ISSN 1977-0820 doi:10.3000/19770820.L_2011.287.swe |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
54 årgången |
Innehållsförteckning |
|
I Lagstiftningsakter |
Sida |
|
|
BESLUT |
|
|
* |
||
|
* |
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
I Lagstiftningsakter
BESLUT
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/1 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 1104/2011/EU
av den 25 oktober 2011
om närmare föreskrifter för tillträde till den offentliga reglerade tjänst som erbjuds via det globala system för satellitnavigering som inrättats genom Galileoprogrammet
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 172,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1) |
I bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 av den 9 juli 2008 om det fortsatta genomförandet av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen (Egnos och Galileo) (3) föreskrivs att Galileoprogrammets specifika mål är att säkerställa att de signaler som sänds ut av det system som upprättats enligt det programmet kan användas bland annat för att erbjuda en offentlig reglerad tjänst (nedan kallad PRS) som är förbehållen användare med myndighetstillstånd, för känsliga tillämpningar som kräver effektiv tillträdeskontroll och där behovet av tjänstekontinuitet är stort. |
(2) |
Även om relevanta bestämmelser i förordning (EG) nr 683/2008 också är tillämpliga på de tjänster, inklusive PRS, som förtecknas i bilagan till den förordningen, är det med tanke på kopplingarna mellan det system som upprättats genom Galileoprogrammet och PRS ur ett rättsligt, tekniskt, operativt och ekonomiskt perspektiv samt ur ett ägandeperspektiv lämpligt att återge de relevanta reglerna om tillämpningen av säkerhetsföreskrifter i detta beslut. |
(3) |
Europaparlamentet och rådet har upprepade gånger påmint om att det system som upprättats genom Galileoprogrammet är ett civilt system under civil kontroll, dvs. upprättat enligt civila standarder som bygger på civila krav och står under unionsinstitutionernas kontroll. |
(4) |
Galileoprogrammet är av strategisk betydelse för unionens oberoende när det gäller satellitnavigering, positionsbestämning och tidsbestämning och ger ett viktigt bidrag till genomförandet av Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla. |
(5) |
PRS är den säkraste och samtidigt den känsligaste av de olika tjänster som tillhandahålls av de europeiska satellitnavigeringssystemen och är därför lämplig för tjänster med krav på stabilitet och absolut tillförlitlighet. Det är nödvändigt att PRS säkerställer att tjänsten är kontinuerligt tillgänglig för deltagarna, även i svåra krissituationer. Följderna av en överträdelse av säkerhetsreglerna vid användning av tjänsten är inte begränsade till den berörda användaren utan kan eventuellt påverka andra användare. Medlemsstaterna ansvarar därför gemensamt för användningen och förvaltningen av PRS i syfte att trygga säkerheten i unionen och sin egen säkerhet. Tillträdet till PRS måste därför strikt begränsas till vissa användarkategorier som är föremål för kontinuerlig kontroll. |
(6) |
Det är därför nödvändigt att fastställa föreskrifter för tillträde till, och förvaltning av, PRS, särskilt genom att fastställa de allmänna principerna för detta tillträde, de olika förvaltnings- och övervakningsorganens funktioner, villkoren för tillverkning av mottagare och säkerhet samt exportkontrollsystemet. |
(7) |
Vad gäller de allmänna principerna för tillträde till PRS bör tjänsten, med tanke på dess egentliga syfte och dess karaktär, begränsas strikt; medlemsstaterna, rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten bör få diskretionärt, obegränsat och oavbrutet tillträde världen över. Dessutom bör varje medlemsstat självständigt kunna besluta vilka PRS-användare som ska bemyndigas samt fastställa tjänstens användningsområden, däribland användningsområden som rör säkerhet, i enlighet med de gemensamma minimistandarderna. |
(8) |
För att underlätta användningen av europeisk teknik världen över, bör det vara möjligt för vissa tredjeländer och internationella organisationer att bli PRS-deltagare genom att separata avtal ingås med dem. För säkra statliga tillämpningar för satellitnavigering bör villkoren och bestämmelserna för tredjeländers och internationella organisationers PRS-användning fastställas i internationella avtal, då det bör klargöras att efterlevnad av säkerhetskraven alltid är obligatoriskt. Inom ramen för dessa avtal bör det vara möjligt att tillåta tillverkning av PRS-mottagare, om vissa specifika villkor och krav är uppfyllda, förutsatt att dessa minst motsvarar de villkor och krav som gäller för medlemsstaterna. Dessa avtal bör dock inte omfatta särskilt säkerhetskänsliga frågor, till exempel tillverkning av säkerhetsmoduler. |
(9) |
Vid förhandlingarna om avtal med tredjeländer eller internationella organisationer bör full hänsyn tas till vikten av att trygga respekten för demokrati, rättsstatsprincipen, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, och tankefriheten, samvetsfriheten och religionsfriheten samt yttrande- och informationsfriheten, människans värdighet, principerna om likabehandling och solidaritet och respekten för principerna i Förenta nationernas stadga och internationell rätt. |
(10) |
Europeiska rymdorganisationens säkerhetsföreskrifter bör ge en skyddsnivå som minst motsvarar skyddsnivån i säkerhetsreglerna enligt bilagan till kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (4) och i rådets beslut 2011/292/EU av den 31 mars 2011 om säkerhetsbestämmelser för skydd av säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter (5). |
(11) |
Unionen och medlemsstaterna måste göra sitt yttersta för att säkerställa att såväl det system som upprättats genom Galileoprogrammet som PRS-tekniken och PRS-utrustningen är tillförlitliga och säkra samt för att förhindra att PRS-signaler används av fysiska eller juridiska personer som saknar tillstånd, och hindra fientlig användning av PRS gentemot dem. |
(12) |
Det är i detta sammanhang viktigt att medlemsstater fastställer bestämmelser om vilka påföljder som ska tillämpas om de skyldigheter som följer av detta beslut åsidosätts och se till att dessa påföljder tillämpas. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
(13) |
Vad gäller förvaltnings- och kontrollorgan förefaller lösningen där PRS-deltagarna utser en behörig PRS-myndighet som är ansvarig för förvaltning och kontroll av användare vara det bästa sättet att effektivt hantera PRS-användningen, eftersom detta underlättar förbindelserna mellan de olika säkerhetsansvariga aktörerna och säkerställer en kontroll av användare, särskilt nationella användare, i enlighet med de gemensamma minimistandarderna. Det bör dock finnas flexibilitet så att medlemsstaterna kan fördela ansvaret på ett effektivt sätt. |
(14) |
