmedel uppfyller folkhälsokraven i den förordningen. Livsmedelsföretagarna måste dessutom enligt förordning (EG) nr 853/2004 kunna visa att de har gjort detta, till exempel genom lämplig dokumentation eller certifiering. |
(5) |
Förordning (EG) nr 853/2004 tillämpas sedan den 1 januari 2006. Tillämpningen av ett antal av bestämmelserna i den förordningen med omedelbar verkan från och med detta datum skulle dock i vissa fall ha medfört praktiska svårigheter. |
(6) |
I kommissionens förordning (EG) nr 2076/2005 (6) fastställdes därför att livsmedelsföretagare som importerar livsmedel som innehåller sammansatta produkter genom avvikelse från artikel 6.4 i förordning (EG) nr 853/2004 skulle undantas från den skyldighet som anges i den artikeln. |
(7) |
Kommissionens förordning (EG) nr 1162/2009 av den 30 november 2009 om fastställande av övergångsbestämmelser för tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 853/2004, (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004 (7) upphävde och ersatte förordning (EG) nr 2076/2005. Förordning (EG) nr 1162/2009 innehåller samma undantag från artikel 6.4 i förordning (EG) nr 853/2004 som förordning (EG) nr 2076/2005. |
(8) |
I förordning (EG) nr 1162/2009 fastställs därutöver att import av sammansatta produkter i tillämpliga fall ska uppfylla de harmoniserade unionsbestämmelserna och i övriga fall de nationella bestämmelser som medlemsstaterna antagit. |
(9) |
Förordning (EG) nr 1162/2009 ska tillämpas till och med den 31 december 2013. |
(10) |
Enligt kommissionens beslut 2007/275/EG av den 17 april 2007 om förteckningar över djur och produkter som ska undersökas vid gränskontrollstationer enligt rådets direktiv 91/496/EEG och 97/78/EG (8) ska vissa sammansatta produkter genomgå veterinärkontroller vid import till unionen. Enligt det beslutet är sammansatta produkter som ska genomgå veterinärkontroller de sammansatta produkter som innehåller bearbetade köttprodukter, de sammansatta produkter vars innehåll till minst hälften består av andra bearbetade produkter av animaliskt ursprung än bearbetade köttprodukter, samt de sammansatta produkter som inte innehåller bearbetade köttprodukter och vars innehåll till högst hälften består av bearbetade mjölkprodukter, om slutprodukterna inte uppfyller vissa krav i beslut 2007/275/EG. |
(11) |
I beslut 2007/275/EG fastställs dessutom vissa intygskrav för sammansatta produkter som ska genomgå veterinärkontroller. Enligt beslutet ska sammansatta produkter som innehåller bearbetade köttprodukter vid införsel till unionen åtföljas av det enligt unionslagstiftningen relevanta intyget för köttprodukter. Sammansatta produkter som innehåller bearbetade mjölkprodukter och som ska genomgå veterinärkontroller ska vid införsel till unionen åtföljas av det enligt unionslagstiftningen relevanta intyget. Dessutom ska sammansatta produkter som endast innehåller bearbetade fiskeri- eller äggprodukter och som ska genomgå veterinärkontroller vid införsel till unionen åtföljas av det enligt unionslagstiftningen relevanta intyget eller handelsdokument om inget intyg krävs. |
(12) |
De sammansatta produkter som enligt beslut 2007/275/EG ska genomgå veterinärkontroller är de som även på grund av sina egenskaper kan utgöra en högre risk för folkhälsan. Hur hög denna risk för folkhälsan är varierar beroende på vilken produkt av animaliskt ursprung som ingår i den sammansatta produkten, i vilken procentandel produkten av animaliskt ursprung förekommer i den sammansatta produkten, den behandling som den sammansatta produkten genomgått och den sammansatta produktens hållbarhet. |
(13) |
Folkhälsovillkoren i förordning (EG) nr 853/2004 bör därför tillämpas på dessa sammansatta produkter redan innan undantaget i förordning (EG) nr 1162/2009 löper ut. |
(14) |
I den här förordningen bör det särskilt fastställas bestämmelser om överensstämmelse med folkhälsokraven i förordning (EG) nr 853/2004 vid import av sammansatta produkter som innehåller bearbetade köttprodukter, sammansatta produkter vars innehåll till minst hälften består av mjölkprodukter eller av bearbetade fiskeri- eller äggprodukter, samt sammansatta produkter som inte innehåller bearbetade köttprodukter och vars innehåll till högst hälften består av bearbetade mjölkprodukter, när slutprodukterna inte är lagringståliga i rumstemperatur eller när de under bearbetningsprocessen inte tydligt har genomgått en fullständig kokningsprocess eller värmebehandling så att allt råmaterial har denaturerats. |
(15) |
Undantaget i förordning (EG) nr 1162/2009 bör till följd av detta inte längre gälla för dessa sammansatta produkter. |
(16) |
Djurhälsokraven för dessa sammansatta produkter har redan fastställts i unionslagstiftningen. Enligt dessa bör dessa sammansatta produkter endast importeras från godkända tredjeländer. |
(17) |
Det bör i denna förordning fastställas en särskild förlaga till hälsointyg i vilket det intygas att sådana sammansatta produkter vid import till unionen uppfyller dessa folkhälso- och djurhälsokrav. Intygskraven i beslut 2007/275/EG bör till följd av detta inte längre gälla för dessa sammansatta produkter. |
(18) |
För övriga sammansatta produkter vars innehåll till minst hälften består av andra produkter av animaliskt ursprung än mjölkprodukter eller fiskeri- eller äggprodukter bör intygskraven i beslut 2007/275/EG fortsätta att gälla. För att förenkla och förtydliga unionslagstiftningen bör dessa intygskrav dock tas med i denna förordning så att huvudreglerna för utfärdande av intyg för sammansatta produkter finns samlade i en enda rättsakt. |
(19) |
Beslut 2007/275/EG och förordning (EG) nr 1162/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(20) |
Av djurhälsoskäl bör det fastställas ett intyg och särskilda villkor för transitering genom unionen. Dessa villkor bör dock endast vara tillämpliga på sammansatta produkter som innehåller bearbetade köttprodukter eller bearbetade mjölkprodukter. |
(21) |
På grund av Kaliningrads särskilda geografiska läge bör det fastställas särskilda villkor för transitering av sändningar till och från Ryssland genom unionen, vilket endast berör Lettland, Litauen och Polen. |
(22) |
För att undvika eventuella störningar i handeln bör intyg som utfärdats enligt beslut 2007/275/EG innan denna förordning börjar tillämpas få användas under en övergångsperiod. |
(23) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I denna förordning fastställs bestämmelser för utfärdande av intyg för sändningar av vissa sammansatta produkter som förs in till unionen från tredjeländer.
Artikel 2
Definitioner
I denna förordning gäller definitionerna i artikel 2 i beslut 2007/275/EG.
Artikel 3
Import av vissa sammansatta produkter
1. Sändningar av följande sammansatta produkter som förs in till unionen ska komma från ett tredjeland eller en del därav från vilket/vilken det är tillåtet att till unionen föra in sändningar av de produkter av animaliskt ursprung som dessa sammansatta produkter innehåller, och de produkter av animaliskt ursprung som har använts för produktionen av sådana sammansatta produkter ska härröra från anläggningar som uppfyller bestämmelserna i artikel 6.1 b i förordning (EG) nr 853/2004:
a) |
Sammansatta produkter som innehåller bearbetade köttprodukter enligt artikel 4 a i beslut 2007/275/EG. |
b) |
Sammansatta produkter som innehåller bearbetade mjölkprodukter och som omfattas av artikel 4 b och c i beslut 2007/275/EG. |
c) |
Sammansatta produkter vars innehåll till minst hälften består av bearbetade fiskeri- eller äggprodukter och som omfattas av artikel 4 b i beslut 2007/275/EG. |
2. De sändningar av sammansatta produkter som avses i punkt 1 ska åtföljas av ett hälsointyg enligt förlagan till hälsointyg i bilaga I och uppfylla villkoren i dessa intyg.
3. Sändningar av sammansatta produkter vars innehåll till minst hälften består av andra produkter av animaliskt ursprung än de som avses i punkt 1 ska komma från ett tredjeland eller en del därav från vilket/vilken det är tillåtet att till unionen föra in sändningar av de produkter av animaliskt ursprung som dessa sammansatta produkter innehåller, och de ska vid införseln till unionen åtföljas av det enligt unionslagstiftningen relevanta intyget för dessa produkter av animaliskt ursprung eller av ett handelsdokument om inget intyg krävs.
Artikel 4
Transitering och lagring av vissa sammansatta produkter
Införsel till unionen av sändningar av de sammansatta produkter som avses i artikel 3.1 a och b som inte är avsedda för import till unionen utan för ett tredjeland antingen genom direkt transitering eller efter lagring i unionen i enlighet med artikel 11, 12 eller 13 i rådets direktiv 97/78/EG, får endast tillåtas om sändningarna uppfyller följande villkor:
a) |
De kommer från ett tredjeland eller en del därav från vilket/vilken det är tillåtet att till unionen föra in sändningar av de produkter av animaliskt ursprung som dessa sammansatta produkter innehåller, och de uppfyller de relevanta villkoren för behandling av sådana produkter i kommissionens beslut 2007/777/EG (9) och kommissionens förordning (EU) nr 605/2010 (10) för den berörda produkten av animaliskt ursprung. |
b) |
De åtföljs av ett hälsointyg som utformats enligt förlagan till hälsointyg i bilaga II. |
c) |
De uppfyller de särskilda djurhälsokraven för import till unionen av de produkter av animaliskt ursprung som de berörda sammansatta produkterna innehåller enligt djurhälsointyget i förlagan till det hälsointyg som avses i led b. |
d) |
Den officiella veterinären vid gränskontrollstationen för införsel till unionen har på den gemensamma veterinärhandling vid införsel som avses i artikel 2.1 i kommissionens förordning (EG) nr 136/2004 (11) intygat att sändningarna är godkända för transitering, inbegripet lagring i tillämpliga fall. |
Artikel 5
Undantag för transitering av sändningar som kommer från och är destinerade till Ryssland
1. Genom undantag från artikel 4 ska transitering på landsväg eller järnväg genom unionen mellan de särskilt utsedda gränskontrollstationer i Lettland, Litauen och Polen som förtecknas i kommissionens beslut 2009/821/EG (12) vara tillåten för sändningar av de sammansatta produkter som avses i artikel 3 och som kommer från och är destinerade till Ryssland direkt eller via ett annat tredjeland, under förutsättning att följande villkor uppfylls:
a) |
Den behöriga myndighetens veterinärmyndighet har försett sändningen med en försegling med löpnummer vid gränskontrollstationen för införsel till unionen. |
b) |
De handlingar som åtföljer sändningen och som avses i artikel 7 i direktiv 97/78/EG har på varje sida märkts med ”ENDAST FÖR TRANSITERING TILL RYSSLAND VIA EU” av den officiella veterinären vid den behöriga myndighet som ansvarar för gränskontrollstationen för införsel till unionen. |
c) |
Formföreskrifterna i artikel 11 i direktiv 97/78/EG uppfylls. |
d) |
Den officiella veterinären vid gränskontrollstationen för införsel till unionen har på den gemensamma veterinärhandlingen vid införsel intygat att sändningen är godkänd för transitering. |
2. Lossning eller lagring enligt definitionen i artikel 12.4 eller 13 i direktiv 97/78/EG av sådana sändningar ska inte vara tillåten inom unionen.