Vid genomförandet av detta beslut ska all behandling av personuppgifter ske i enlighet med unionslagstiftningen, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (6) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (7). |
(15) |
En av uppgifterna för det säkerhetscentrum för Galileo (nedan kallat säkerhetsövervakningscentrumet för Galileo eller GSMC) som avses i artikel 16 a ii i förordning (EG) nr 683/2008 bör vara att tillhandahålla ett operativt gränssnitt mellan de olika aktörer som är ansvariga för säkerheten avseende PRS. |
(16) |
Även rådet och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik bör ha en uppgift inom PRS-förvaltningen genom tillämpningen av rådets gemensamma åtgärd 2004/552/Gusp av den 12 juli 2004 om de aspekter av driften av det europeiska systemet för satellitbaserad radionavigation som kan påverka säkerheten i Europeiska unionen (8). Rådet bör godkänna internationella avtal som tillåter ett tredjeland eller en internationell organisation att använda PRS. |
(17) |
Vad gäller tillverkning av och säkerhet avseende mottagare bör denna uppgift på grund av säkerhetskraven endast anförtros en medlemsstat som utsett en behörig PRS-myndighet eller företag som är etablerade i en medlemsstat som utsett en behörig PRS-myndighet. Dessutom måste mottagartillverkaren i vederbörlig ordning ha fått tillstånd från styrelsen för säkerhetsackreditering av europeiska GNSS-system som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 912/2010 (9) (nedan kallad styrelsen för säkerhetsackreditering) och måste följa dess beslut. Det åligger de behöriga PRS-myndigheterna att kontinuerligt kontrollera efterlevnaden både av det tillståndskravet och besluten och av särskilda tekniska krav enligt de gemensamma minimistandarderna. |
(18) |
Medlemsstater som inte har utsett någon behörig PRS-myndighet bör åtminstone utse en kontaktpunkt för att hantera eventuell upptäckt skadlig elektromagnetisk interferens som påverkar PRS. Den kontaktpunkten bör vara ett organ, en fysisk eller juridisk person som har till uppgift att ta emot rapporter, eller en adress, som kommissionen kan kontakta i händelse av potentiellt skadlig elektromagnetisk interferens för att åtgärda denna. |
(19) |
Vad gäller exportrestriktioner måste export utanför unionen av utrustning eller teknik och mjukvara för användningen av PRS samt utveckling av och tillverkning för PRS, oavsett om den berörda utrustningen, mjukvaran eller tekniken förtecknas i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 av den 5 maj 2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden (10) begränsas till de tredjeländer som beviljats tillstånd tilltillträde till PRS enligt ett internationellt avtal med unionen. Ett tredjeland på vars territorium det installerats en referensstation med PRS-utrustning som tillhör det system som upprättats enligt Galileoprogrammet ska inte betraktas som en PRS-deltagare enbart på grund av detta. |
(20) |
Befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt bör ges till kommissionen med avseende på de gemensamma minimistandarderna på de områden som anges i bilagan och, vid behov, för att uppdatera och ändra den med hänsyn till utvecklingar av Galileoprogrammet. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. |
(21) |
Det är av största vikt att gemensamma föreskrifter om tillträde till PRS och tillverkning av PRS-mottagare och säkerhetsmoduler tillämpas på samma sätt i alla medlemsstater mot bakgrund av deras potentiella inverkan på säkerheten hos det system som upprättats enligt Galileoprogrammet och på unionen och dess medlemsstater, både var för sig och tillsammans. Det är därför nödvändigt att kommissionen ges behörighet att anta detaljerade krav, riktlinjer och andra åtgärder så att de gemensamma minimistandarderna får verkan. För att säkerställa enhetliga förutsättningar för genomförandet av detta beslut bör kommissionen ges genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (11). |
(22) |
De revisioner och inspektioner som kommissionen ska genomföra med bistånd av medlemsstaterna bör, efter behov, genomföras på ett sätt som motsvarar det som anges i del VII i bilaga III till beslut 2011/292/EU. |
(23) |
Föreskrifter för tillträde till den PRS som erbjuds genom det system som upprättats enligt Galileoprogrammet är en förutsättning för genomförandet av PRS. Kommissionen bör analysera huruvida ett avgiftssystem för PRS bör inrättas, däribland för tredjeländer och internationella organisationer, och rapportera till Europaparlamentet och rådet om resultatet av den analysen. |
(24) |
Eftersom målet för detta beslut, nämligen att fastställa föreskrifter för medlemsstaternas, rådets, kommissionens, Europeiska utrikestjänstens, unionsorganens, tredjeländers och internationella organisationers tillträde till PRS, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
(25) |
Så snart PRS förklaras vara operativ bör en rapporterings- och översynsmekanism inrättas. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I detta beslut anges föreskrifter för medlemsstaternas, rådets, kommissionens, Europeiska utrikestjänstens, unionens organs, tredjeländers och internationella organisationers tillträde till den offentliga reglerade tjänst (PRS) som tillhandahålls via det globala systemet för satellitnavigering som upprättats genom Galileoprogrammet.
Artikel 2
Definitioner
I detta beslut avses med
a) PRS-deltagare: medlemsstaterna, rådet, kommissionen, Europeiska utrikestjänsten, unionens organ, tredjeländer och internationella organisationer, under förutsättning att dessa organ, tredjeländer och organisationer vederbörligen givits tillstånd.
b) PRS-användare: fysisk eller juridisk person som vederbörligen givits tillstånd att inneha eller använda en PRS-mottagare av en PRS-deltagare.
Artikel 3
Allmänna principer för tillträde till PRS
1. Medlemsstaterna, rådet, kommissionen och utrikestjänsten ska ha rätt till obegränsat och ständigt tillträde till PRS i hela världen.
2. Det ankommer på varje enskild medlemsstat, rådet, kommissionen och utrikestjänsten att fatta beslut om att använda PRS inom sina respektive behörighetsområden.
3. Varje medlemsstat som använder PRS ska oberoende fatta beslut om vilka kategorier av fysiska personer som är bosatta på dess territorium, eller som för den medlemsstatens räkning utför officiella åligganden i utlandet, och juridiska personer etablerade på dess territorium som ska ha tillstånd att använda PRS samt om användningsområdena för PRS, i enlighet med artikel 8 och punkt 1 i och 1 ii i bilagan. Användningsområdena får omfatta användningar som rör säkerheten.
Rådet, kommissionen och utrikestjänsten ska besluta om vilka kategorier av tjänstemän som ska ha tillstånd att använda PRS, i enlighet med artikel 8 och i punkt 1 i och 1 ii i bilagan.
4. Ett unionsorgan får delta i PRS endast om detta krävs för att det ska kunna fullgöra sina uppgifter och i enlighet med de föreskrifter som anges i ett administrativt avtal som ingåtts mellan kommissionen och det berörda organet.