3. Den behöriga myndigheten ska göra regelbundna kontroller för att säkerställa att antalet sändningar och mängden produkter som lämnar unionen motsvarar det antal och den mängd som fördes in till unionen.
Artikel 6
Ändring av beslut 2007/275/EG
Artikel 5 i beslut 2007/275/EG ska utgå.
Artikel 7
Ändring av förordning (EG) nr 1162/2009
I förordning (EG) nr 1162/2009 ska artikel 3.2 första stycket ersättas med följande:
”2. Genom undantag från artikel 6.4 i förordning (EG) nr 853/2004 ska livsmedelsföretagare som importerar livsmedel som innehåller både produkter av vegetabiliskt ursprung och andra bearbetade produkter av animaliskt ursprung än de som avses i artikel 3.1 i förordning (EU) nr 28/2012 (13) undantas från den skyldighet som anges i den artikeln.
Artikel 8
Övergångsbestämmelse
Under en övergångsperiod till och med den 30 september 2012 får sändningar av sammansatta produkter för vilka det före den 1 mars 2012 utfärdades relevanta intyg enligt artikel 5 i beslut 2007/275/EG fortsätta att föras in till unionen.
Artikel 9
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 mars 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 11 januari 2012.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.
(2) EGT L 18, 23.1.2003, s. 11.
(3) EUT L 139, 30.4.2004, s. 55.
(4) EUT L 139, 30.4.2004, s. 206.
(5) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.
(6) EUT L 338, 22.12.2005, s. 83.
(7) EUT L 314, 1.12.2009, s. 10.
(8) EUT L 116, 4.5.2007, s. 9.
(9) EUT L 312, 30.11.2007, s. 49.
(10) EUT L 175, 10.7.2010, s. 1.
(11) EUT L 21, 28.1.2004, s. 11.
(12) EUT L 296, 12.11.2009, s. 1.
(13) EUT L 12, 14.1.2012, s. 1.”
BILAGA I
Förlaga till hälsointyg för import till Europeiska unionen av sammansatta produkter avsedda att användas som livsmedel
BILAGA II
Förlaga till hälsointyg för transitering genom eller lagring i Europeiska unionen av sammansatta produkter avsedda att användas som livsmedel
14.1.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 12/14 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 29/2012
av den 13 januari 2012
om saluföringsnormer för olivolja
(kodifiering)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 113.1 a, och artikel 121 första stycket a jämförd med artikel 4, och
av följande skäl:
(1) |
Kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 av den 13 juni 2002 om saluföringsnormer för olivolja (2) har ändrats flera gånger (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. |
(2) |
Olivolja har särskilda organoleptiska och näringsmässiga egenskaper som, i kombination med produktionskostnaden, leder till en marknad med relativt höga priser jämfört med marknaderna för de flesta andra vegetabiliska oljor och fetter. Med anledning av denna marknadssituation är det nödvändigt att föreskriva saluföringsnormer med särskilda märkningsbestämmelser för olivolja utöver de bestämmelser som föreskrivs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (4), särskilt artikel 2 i detta. |
(3) |
För att garantera att de saluförda olivoljorna är äkta, bör detaljhandelsförpackningarna ha en begränsad storlek och vara försedda med lämplig förslutningsanordning. Medlemsstaterna bör emellertid kunna tillåta förpackningar med högre kapacitet om varorna är avsedda för större grupper användare. |
(4) |
Utöver de obligatoriska varubeteckningar som föreskrivs för de olika olivoljekategorierna i artikel 118 i förordning (EG) nr 1234/2007 bör konsumenterna ges information om de sorters olivolja de finner i handeln. |
(5) |
Jungfruolja, som direkt kan saluföras kan alltefter geografisk härkomst ha märkbart olika kvalitet och smak, beroende på olika jordbruksmetoder eller lokala sätt att framställa eller blanda. Detta kan leda till skillnader i pris för olja som tillhör samma kategori, vilket skapar störningar på marknaden. När det gäller övriga kategorier olja för livsmedelsbruk existerar inga sådana grundläggande skillnader med anknytning till ursprunget, men ursprungsangivelsen på förpackningar avsedda för konsumenterna kan få dessa att tro att så faktiskt är fallet. För att undvika risken att marknaden för olivolja för livsmedelsbruk snedvrids är det nödvändigt att på unionsnivå införa en obligatorisk ordning för angivande av ursprung som begränsas till olivolja av typerna ”extra jungfruolja” och ”jungfruolja” och som uppfyller bestämda villkor. Den frivilliga ordning som genomförts fram till 2009 har visat sig vara otillräcklig för att undvika att konsumenter vilseleds när det gäller jungfruoljans verkliga egenskaper i detta avseende. I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (5) fastställs dessutom bestämmelser om spårbarhet, som är tillämpliga sedan den 1 januari 2005. De erfarenheter som gjorts av aktörer och administrationer på det här området har inneburit att ursprungsangivelsen kan göras obligatorisk när det gäller extra jungfruolja och jungfruolja. |
(6) |
Det kommer att vara möjligt att fortsätta att använda redan existerande varumärken med geografiska angivelser under förutsättning att dessa varumärken sedan tidigare är officiellt registrerade i enlighet med rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (6), eller i enlighet med rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (7). |
(7) |
En uppgift om regionalt ursprung kan vara täckt av en skyddad ursprungsbeteckning (SUB) eller en skyddad geografisk beteckning (SGB) enligt rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (8). För att undvika att det uppstår oklarheter för konsumenterna och därmed snedvridning av marknaden bör benämningar som anger regionalt ursprung alltid omfattas av SUB eller SGB. För importerad olivolja måste de bestämmelser om ursprung som inte medför förmånsbehandling följas, vilka föreskrivs i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (9). |
(8) |
När unionen eller en medlemsstat anges som ursprung för jungfruoljorna, måste det förutsättas att de oliver som används, men också framställningsmetoder och -teknik, inverkar på oljans kvalitet och smak. Ursprungsbenämningen bör alltså avse hela det geografiska område i vilket olivoljorna har framställts. Detta geografiska område motsvarar i allmänhet det område där oliverna pressas till olja. I vissa fall skiljer sig dock den plats där oliverna skördats från den plats där oljan pressas, vilket bör anges antingen direkt på förpackningarna eller på etiketterna på förpackningarna, så att konsumenterna inte vilseleds och störningar på marknaden för olivolja inte orsakas. |
(9) |
I unionen svarar en blandning av oljor med ursprung i olika medlemsstater och tredjeländer för en stor del av olivoljan av typerna ”extra jungfruolja” och ”jungfruolja”. Det bör fastställas enkla bestämmelser om sådana blandningars ursprungsangivelse. |
(10) |
Enligt direktiv 2000/13/EG får uppgifterna i märkningen inte vilseleda köparen i fråga om den berörda olivoljans egenskaper, och det är inte heller tillåtet att tillskriva oljan egenskaper som den inte har eller att antyda att den har speciella egenskaper då i själva verket de flesta oljor har dessa egenskaper. När det gäller vissa vanligen förekommande frivilliga uppgifter om olivolja behövs det dessutom harmoniserade regler som gör det möjligt att tydligt definiera uppgifterna och kontrollera att de är riktiga. Uppgifter som ”kallpressningen” eller ”kallextrahering” måste syfta på traditionella produktionsmetoder med hjälp av särskild teknik. Internationella olivoljerådet har i sin reviderade metod för organoleptisk bedömning av jungfruolja definierat vissa begrepp som beskriver organoleptiska egenskaper och som avser smak och/eller doft på extra jungfruolja och jungfruolja. I märkningen av extra jungfruolja och jungfruolja bör dessa begrepp endast användas när det gäller oljor som har bedömts genom motsvarande analysmetod. Det krävs övergångsbestämmelser för vissa aktörer som i dagsläget använder dessa reserverade begrepp. Om syrahalten anges isolerad från andra uppgifter ger detta konsumenten en felaktig uppfattning om produktens kvalitet eftersom uppgiften om syrahalt bara står för ett kvalitetsvärde om det anges tillsammans med de övriga egenskaperna hos den aktuella oljan. Eftersom vissa uppgifter anges allt oftare och är av ekonomisk betydelse är det nödvändigt, för att skapa klarhet på marknaden för olivolja, att fastställa objektiva kriterier för hur de får användas. |
(11) |
För livsmedel i vilka olivolja ingår som beståndsdel bör olivoljans rykte inte utnyttjas för att framhålla produktens egenskaper om inte produktens egentliga sammansättning också framgår tydligt, eftersom detta är vilseledande för konsumenten. På etiketterna bör det sålunda framgå hur stor procentandel olivolja som ingår och de bör innehålla vissa benämningar som endast används för produkter som uteslutande består av en blandning av vegetabiliska oljor. Dessutom bör särskilda bestämmelser i ett antal förordningar om olivoljeprodukter följas. |
(12) |
Benämningarna för olika kategorier olivolja svarar mot vissa fysiska och kemiska samt organoleptiska egenskaper som anges i bilaga XVI till förordning (EG) nr 1234/2007 och i kommissionens förordning (EEG) nr 2568/91 av den 11 juli 1991 om egenskaper hos olivolja och olivolja av pressrester och om lämpliga analysmetoder (10). De övriga angivelserna på etiketten bör vara styrkta av objektiva fakta så att risken för negativa följder för konsumenterna och en snedvridning av konkurrensen på marknaden för de berörda oljorna undviks. |
(13) |
Inom ramen för ett kontrollsystem som inrättats genom artikel 113.3 andra stycket i förordning (EG) nr 1234/2007 ska var och en av medlemsstaterna för var och en av de olika benämningarna på etiketterna föreskriva vilka beviskrav och påföljder som gäller. Konstaterade fakta, analysresultat, tillförlitliga registreringar, administrativ information eller räkenskapsuppgifter kan användas som bevis, utan att någon av dessa möjligheter utesluts på förhand. |
(14) |
Kontrollen av de företag som ansvarar för märkningen bör genomföras i den medlemsstat där företagen är etablerade och det är därför nödvändigt att skapa ett system för administrativt samarbete mellan kommissionen och de medlemsstater där oljorna saluförs. |
(15) |
De berörda medlemsstaterna bör rapportera om sina erfarenheter och om eventuella svårigheter, så att det system som föreskrivs i den här förordningen kan utvärderas. |
(16) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 2000/13/EG och förordning (EG) nr 510/2006 fastställs i denna förordning saluföringsnormer för detaljhandeln med olivolja och olja av olivrestprodukter som avses i punkterna 1 a, 1 b, 3 och 6 i bilaga XVI till förordning (EG) nr 1234/2007.