5. Tredjeländer eller internationella organisationer får delta i PRS endast om de, i enlighet med det förfarande som anges i artikel 218 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ingår båda följande avtal mellan det berörda tredjelandet eller den berörda internationella organisationen:
a) |
ett informationssäkerhetsavtal i vilket ramarna för utbyte och skydd av säkerhetsskyddsklassificerad information fastställs och där en skyddsnivå som minst motsvarar medlemsstaternas föreskrivs, |
b) |
ett avtal där de detaljerade villkoren och formerna för det tredjelandets eller den internationella organisationens tillträde till PRS fastställs; ett sådant avtal kan, på särskilda villkor, omfatta tillverkning av PRS-mottagare, med undantag för säkerhetsmoduler. |
Artikel 4
Tillämpning av säkerhetsföreskrifter
1. Varje medlemsstat ska säkerställa att dess nationella säkerhetsföreskrifter säkerställer en nivå på skyddet av säkerhetsskyddsklassificerad information som åtminstone motsvarar den som säkerställs av säkerhetsregler enligt bilagan till beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom och av beslut 2011/292/EU och att dessa nationella säkerhetsregler tillämpas på dess PRS-användare och på varje fysisk person som är bosatt på dess territorium och på varje juridisk person som är etablerad på dess territorium, som hanterar säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter rörande PRS.
2. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål underrätta kommissionen om antagandet av nationella säkerhetsföreskrifter som avses i punkt 1.
3. Om det framkommer att säkerhetsskyddsklassificerade EU-uppgifter rörande PRS har utlämnats till någon som inte är har tillstånd att ta emot dem, ska kommissionen i fullt samråd med den berörda medlemsstaten
a) |
informera upphovsmannen till de säkerhetsskyddsklassificerade PRS-uppgifterna, |
b) |
bedöma den potentiella skada som åsamkats unionens eller medlemsstaternas intressen, |
c) |
underrätta de relevanta myndigheterna om resultaten av denna bedömning samt avge en rekommendation om hur situationen ska lösas, i vilket fall de berörda myndigheterna utan dröjsmål ska informera kommissionen om de åtgärder de avser att vidta eller redan har vidtagit, inbegripet åtgärder för att förhindra upprepningar, samt om resultaten av dessa åtgärder, och |
d) |
på lämpligt sätt underrätta Europaparlamentet och rådet om de resultaten. |
Artikel 5
Behörig PRS-myndighet
1. En behörig PRS-myndighet ska utses av
a) |
varje medlemsstat som använder PRS och varje medlemsstat på vars territorium något av de organ som avses i artikel 7.1 är etablerat; i detta fall ska den behöriga PRS-myndigheten etableras i den berörda medlemsstaten, som utan dröjsmål ska underrätta kommissionen om detta, |
b) |
rådet, kommissionen och utrikestjänsten, om de använder PRS. I detta fall får byrån för europeiska GNSS som inrättats genom förordning (EU) nr 912/2010 (nedan kallad byrån för europeiska GNSS) i enlighet med lämpliga arrangemang utses till behörig PRS-myndighet, |
c) |
unionsorgan och internationella organisationer, i enlighet med de avtal som avses i artikel 3.4 och 3.5. I dessa fall kan byrån för europeiska GNSS utses som behörig PRS-myndighet, |
d) |
tredjeländer, i enlighet med de avtal som avses i artikel 3.5. |
2. Driftskostnaderna för en behörig PRS-myndighet ska bäras av de PRS-deltagare som utsett denna.
3. En medlemsstat som inte har utsett en behörig PRS-myndighet i enlighet med punkt 1 a ska åtminstone utse en kontaktpunkt som vid behov kan bistå vid rapporteringen av upptäckt potentiellt skadlig elektromagnetisk interferens som påverkar PRS. Den berörda medlemsstaten ska utan dröjsmål underrätta kommissionen om denna utnämning.
4. En behörig PRS-myndighet ska sörja för att användningen av PRS överensstämmer med artikel 8 och punkt 1 i bilagan och att
a) |
PRS-användare kopplas ihop med GSMC för förvaltningen av PRS, |
b) |
tillträdesrättigheterna till PRS för varje grupp eller användare fastställs och förvaltas, |
c) |
PRS-nycklar och annan därtill relaterad säkerhetsskyddsklassificerad information erhålls från GSMC, |
d) |
PRS-nycklar och annan därtill relaterad säkerhetsskyddsklassificerad information distribueras till användarna, |
e) |
säkerheten för mottagarna och därtill relaterad säkerhetsskyddsklassificerad teknik och information förvaltas samt att riskbedömning genomförs, |
f) |
en kontaktpunkt inrättas, med uppgift att vid behov bistå vid rapporteringen av upptäckt potentiellt skadlig elektromagnetisk interferens som påverkar PRS. |
5. Den behöriga PRS-myndigheten i en medlemsstat ska sörja för att ett organ som är etablerat på den medlemsstatens territorium endast får utveckla eller tillverka PRS-mottagare eller säkerhetsmoduler om det organet
a) |
vederbörligen har givits tillstånd av styrelsen för säkerhetsackreditering i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EU) nr 912/2010, och |
b) |
uppfyller kraven i såväl de beslut som fattats av styrelsen för säkerhetsackreditering, och artikel 8 och punkt 2 i bilagan om utveckling och tillverkning av PRS-mottagare eller säkerhetsmoduler, förutsatt att de hänför sig till organets verksamhet. |
All ackreditering av utrustning och tillverkning som föreskrivs i denna punkt ska ses över minst vart femte år.
6. För att säkerställa att bestämmelserna i artikel 9 tillämpas ska den berörda medlemsstatens behöriga PRS-myndighet i samband med utveckling eller tillverkning enligt punkt 5 i denna artikel eller export utanför unionen fungera som en förbindelselänk gentemot de enheter som är behöriga i fråga om exportrestriktioner för relevant utrustning, teknik och mjukvara i samband med användning, utveckling och tillverkning av PRS.
7. En behörig PRS-myndighet ska kopplas ihop med GSMC i enlighet med artikel 8 och punkt 4 i bilagan.
8. Punkterna 4 och 7 ska inte påverka medlemsstaternas möjlighet att enligt ömsesidig överenskommelse delegera vissa specifika uppgifter som tillkommer deras respektive behöriga PRS-myndighet till en annan medlemsstat, med undantag för alla uppgifter som rör utövandet av suveränitet över det egna territoriet. De uppgifter som avses i punkterna 4 och 7 samt de uppgifter som omfattas av punkt 5 får utföras av medlemsstaterna gemensamt. De berörda medlemsstaterna ska utan dröjsmål informera kommissionen om sådana åtgärder.
9. Under förutsättning att specifika arrangemang görs kan en behörig PRS-myndighet begära tekniskt bistånd från byrån för europeiska GNSS för utförandet av sina uppgifter. De berörda medlemsstaterna ska utan dröjsmål informera kommissionen om sådana arrangemang.
10. Vart tredje år ska de behöriga PRS-myndigheterna rapportera till kommissionen och byrån för europeiska GNSS om efterlevnaden av de gemensamma minimistandarderna.