2. I denna förordning avses med detaljhandel försäljning till slutkonsumenten av olja som avses i punkt 1, i ren form eller som en del av ett annat livsmedel.
Artikel 2
Olja som avses i artikel 1.1 ska saluföras till slutkonsumenten i förpackningar om högst fem liter. Förpackningarna får inte vara återförslutningsbara och ska vara märkta enligt artiklarna 3–6.
När det gäller olja som är avsedd för konsumtion i restauranger, på sjukhus, i personalrestauranger och liknande får medlemsstaterna, beroende på typ av inrättning, fastställa ett högsta innehåll på mer än fem liter.
Artikel 3
Beteckningar i enlighet med artikel 118 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska betraktas som det namn under vilket varan säljs i den mening som avses i artikel 3.1 led 1 i direktiv 2000/13/EG.
Märkningen av oljor som avses i artikel 1.1 ska tryckas tydligt och outplånligt och ska förutom den beteckning som avses i första stycket i denna artikel, men inte nödvändigtvis intill beteckningen, innehålla följande uppgifter om kategorin olja:
a) |
Extra jungfruolja: ”Olivolja av hög kvalitet som utvunnits direkt ur oliver och uteslutande genom mekaniska processer.” |
b) |
Jungfruolja: ”Olivolja som utvunnits direkt ur oliver och uteslutande genom mekaniska processer.” |
c) |
Olivolja – sammansatt av raffinerad olivolja och jungfruolja: ”Olja enbart innehållande raffinerad olivolja och olja direkt utvunnen ur oliver.” |
d) |
Olja av olivrestprodukter:
|
Artikel 4
1. Märkningen av sådan extra jungfruolja och jungfruolja som definieras i punkt 1 a och b i bilaga XVI till förordning (EG) nr 1234/2007 ska innehålla en ursprungsbenämning.
Märkningen av de produkter som definieras i punkterna 3 och 6 i bilaga XVI till förordning (EG) nr 1234/2007 ska inte innehålla någon ursprungsbenämning.
I denna förordning avses med ursprungsbenämning ett geografiskt namn på förpackningen eller dess märkning.
2. De ursprungsbenämningar som avses i punkt 1 ska endast utgöras av
a) |
när det gäller olivoljor med ursprung i en medlemsstat eller ett tredjeland, i enlighet med punkterna 4 och 5, en hänvisning till medlemsstaten, unionen eller tredjelandet, eller |
b) |
när det gäller blandningar av olivoljor med ursprung i mer än en medlemsstat eller ett tredjeland, i enlighet med punkterna 4 och 5, någon av följande uppgifter:
|
c) |
en skyddad geografisk beteckning eller ursprungsbeteckning enligt förordning (EG) nr 510/2006, i enlighet med bestämmelserna om den berörda produktspecifikationen. |
3. Märkes- eller företagsnamn för vilka registreringsansökan lämnats in senast den 31 december 1998 enligt direktiv 89/104/EEG eller senast den 31 maj 2002 enligt rådets förordning (EG) nr 40/94 (11) ska inte anses som en ursprungsbenämning som omfattas av denna förordning.
4. I fråga om import från tredjeland ska ursprunget anges i enlighet med artiklarna 22–26 i förordning (EEG) nr 2913/92.
5. En ursprungsbenämning med namnet på en medlemsstat eller unionen ska motsvara det geografiska område där de berörda oliverna skördats och där oljan pressats ur oliverna.
I de fall oliverna har skördats i en medlemsstat eller tredjeland som inte motsvarar det land där den fabrik som extraherat oljan ur oliverna ligger, ska följande anges i ursprungsbenämningen: ”Jungfruolja (extra) framställd i (unionen eller den berörda medlemsstaten) av oliver som skördats i (unionen, den berörda medlemsstaten eller det berörda tredjelandet)”.