11. Vart tredje år ska kommissionen med bistånd av byrån för europeiska GNSS rapportera till Europaparlamentet och rådet om de behöriga PRS-myndigheternas efterlevnad av de gemensamma minimistandarderna, liksom eventuella fall av allvarliga överträdelser av dessa standarder.
12. När en behörig PRS-myndighet inte iakttar de gemensamma minimistandarder som framgår av artikel 8 kan kommissionen med vederbörlig hänsyn till subsidiaritetsprincipen och i samråd med den berörda medlemsstaten – och vid behov efter att ha inhämtat ytterligare specifika uppgifter – avge en rekommendation. Inom tre månader från det att rekommendationen utfärdats ska den berörda behöriga PRS-myndigheten antingen följa kommissionens rekommendation eller begära eller föreslå ändringar för att säkerställa efterlevnaden av de gemensamma minimistandarderna samt genomföra dem i samförstånd med kommissionen.
Om den berörda behöriga PRS-myndigheten efter utgången av den tremånadersperioden likväl inte rättar sig efter de gemensamma minimistandarderna ska kommissionen underrätta rådet och Europaparlamentet om detta och föreslå lämpliga åtgärder.
Artikel 6
GSMCs roll
GSMC ska tillhandahålla det operativa gränssnittet mellan de behöriga PRS-myndigheterna, rådet och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, som agerar enligt den gemensamma åtgärden 2004/552/Gusp och kontrollcentrumen. Det ska informera kommissionen om eventuella händelser som kan hindra PRS från att fungera tillfredsställande.
Artikel 7
Tillverkning och säkerhet beträffande mottagare och säkerhetsmoduler
1. En medlemsstat kan, på de villkor som anges i artikel 5.5, överlåta tillverkningen av PRS-mottagare eller tillhörande säkerhetsmoduler på organ som är etablerade på dess territorium eller i en annan medlemsstat. Rådet, kommissionen eller utrikestjänsten kan överlåta tillverkningen av PRS-mottagare eller tillhörande säkerhetsmoduler för eget bruk på organ som är etablerade på en medlemsstats territorium.
2. Styrelsen för säkerhetsackreditering kan när som helst återkalla ett tillstånd att tillverka PRS-mottagare eller tillhörande säkerhetsmoduler som den beviljat en enhet som avses i punkt 1 i denna artikel om de åtgärder som föreskrivs i artikel 5.5 b inte har iakttagits.
Artikel 8
Gemensamma minimistandarder
1. De gemensamma minimistandarder som de behöriga PRS-myndigheter som anges i artikel 5 ska efterleva ska omfatta de områden som anges i bilagan.
2. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 11 när det gäller antagande av de gemensamma minimistandarder som anges i bilagan och, vid behov, ändringar för uppdatering av bilagan för att ta hänsyn till utvecklingen av Galileoprogrammet, särskilt vad gäller teknik och ändrade säkerhetsbehov.
3. På grundval av de gemensamma minimistandarder som avses i punkt 2 i denna artikel kan kommissionen anta nödvändiga tekniska krav, riktlinjer och andra åtgärder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 12.2.
4. Kommissionen ska säkerställa att nödvändiga åtgärder vidtas för efterlevnad av de åtgärder som avses i punkterna 2 och 3 och att krav avseende säkerheten för PRS och dess användare samt därtill relaterad teknik uppfylls, med fullständigt beaktande av sakkunnigråd.
5. För att ge sitt bistånd i enlighet med denna artikel ska kommissionen verka för att ett möte med alla behöriga PRS-myndigheter anordnas minst en gång om året.
6. Kommissionen ska med bistånd från medlemsstaterna och byrån för europeiska GNSS förvissa sig om att de behöriga PRS-myndigheterna iakttar de gemensamma minimistandarderna, särskilt med hjälp av revisioner eller inspektioner.
Artikel 9
Exportrestriktioner
Export utanför unionen av utrustning, teknik och mjukvara för användning och utveckling av eller tillverkning för PRS ska endast vara tillåten i enlighet med artikel 8 och punkt 3 i bilagan och enligt de avtal som nämns i artikel 3.5 eller avtal om detaljerade bestämmelser för hur referensstationer får hysas och för driften av dessa.
Artikel 10
Tillämpning av gemensam åtgärd 2004/552/Gusp
Detta beslut ska tillämpas utan att det påverkar åtgärder som beslutats i enlighet med gemensam åtgärd 2004/552/Gusp.
Artikel 11
Utövande av delegering
1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 8.2 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 5 november 2011. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år.
3. Den delegering av befogenhet som avses i artikel 8.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.
4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
5. En delegerad akt som antas enligt artikel 8.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.
Artikel 12
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av den kommitté som inrättats genom förordning (EG) nr 683/2008. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt, och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.
Artikel 13
Översyn och rapport
Senast två år efter det att PRS har förklarats vara operationell ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om huruvida de regler som fastställts för tillträde till PRS är lämpliga och fungerar väl och, vid behov, föreslå ändringar av detta beslut.
Artikel 14
Särskilda bestämmelser om genomförandet av Galileoprogrammet
I syfte att säkerställa att det system som upprättats enligt Galileoprogrammet fungerar väl ska tillträde till PRS-teknik och innehav eller användning av PRS-mottagare, utan hinder av övriga bestämmelser i detta beslut, beviljas enligt de principer som föreskrivs i artikel 8 och i bilagan, för
a) |
kommissionen när den agerar som programförvaltare för Galileo, |
b) |
användarna av det system som upprättats enligt Galileoprogrammet, endast för de syften som är kopplade till deras ansvarsområden, i enlighet med ett särskilt arrangemang med kommissionen, |
c) |
byrån för europeiska GNSS, för utförandet av dess uppgifter, i enlighet med ett särskilt arrangemang med kommissionen, |
d) |
Europeiska rymdorganisationen, endast för forskning, utveckling och infrastrukturutbyggnad, i enlighet med ett särskilt arrangemang med kommissionen. |
Artikel 15
Sanktioner
Medlemsstaterna ska fastställa vilka sanktioner som ska gälla vid överträdelse av nationella bestämmelser som antagits i enlighet med detta beslut. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.
Artikel 16
Ikraftträdande och tillämpning
1. Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Medlemsstaterna ska tillämpa artikel 5 senast den 6 november 2013.
Artikel 17
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 25 oktober 2011.
På Europaparlamentets vägnar
J. BUZEK
Ordförande
På rådets vägnar
M. DOWGIELEWICZ
Ordförande
(1) EUT C 54, 19.2.2011, s. 36.
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 13 september 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 10 oktober 2011.
(3) EUT L 196, 24.7.2008, s. 1.
(4) EGT L 317, 3.12.2001, s. 1.
(5) EUT L 141, 27.5.2011, s. 17.
(6) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.
(7) EGT L 201, 31.7.2002, s. 37.