Artikel 5
Bland de frivilliga uppgifter som får anges i märkningen på olja som avses i artikel 1.1 ska följande krav uppfyllas i fråga om de uppgifter som anges nedan:
a) |
Uppgiften ”första kallpressningen” får endast förekomma på extra jungfruolja och jungfruolja som erhålls genom en första mekanisk pressning av olivmassan vid en temperatur lägre än 27 °C, enligt ett traditionellt utvinningssystem med hydrauliska pressar. |
b) |
Uppgiften ”kallextraherad” får endast förekomma på extra jungfruolja och jungfruolja som utvunnits genom filtrering eller centrifugering av olivmassa, vid en temperatur lägre än 27 °C. |
c) |
Uppgifter om organoleptiska egenskaper avseende smak och/eller doft får endast förekomma när det gäller extra jungfruolja och jungfruolja; begreppen i punkt 3.3 i bilaga XII till förordning (EEG) nr 2568/91 får endast förekomma i märkningen om de baseras på resultaten av en bedömning som gjorts enligt den metod som föreskrivs i den bilagan. |
d) |
Uppgifter om syrahalt eller högsta syrahalt får endast anges tillsammans med uppgifter, tryckta med lika stora bokstäver inom samma synfält, om peroxidtal, vaxinnehåll och absorption av ultraviolett strålning fastställda enligt förordning (EEG) nr 2568/91. |
Produkter som säljs under varumärken för vilken registrering söktes senast den 1 mars 2008 och som innehåller minst ett av de begrepp som avses i punkt 3.3 i bilaga XII till förordning (EEG) nr 2568/91 behöver inte uppfylla kraven i artikel 5 första stycket c i denna förordning före den 1 november 2012.
Artikel 6
1. Om det i märkningen, utöver varudeklarationen, anges att olja som avses i artikel 1.1 ingår i en blandning av olivolja och andra vegetabiliska oljor och detta med ord, bilder eller i grafisk återgivning framhålls, ska handelsbeteckningen för blandningen i fråga vara följande: ”Blandning av vegetabiliska oljor (eller namnen på de berörda vegetabiliska oljorna) och olivolja”, direkt följt av den procentuella andelen olivolja i blandningen.
Uppgift om förekomst av olivolja uttryckt i bilder eller grafik får endast förekomma i märkningen av sådana blandningar som avses i första stycket om blandningen innehåller mer än 50 % olivolja.
Medlemsstaterna får inom sitt territorium förbjuda produktionen av blandningar av olivolja och andra vegetabiliska oljor enligt första stycket för inhemsk konsumtion. De får dock inte inom sitt territorium förbjuda saluföringen av sådana blandningar som kommer från andra länder och inte inom sitt territorium förbjuda produktionen av sådana blandningar för saluföring i andra medlemsstater eller för export.
2. Med undantag av tonfisk i olivolja som avses i rådets förordning (EEG) nr 1536/92 (12) och sardiner i olivolja som avses i rådets förordning (EEG) nr 2136/89 (13), och om det i märkningen, utöver varudeklarationen, anges att sådan olja som avses i artikel 1.1 i den här förordningen ingår i ett annat livsmedel än de som avses i punkt 1 i den här artikeln, och detta med ord, bilder eller i grafisk återgivning framhålls, ska handelsbeteckningen för livsmedlet i fråga direkt följas av en uppgift om hur stor procentandel olja enligt artikel 1.1 som ingår i förhållande till livsmedlets totala nettovikt.
Den procentandel olivolja som tillsätts i förhållande till den totala nettovikten för livsmedlet får ersättas med den procentandel olivolja som ingår i förhållande till den totala vikten för fetterna, med preciseringen ”procentandel fetter”.
3. De beteckningar som avses i artikel 3 första stycket får ersättas med ”olivolja” i märkningen av de produkter som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
Om olja av olivrestprodukter ingår ska dock ”olivolja” ersättas med ”olja av olivrestprodukter”.
4. Den information som avses i artikel 3 andra stycket krävs inte i märkningen av de produkter som avses i punkterna 1 och 2 i den här artikeln.
Artikel 7
På begäran av den medlemsstat där den adress till producent, förpackare eller försäljare som anges i märkningen är belägen, ska den berörda parten kunna styrka sådana benämningar som avses i artiklarna 4, 5 och 6 med stöd av en eller flera av följande punkter:
a) |
Konstaterade och vetenskapligt grundade fakta, |
b) |
analysresultat eller automatiska mätningar gjorda på representativa stickprov, |
c) |
administrativ information eller räkenskapsinformation i enlighet med unionslagstiftningen eller nationell lagstiftning. |
Den berörda medlemsstaten ska tillåta vissa avvikelser mellan å ena sidan de benämningar som avses i artiklarna 4, 5 och 6 som anges i märkningen och å andra sidan de slutsatser som dras utifrån styrkande uppgifter och/eller eventuella jämförande expertutlåtanden, med hänsyn till hur exakta och repeterbara metoderna och de berörda uppgifterna är, och i tillämpliga fall, hur exakta och repeterbara de jämförande expertutlåtandena är.
Artikel 8
1. Medlemsstaterna ska till kommissionen lämna in namn på och adress till det organ eller de organ som ansvarar för övervakningen av tillämpningen av denna förordning, och kommissionen ska därefter informera övriga medlemsstater och berörda parter som så begär.