(8) EUT L 246, 20.7.2004, s. 30.
(9) EUT L 276, 20.10.2010, s. 11.
(10) EUT L 134, 29.5.2009, s. 1.
(11) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
BILAGA
Gemensamma minimistandarder
1. |
När det gäller artikel 5.4 omfattar de gemensamma minimistandarderna för användningen av PRS följande områden:
|
2. |
När det gäller artikel 5.5 omfattar de gemensamma minimistandarderna för utvecklingen och tillverkningen av PRS-mottagare eller säkerhetsmoduler följande områden:
|
3. |
När det gäller artiklarna 5.6 och 9 ska de gemensamma minimistandarderna för exportrestriktioner omfatta följande områden:
|
4. |
När det gäller artikel 5.7 omfattar de gemensamma minimistandarderna för länkarna mellan GSMC och de behöriga PRS-myndigheterna data- och röstlänkar. |
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/9 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 1105/2011/EU
av den 25 oktober 2011
om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättande av denna förteckning
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och
av följande skäl:
(1) |
På grundval av artikel 17.3 a i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 (2) upprättades genom besluten SCH/Com-ex (98) 56 (3) och SCH/Com-ex (99) 14 (4) en handbok om resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas. De besluten bör anpassas till unionens institutionella och rättsliga ram. |
(2) |
Förteckningen över resehandlingar utfärdade av tredjeland bör övervakas systematiskt för att säkerställa att medlemsstaternas myndigheter med ansvar för behandling av viseringsansökningar och gränskontroll förfogar över riktiga upplysningar om de resehandlingar som uppvisas av tredjelandsmedborgare. Utbytet av information mellan medlemsstaterna om utfärdade resehandlingar och om medlemsstaternas erkännande av dessa resehandlingar och tillgängliggörandet för allmänheten av denna information i sin helhet bör moderniseras och effektiviseras. |
(3) |
Förteckningen över resehandlingar har två syften: För det första ger den gränskontrollmyndigheterna möjlighet att kontrollera om en viss resehandling erkänns med avseende på passage av de yttre gränserna i enlighet med artikel 5.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (5). För det andra ger den konsulär personal möjlighet att kontrollera om medlemsstaterna erkänner en viss resehandling för påförande av ett viseringsmärke. |
(4) |
Enligt artikel 48.1 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av den 13 juli 2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) (6) ska en uttömmande förteckning över resehandlingar som utfärdas av värdlandet upprättas inom ramen för det lokala Schengensamarbetet. |
(5) |
Det bör införas en mekanism som säkerställer att förteckningen över resehandlingar ständigt uppdateras. |
(6) |
Eftersom resehandlingarnas säkerhet är relevant, med avseende på ett eventuellt erkännande av dem, bör kommissionen vid behov tillhandahålla en teknisk bedömning med hjälp av experter från medlemsstaterna. |
(7) |
Medlemsstaterna bör förbli behöriga för erkännandet av resehandlingar med avseende på passage av de yttre gränserna och med avseende på påförande av ett viseringsmärke. |
(8) |
Medlemsstaterna bör meddela sina ställningstaganden beträffande samtliga resehandlingar och sträva efter att harmonisera ställningstagandena beträffande de olika typerna av resehandlingar. Eftersom innehavare av en resehandling kan få problem om en medlemsstat inte har meddelat sitt ställningstagande beträffande denna resehandling, bör det införas en mekanism som gör det obligatoriskt för medlemsstaterna att ta ställning till om de erkänner handlingarna eller inte. En sådan mekanism bör inte kunna hindra medlemsstaterna från att när som helst meddela ett ändrat ställningstagande. |
(9) |
På lång sikt bör det upprättas en onlinedatabas som innehåller provexemplar på alla resehandlingar i syfte att underlätta gränskontrollmyndigheternas och den konsulära personalens granskning av en viss resehandling. Databasen bör uppdateras i enlighet med eventuella ändringar av medlemsstaters tidigare ställningstagande till om en resehandling erkänns eller inte. |
(10) |
För informationsändamål bör kommissionen upprätta en icke uttömmande förteckning över kända låtsaspass och fiktiva pass som medlemsstaterna har uppmärksammat kommissionen på. Låtsaspassen och de fiktiva passen i denna förteckning bör inte omfattas av kravet på erkännande eller icke-erkännande. De bör inte ge innehavaren rätt att passera de yttre gränserna, och en visering bör inte införas i dem. |
(11) |
För att säkerställa enhetliga villkor för sammanställning och uppdatering av förteckningen över resehandlingar bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (7). |
(12) |
Det rådgivande förfarandet bör användas för upprättande och uppdatering av förteckningen över resehandlingar, eftersom sådana åtgärder endast innebär ett sammanställande av utfärdade resehandlingar. |
(13) |
När det gäller Island och Norge utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (8), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A, B och C i rådets beslut 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet (9). |
(14) |
När det gäller Schweiz utgör detta beslut, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (10), en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A, B och C i beslut 1999/437/EG, jämfört med artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG (11). |
(15) |
När det gäller Liechtenstein utgör detta beslut, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket som omfattas av det område som avses i artikel 1 A, B och C i beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut 2011/350/EU (12). |
(16) |
I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. Eftersom detta beslut är en utveckling av Schengenregelverket ska Danmark, i enlighet med artikel 4 i det protokollet, inom sex månader efter det att rådet har beslutat om detta beslut, besluta huruvida landet ska genomföra det i sin nationella lagstiftning. |
(17) |
Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (13). Förenade kungariket deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på Förenade kungariket. |
(18) |
Detta beslut utgör en utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om en begäran från Irland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket (14). Irland deltar därför inte i antagandet av beslutet, som inte är bindande för eller tillämpligt på Irland. |
(19) |
När det gäller Cypern utgör detta beslut en akt som är en utveckling av Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 i 2003 års anslutningsakt. |
(20) |
Detta beslut utgör en akt som utvecklar Schengenregelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
1. Genom detta beslut fastställs en förteckning över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas (förteckningen över resehandlingar) och en mekanism för upprättande av förteckningen.
2. Detta beslut ska tillämpas på resehandlingar såsom ett nationellt pass (vanligt pass, diplomatpass, tjänstepass/officiellt pass eller särskilt pass), en provisorisk resehandling, en resehandling för en flykting eller statslös person, en resehandling som utfärdats av internationella organisationer eller en passersedel.
3. Detta beslut ska inte påverka medlemsstaternas behörighet att erkänna resehandlingar.
Artikel 2
Upprättande av förteckningen över resehandlingar
1. Kommissionen ska upprätta förteckningen över resehandlingar med bistånd från medlemsstaterna på grundval av information som samlats in inom ramen för det lokala Schengensamarbetet, såsom anges i artikel 48.1 c i förordning (EG) nr 810/2009.
2. Förteckningen över resehandlingar ska upprättas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 8.2.
Artikel 3
Strukturen på förteckningen över resehandlingar
1. Förteckningen över resehandlingar ska bestå av tre delar.
2. Del I ska bestå av resehandlingar utfärdade av de tredjeländer och territoriella enheter som förtecknas i bilagorna I och II till rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (15).
3. Del II ska bestå av följande resehandlingar utfärdade av medlemsstaterna, inklusive sådana som utfärdats av de medlemsstater i Europeiska unionen som inte deltar i antagandet av detta beslut och av de medlemsstater i Europeiska unionen som ännu inte till fullo tillämpar bestämmelserna i Schengenregelverket:
a) |
Resehandlingar utfärdade till tredjelandsmedborgare. |
b) |
Resehandlingar utfärdade till flyktingar enligt Förenade nationernas konvention angående flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951. |
c) |
Resehandlingar utfärdade till statslösa personer enligt Förenade nationernas konvention om statslösa personers rättsliga ställning av den 28 september 1954. |
d) |
Resehandlingar utfärdade till personer som inte är medborgare i något land och som är bosatta i en medlemsstat. |
e) |
Resehandlingar utfärdade av Förenade kungariket till brittiska medborgare som inte är medborgare i Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland i den mening som avses i unionslagstiftningen. |
4. Del III ska bestå av resehandlingar utfärdade av internationella organisationer.
5. I regel gäller upptagandet i förteckningen av en viss resehandling samtliga serier av den resehandlingen som fortfarande är giltiga.
6. Om ett tredjeland inte utfärdar en viss typ av resehandling, ska detta anges genom att ”utfärdas ej” skrivs in i förteckningen över resehandlingar.
Artikel 4
Underrättelse om erkännande eller icke-erkännande av förtecknade resehandlingar
1. Inom tre månader från översändandet av förteckningen över resehandlingar ska medlemsstaterna för var och en av resehandlingarna underrätta kommissionen om huruvida de erkänner den förtecknade resehandlingen eller inte.
2. Om en medlemsstat underlåter att meddela sitt ställningstagande inom den tidsfrist som avses i punkt 1 ska resehandlingen i fråga anses vara erkänd till dess att medlemsstaten meddelar att den inte erkänner den.
3. Inom ramen för den kommitté som avses i artikel 8.1 ska medlemsstaterna utbyta information om skälen till att de erkänner eller inte erkänner en viss resehandling i syfte att nå en harmoniserad ståndpunkt.
4. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om varje ändring av ett tidigare ställningstagande till om en viss resehandling erkänns eller inte.
Artikel 5
Utfärdande av nya resehandlingar
1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om nya resehandlingar enligt artikel 3.3 a-d.
2. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om nya resehandlingar utfärdade av tredjeländer, medlemsstater och internationella organisationer enligt artikel 3.2, 3.3 e och 3.4. Kommissionen ska i samarbete med medlemsstaterna sträva efter att samla in provexemplar på nya resehandlingar i syfte att dela med sig av dem.
3. Kommissionen ska uppdatera förteckningen över resehandlingar i enlighet med de underrättelser och den information som den mottar och ska begära att medlemsstaterna meddelar sitt ställningstagande till erkännande eller icke-erkännande i enlighet med artikel 4.
4. Den uppdaterade förteckningen över resehandlingar ska upprättas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 8.2.
Artikel 6
Information om kända låtsaspass och fiktiva pass
Kommissionen ska också upprätta och uppdatera en icke uttömmande förteckning över kända låtsaspass och fiktiva pass på grundval av information som den har fått av medlemsstaterna.
Artikel 7
Bedömning av resehandlingar
1. För att bistå medlemsstaterna vid deras tekniska bedömning av resehandlingar får kommissionen med hjälp av experter från medlemsstaterna företa en teknisk analys av resehandlingarna med särskilt beaktande av Internationella civila luftfartsorganisationens relevanta normer och rekommendationer.
2. I tillämpliga fall får även villkoren och förfarandena för utfärdande av resehandlingar analyseras i samband med detta.
3. Resultatet av de analyser som avses i punkterna 1 och 2 ska meddelas medlemsstaterna.
Artikel 8
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté (kommittén för resehandlingar). Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
Artikel 9
Offentliggörande av förteckningarna
Kommissionen ska göra förteckningen över resehandlingar, inklusive underrättelserna enligt artikel 4, och den förteckning som avses i artikel 6, tillgängliga för medlemsstaterna och allmänheten via en ständigt uppdaterad elektronisk publikation.
Artikel 10
Upphävanden
Besluten SCH/Com-ex (98) 56 och SCH/Com-ex (99) 14 ska upphävas.
Artikel 11
Ikraftträdande
1. Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
2. Beslutet ska tillämpas från och med ikraftträdandedagen, utom artikel 10 som ska tillämpas från och med dagen för kommissionens första offentliggörande av förteckningen över resehandlingar.
Artikel 12
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen.
Utfärdat i Strasbourg den 25 oktober 2011.
På Europaparlamentets vägnar
J. BUZEK
Ordförande
På rådets vägnar
M. DOWGIELEWICZ
Ordförande
(1) Europaparlamentets ståndpunkt av den 6 juli 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 23 september 2011.
(2) EGT L 239, 22.9.2000, s. 19.
(3) EGT L 239, 22.9.2000, s. 207.
(4) EGT L 239, 22.9.2000, s. 298.
(5) EUT L 105, 13.4.2006, s. 1.
(6) EUT L 243, 15.9.2009, s. 1.
(7) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
(8) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.
(9) EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.
(10) EUT L 53, 27.2.2008, s. 52.
(11) EUT L 53, 27.2.2008, s. 1.
(12) EUT L 160, 18.6.2011, s. 19.
(13) EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.
(14) EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.
(15) EGT L 81, 21.3.2001, s. 1.