2. Den medlemsstat där det tillverkande, förpackande eller säljande företaget har sitt säte ska, på begäran om kontroll, före utgången av den månad som följer på den månad då begäran gjordes ta stickprover, samt kontrollera huruvida uppgifterna i den aktuella märkningen är riktiga. En begäran kan komma från
a) |
kommissionens behöriga avdelningar, |
b) |
en sådan aktörsorganisation i medlemsstaten som avses i artikel 125 i förordning (EG) nr 1234/2007, |
c) |
en annan medlemsstats övervakningsorgan. |
3. En begäran enligt punkt 2 ska åtföljas av all information som är av värde för den begärda kontrollen, särskilt följande uppgifter:
a) |
Provtagningsdatum eller datum då den aktuella oljan inköptes. |
b) |
Namn eller firmanamn och adress till det företag där provtagningen ägt rum eller från vilket oljan köpts. |
c) |
Partinummer för de aktuella partierna. |
d) |
Kopior på all märkning direkt på den aktuella oljans förpackning. |
e) |
Analysresultat eller resultat från jämförande expertutlåtanden med uppgift om vilken metod som använts och namn på och adress till laboratoriet eller experten i fråga. |
f) |
I förekommande fall, uppgift om namn och adress för oljeleverantören enligt uppgift från försäljningsstället. |
4. Den berörda medlemsstaten ska före utgången av den tredje månaden efter den månad då begäran gjordes i enlighet med punkt 2 informera den som begärt kontrollen om det referensnummer under vilket begäran klassificerats och om vilka åtgärder som har vidtagits.
Artikel 9
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att denna förordning följs, också vad gäller systemet för påföljder.
Medlemsstaterna ska senast den 31 december 2002 underrätta kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits och ska därefter före utgången av den månad som följer på den månad då beslut om ändringar fattas underrätta kommissionen om de ändringar som görs.
Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien ska senast den 31 december 2004 underrätta kommissionen om de åtgärder som avses i första stycket och ska därefter, före utgången av den månad som följer på den månad då beslut om ändringar fattas, underrätta kommissionen om de ändringar som görs.
Bulgarien och Rumänien ska senast den 31 december 2010 underrätta kommissionen om de åtgärder som avses i första stycket och ska därefter, före utgången av den månad som följer på den månad då beslut om ändringar fattas, underrätta kommissionen om de ändringar som görs.
2. För kontroll av sådana uppgifter som avses i artiklarna 4, 5 och 6 får de berörda medlemsstaterna införa ett system för godkännande av företag vars förpackningsanläggningar finns i den berörda medlemsstaten.
Godkännandet och ett registreringsnummer ska beviljas alla företag som ansöker därom och som uppfyller följande villkor:
a) |
Förfogar över förpackningsanläggning. |
b) |
Åtar sig att sammanställa och spara de styrkande handlingar som medlemsstaten föreskriver i enlighet med artikel 7. |
c) |
Förfogar över ett lagringssystem som gör det möjligt för medlemsstaten att i tillfredsställande utsträckning kontrollera ursprunget för oljor vars ursprung anges. |
I märkningen ska det godkända förpackningsföretagets registreringsnummer anges, om sådant nummer förekommer.
Artikel 10
De berörda medlemsstaterna ska senast den 31 mars varje år lämna en rapport till kommissionen om föregående år med uppgifter om följande:
a) |
Kontroller som begärts i enlighet med artikel 8.2. |
b) |
Kontroller som genomförts, och kontroller som inletts under de föregående regleringsåren och som fortfarande pågår. |
c) |
Redogörelse för hur kontrollerna har följts upp och vilka påföljder som har tillämpats. |
Rapporten ska innehålla denna information, uppdelad per år som kontrollerna utförs och per typ av överträdelse. Vid behov ska det anges vilka särskilda svårigheter som uppstått och vilka förslag till förbättring av kontrollerna som lämnats.
Artikel 11
Förordning (EG) nr 1019/2002 ska upphöra att gälla.
Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga II.
Artikel 12
1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Produkter som lagligen framställts och märkts i unionen eller som lagligen importerats till unionen och övergått till fri omsättning före den 1 juli 2012 får saluföras tills dess lagren tar slut.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 januari 2012.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
(2) EGT L 155, 14.6.2002, s. 27.
(3) Se bilaga I.
(4) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.
(6) EGT L 40, 11.2.1989, s. 1.
(7) EUT L 78, 24.3.2009, s. 1.
(8) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12.
(9) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.
(10) EGT L 248, 5.9.1991, s. 1.
(11) EGT L 11, 14.1.1994, s. 1.
(12) EGT L 163, 17.6.1992, s. 1.
(13) EGT L 212, 22.7.1989, s. 79.
BILAGA I
Upphävd förordning och en förteckning över dess senare ändringar
Kommissionens förordning (EG) nr 1019/2002 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 1964/2002 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 1176/2003 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 406/2004 |
Endast artikel 3 |
Kommissionens förordning (EG) nr 1750/2004 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 1044/2006 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 632/2008 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 1183/2008 |
|
Kommissionens förordning (EG) nr 182/2009 |
|
Kommissionens förordning (EU) nr 596/2010 |
|
BILAGA II
Jämförelsetabell
Förordning (EG) nr 1019/2002 |
Denna förordning |
Artiklarna 1–8 |
Artiklarna 1–8 |
Artikel 9.1 |
Artikel 9.1 |
Artikel 9.2 |
Artikel 9.2 |
Artikel 9.3 |
— |
Artikel 10 |
Artikel 10 |
Artikel 11 |
— |
— |
Artikel 11 |
Artikel 12.1 |
Artikel 12.1 |
Artikel 12.2 första stycket |
— |
Artikel 12.2 andra stycket |
— |
Artikel 12.2 tredje stycket |
— |
Artikel 12.2 fjärde stycket |
— |
Artikel 12.2 femte stycket |
Artikel 12.2 |
— |
Bilaga I |
— |
Bilaga II |
14.1.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 12/22 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 30/2012
av den 13 januari 2012
om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),
med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
av följande skäl:
(1) |
I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
(2) |
Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 januari 2012.