II Icke-lagstiftningsakter
FÖRORDNINGAR
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/13 |
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1106/2011
av den 20 oktober 2011
om ändring av förordningar (EU) nr 57/2011 och (EG) nr 754/2009 vad gäller skydd av arten håbrand, vissa TAC och vissa begränsningar av fiskeansträngningen för Tyskland och Irland
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 43.3,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1) |
Genom rådets förordning (EU) nr 57/2011 (1) fastställs fiskemöjligheterna för år 2011 för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i EU-vatten och, för EU-fartyg, i vissa andra vatten än EU-vatten. |
(2) |
En inkonsekvens mellan lydelsen av förordning (EU) nr 57/2011 och lydelsen av uppgifterna i bilaga IA till denna om vitlinglyra bör rättas till. |
(3) |
Förordning (EU) nr 57/2011 förbjuder fiske av håbrand i internationella vatten, med krav på omedelbart frisläppande vid oavsiktliga fångster. Bilaga IA till den förordningen fastställer den totala tillåtna fångstmängden för håbrand till 0 ton i vissa Ices-områden (inga bestämmelser om oavsiktliga fångster). Därför gäller inga begränsningar för fångsterna av håbrand inom vissa områden inom EU:s vatten, medan det inom andra (Atlanten) finns områden (Ices-områden) som har tilldelats total tillåten fångstmängd (TAC) och andra som inte har det (Cecaf-områden). Med tanke på artens tillstånd och de pågående diskussionerna om att eventuellt ta upp den i konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites-konventionen) (bilaga III), är det lämpligt att införa ökat skydd för håbrand som gäller i alla områden och för både EU-fartyg och fartyg från tredjeland som fiskar i EU-vatten. |
(4) |
Den vetenskapliga bedömningen av torsk i Keltiska havet visar på förbättringar, och har bekräftat att det utlåtande som den nuvarande TAC:en grundas på underskattade den starka årsklassen 2009 och därmed den dynamiska ökningen av biomassa för detta bestånd. Mot bakgrund av de nya selektivitetsåtgärder som planeras av den regionala rådgivande nämnden för nordvästliga vatten (NWWRAC), som skulle minska risken för att kolja och vitling kastas över bord vid torskfiske, bör TAC:en för torsk i Keltiska havet anpassas till de nya vetenskapliga rekommendationerna för återstoden av 2011. |
(5) |
Den 29 juli 2011 underrättade Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del (Nafo) alla de avtalsslutande parterna om antagandet av en ändring av Nafos TAC för 2011 för kungsfiskar i delområde 2, sektionerna 1F och 3K, med omedelbar verkan. Kommissionen översände den 1 augusti 2011 samma information till alla medlemsstater som har intressen i detta fiske. Ändringen bör genomföras i unionslagstiftningen och tillämpas på EU-fartyg från och med den 2 augusti 2011. |
(6) |
Vid fastställande av fiskemöjligheter och i enlighet med förordning (EG) nr 1342/2008 av den 18 december 2008 om upprättande av en långsiktig plan för torskbestånden och det fiske som utnyttjar de bestånden (2), får rådet på förslag av kommissionen och på grundval av den information som lämnas av medlemsstaterna och utlåtanden från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskenäringen (STECF) utesluta vissa fartygsgrupper från tillämpningen av det system för förvaltning av fiskeansträngningen, under förutsättning att lämpliga uppgifter om torskfångster och fångster som kastas överbord finns tillgängliga för berörd fartygsgrupp, att procentandelen av torskfångsten inte överstiger 1,5 % av varje berörd fartygsgrupps totala fångster och att inbegripande av dessa fartygsgrupper i systemet skulle innebära en administrativ arbetsbörda som är oproportionerlig i förhållande till dessa fartygs totala inverkan på torskbestånden. |
(7) |
På grundval av förordning (EG) nr 1342/2008, uteslöts i förordning (EG) nr 754/2009 (3) vissa fartygsgrupper från det system med fiskeansträngningar som fastställs i förordning (EG) nr 1342/2008. |
(8) |
Irland har lämnat uppgifter om de torskfångster som görs av en fartygsgrupp som fiskar väster om Skottland och använder bottentrålar med nätstycken med kvadratiska maskor med en maskstorlek på minst 120 mm i området som anges i punkt 6.1 i bilaga III i rådets förordning (EG) nr 43/2009 av den 16 januari 2009 om fastställande för år 2009 av fiskemöjligheter och därmed förbundna villkor för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i gemenskapens vatten och, för gemenskapens fartyg, i andra vatten där fångstbegränsningar krävs (4), och som använder 100 mm maskstorlek i andra områden väster om Skottland. På grundval av denna information kan det enligt STECF:s bedömning fastställas att dessa fartygsgruppers torskfångster, inklusive fångster som kastas överbord, inte överstiger 1,5 % av den totala fångsten. De införda kontroll- och övervakningsåtgärderna säkerställer dessutom övervakning och kontroll av dessa fartygsgrupper. Slutligen skulle ett inbegripande av denna grupp i systemet innebära en administrativ arbetsbörda som är oproportionerlig i förhållande till den totala inverkan på torskbestånden. Det är därför lämpligt att ändra förordning (EG) nr 754/2009 för att kunna utesluta denna fartygsgrupp från det system med fiskeansträngningar som fastställs i förordning (EG) nr 1342/2008. De begränsningar för ansträngningarna som anges för Irland i förordning (EU) nr 57/2011 bör ändras i enlighet med detta. |
(9) |
En fartygsgrupp från Tyskland är för närvarande utesluten från tillämpningen av det system som fastställs i förordning (EG) nr 1342/2008. På grundval av den information som lämnats av Tyskland under 2011 var STECF oförmögen att göra bedömningen huruvida villkoren i förordning (EG) nr 1342/2008 uppfylldes även under förvaltningsperioden 2010. Det är därför lämpligt att på nytt inbegripa denna tyska fartygsgrupp i det fiskeansträngningssystemet. Förordning (EG) nr 754/2009 bör ändras i enlighet med detta. |
(10) |
Förordning (EU) nr 57/2011 ska i allmänhet tillämpas från och med den 1 januari 2011. De begränsningar av fiskeansträngningarna som fastställs i förordning (EU) nr 57/2011 gäller emellertid under en ettårsperiod från och med den 1 februari 2011. Därför bör bestämmelserna i denna förordning gällande fångstbegränsningar och tilldelning gälla från och med den 1 januari 2011, med undantag för de nya bestämmelserna om kungsfiskar i delområde 2, sektionerna 1F och 3K, som bör gälla från och med den 2 augusti 2011. Bestämmelserna i denna förordning gällande begränsningar av fiskeansträngningarna bör gälla från och med den 1 februari 2011. En sådan tillämpning med retroaktiv verkan kommer inte att påverka rättssäkerheten då de berörda fiskemöjligheterna ännu inte har uttömts. Eftersom ändringar av systemet direkt påverkar de berörda flottornas ekonomiska verksamhet, bör denna förordning träda i kraft omedelbart efter det att den har offentliggjorts. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändring av förordning (EU) nr 57/2011
Förordning (EU) nr 57/2011 ska ändras på följande sätt:
1. |
Artikel 5.4 b ska ersättas med följande:
|
2. |
Artikel 8.1 e ska ersättas med följande:
|
3. |
Artikel 37.1 ska ersättas med följande: ”1. Det ska vara förbjudet för fartyg från tredjeland att fiska efter, behålla ombord, lasta om eller landa följande arter:
|
4. |
I bilaga IA ska uppgifterna om torsk i områdena VIIb, VIIc, VIIe–k, VIII, IX och X; EU-vatten i Cecaf 34.1.1 ersättas med följande:
|
5. |
I bilaga IA ska uppgifterna om håbrand i EU:s vatten och i internationella vatten i III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X och XII ersättas med följande:
|
6. |
I bilaga IA ska uppgifterna om havskräfta i VII ersättas med följande:
|
7. |
I bilaga IC ska uppgifterna om kungsfiskar i Nafo delområde 2, sektionerna IF och 3K ersättas med följande:
|
8. |
Tillägg 1 till bilaga IIA ska ändras på följande sätt:
|
Artikel 2
Ändring av förordning (EG) nr 754/2009
I förordning (EG) nr 754/2009 ska artikel 1 ändras enligt följande:
a) |
Led f ska utgå. |
b) |
Följande led ska läggas till:
|
Artikel 3
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1.1–1.6 ska tillämpas från och med den 1 januari 2011.