På kommissionens vägnar För ordföranden
José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
(2) EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.
BILAGA
Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
(euro/100 kg) |
||
KN-nummer |
Kod för tredjeland (1) |
Schablonimportvärde |
0702 00 00 |
MA |
68,0 |
TN |
72,8 |
|
TR |
100,1 |
|
ZZ |
80,3 |
|
0707 00 05 |
EG |
206,0 |
TR |
156,3 |
|
ZZ |
181,2 |
|
0709 91 00 |
EG |
252,4 |
MA |
82,2 |
|
ZZ |
167,3 |
|
0709 93 10 |
MA |
98,3 |
TR |
119,3 |
|
ZZ |
108,8 |
|
0805 10 20 |
EG |
63,8 |
MA |
63,4 |
|
TR |
64,1 |
|
ZZ |
63,8 |
|
0805 20 10 |
MA |
73,3 |
ZZ |
73,3 |
|
0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 |
IL |
78,4 |
JM |
134,7 |
|
MA |
57,0 |
|
TR |
86,1 |
|
ZZ |
89,1 |
|
0805 50 10 |
TR |
53,7 |
ZZ |
53,7 |
|
0808 10 80 |
CA |
124,6 |
CN |
113,3 |
|
MK |
23,6 |
|
US |
143,9 |
|
ZA |
93,2 |
|
ZZ |
99,7 |
|
0808 30 90 |
CN |
74,1 |
US |
114,4 |
|
ZZ |
94,3 |
(1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.
14.1.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 12/24 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 31/2012
av den 13 januari 2012
om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som skall gälla från och med den 16 januari 2012
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),
med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 642/2010 av den 20 juli 2010 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser importtullarna inom spannmålssektorn (2), särskilt artikel 2.1, och
av följande skäl:
(1) |
Enligt artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 motsvara det interventionspris som gäller för sådana produkter vid import och ökas med 55 % minus det cif-importpris som gäller för sändningen i fråga. Denna tull får dock inte vara högre än tullsatsen i Gemensamma tulltaxan. |
(2) |
För beräkning av den importtull som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska enligt punkt 2 i den artikeln representativa cif-importpriser upprättas regelbundet för produkterna i fråga. |
(3) |
Enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 beräknas på det dagliga representativa cif-importpris som fastställs på det sätt som anges i artikel 5 i den förordningen. |
(4) |
De importtullar bör fastställas som ska gälla från och med den 16 januari 2012 och som ska tillämpas till dess att ett nytt fastställande träder i kraft. |
(5) |
Den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs, eftersom denna åtgärd måste tillämpas fortast möjligt efter det att uppdaterade uppgifter har tillhandahållits. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Inom den spannmålssektor som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska från och med den 16 januari 2012 de importtullar gälla som fastställs i bilaga I till den här förordningen och på grundval av beräkningsgrunderna i bilaga II.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 januari 2012.
På kommissionens vägnar För ordföranden
José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
(2) EUT L 187, 21.7.2010, s. 5.
BILAGA I
Importtullar från och med den 16 januari 2012 för de produkter som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007
KN-nummer |
Varuslag |
Importtull (1) (EUR/t) |
1001 19 00 1001 11 00 |
Durumvete av hög kvalitet |
0,00 |
av medelhög kvalitet |
0,00 |
|
av låg kvalitet |
0,00 |
|
ex 1001 91 20 |
Vanligt vete, för utsäde |
0,00 |
ex 1001 99 00 |
Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde |
0,00 |
1002 10 00 1002 90 00 |
Råg |
0,00 |
1005 10 90 |
Utsädesmajs annan än hybridmajs |
0,00 |
1005 90 00 |
Majs av annat slag än för utsäde (2) |
0,00 |
1007 10 90 1007 90 00 |
Sorghum av andra slag än hybrider för utsäde |
0,00 |
(1) Enligt artikel 2.4 i förordning (EU) nr 642/2010 ska importtullen sätta ned med
— |
3 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger vid Medelhavet (bortom Gibraltarsundet) eller vid Svarta havet och varorna anländer från Atlanten eller via Suez-kanalen, |
— |
2 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger i Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige, Förenade kungariket eller vid atlantkusten på den iberiska halvön och varorna anländer från Atlanten. |
(2) Om villkoren i artikel 3 i förordning (EU) nr 642/2010 är uppfyllda, har importören rätt till en schablonmässig minskning med 24 euro/ton.
BILAGA II
Beräkningsgrunder för importtullarna enligt bilaga I
30.12.2011-12.1.2012
1. |
Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:
|
2. |
Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:
|
(1) Bidrag med 14 euro/ton ingår (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).
(2) Avdrag med 10 euro/ton (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).
(3) Avdrag med 30 euro/ton (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).