Artikel 1.7 ska tillämpas från och med den 2 augusti 2011.
Artiklarna 1.8 och 2 ska tillämpas från och med den 1 februari 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Luxemburg den 20 oktober 2011.
På rådets vägnar
M. SAWICKI
Ordförande
(1) EUT L 24, 27.1.2011, s. 1.
(2) EUT L 348, 24.12.2008, s. 20.
(3) EUT L 214, 19.8.2009, s. 16.
(4) EUT L 22, 26.1.2009, s. 1.
(5) Fångster av denna art ska omedelbart släppas ut oskadade i den mån det är möjligt.”
(6) Varav högst följande kvoter får fiskas i zon VII (Porcupine Bank – Enhet 16) (NEP/*07U16):
Spanien |
377 |
Frankrike |
241 |
Irland |
454 |
Förenade kungariket |
188 |
EU |
1 260” |
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/17 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1107/2011
av den 28 oktober 2011
om förbud mot fiske efter nordhavsräka i Nafo-område 3L med fartyg som seglar under lettisk flagg
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken (1) efterlevs, särskilt artikel 36.2, och
av följande skäl:
(1) |
I rådets förordning (EU) nr 57/2011 av den 18 januari 2011 om fastställande för år 2011 av fiskemöjligheterna för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i EU-vatten och, för EU-fartyg, i vissa andra vatten än EU-vatten (2) fastställs kvoter för 2011. |
(2) |
Enligt de uppgifter som kommissionen har mottagit har fångsterna av det bestånd som anges i bilagan till den här förordningen, gjorda av fartyg som är registrerade i den medlemsstat som anges i samma bilaga, eller som för den medlemsstatens flagg, medfört att kvoten för 2011 är uppfiskad. |
(3) |
Det är därför nödvändigt att förbjuda fiske efter detta bestånd. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Uppfiskad kvot
Den fiskekvot för 2011 som tilldelats den medlemsstat som anges i bilagan till denna förordning för det bestånd som anges i samma bilaga ska anses vara uppfiskad från och med den dag som fastställs i bilagan.
Artikel 2
Förbud
Fiske efter det bestånd som anges i bilagan till denna förordning, och som bedrivs av fartyg som är registrerade i den medlemsstat som anges i samma bilaga, eller som för den medlemsstatens flagg, är förbjudet från och med den dag som fastställs i bilagan. Från och med den dagen är det även förbjudet att omflytta, omlasta och landa fångster av detta bestånd gjorda av sådana fartyg och att förvara dessa fångster ombord.
Artikel 3
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 28 oktober 2011.
På kommissionens vägnar För ordföranden
Lowri EVANS
Generaldirektör för havsfrågor och fiske
(1) EUT L 343, 22.12.2009, s. 1.
(2) EUT L 24, 27.1.2011, s. 1.
BILAGA
Nr |
60/T&Q |
Medlemsstat |
Lettland |
Bestånd |
PRA/N3L |
Art |
Nordhavsräka (Pandalus borealis) |
Område |
NAFO 3L |
Datum |
28 september 2011 |
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/19 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1108/2011
av den 28 oktober 2011
om undantag från förordningarna (EG) nr 2058/96, (EG) nr 2305/2003, (EG) nr 969/2006, (EG) nr 1918/2006, (EG) nr 1964/2006, (EG) nr 1067/2008 och (EG) nr 828/2009 vad gäller tidpunkterna för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av importlicenser under 2012 inom ramen för tullkvoterna för spannmål, ris, socker och olivolja och om undantag från förordningarna (EG) nr 382/2008, (EG) nr 1518/2003, (EU) nr 1178/2010, (EU) nr 90/2011 och (EG) nr 951/2006 vad gäller tidpunkterna för utfärdande av exportlicenser under 2012 inom sektorerna för nötkött, griskött, ägg, fjäderfäkött samt för utomkvotssocker och utomkvotsisoglukos
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1095/96 av den 18 juni 1996 om genomförande av medgivandena i lista CXL som fastställts sedan förhandlingarna enligt Gatt artikel XXIV.6 avslutats (1), särskilt artikel 1,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (2), särskilt artiklarna 61, 144.1, 148, 156 och 161.3 jämförda med artikel 4,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1528/2007 av den 20 december 2007 om tillämpning av de ordningar som ska tillämpas på produkter med ursprung i vissa stater som ingår i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) enligt avtal om att sluta ekonomiska partnerskapsavtal eller som leder till att sådana partnerskapsavtal sluts (3), särskilt artikel 9.5,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 732/2008 av den 22 juli 2008 om tillämpning av Allmänna preferenssystemet under perioden 1 januari 2009–31 december 2011 samt om ändring av förordningarna (EG) nr 552/97 och (EG) nr 1933/2006 och av kommissionens förordningar (EG) nr 1100/2006 och (EG) nr 964/2007 (4), särskilt artikel 11.7, och
av följande skäl:
(1) |
Särskilda bestämmelser för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av importlicenser för vanligt vete av annan kvalitet än hög inom ramen för tullkvoterna med löpnummer 09.4123, 09.4124 och 09.4125, för korn inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4126 och för majs inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4131 fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1067/2008 av den 30 oktober 2008 om öppnande och förvaltning av gemenskapstullkvoter för vanligt vete av annan kvalitet än hög från tredjeländer och om undantag från rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (5), kommissionens förordning (EG) nr 2305/2003 av den 29 december 2003 om öppnande och förvaltning av en gemenskapstullkvot för import av korn från tredje land (6) och kommissionens förordning (EG) nr 969/2006 av den 29 juni 2006 om öppnande och förvaltning av en gemenskapstullkvot för import av majs från tredjeland (7). |
(2) |
Kommissionens förordning (EG) nr 2058/96 av den 28 oktober 1996 om öppnande och förvaltning av en tullkvot för brutet ris som omfattas av KN-nummer 1006 40 00, för produktion av livsmedelsberedningar som omfattas av KN-nummer 1901 10 (8) och kommissionens förordning (EG) nr 1964/2006 av den 22 december 2006 om närmare bestämmelser om öppnande och förvaltning av importtullen för ris med ursprung i Bangladesh i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 3491/90 (9) innehåller särskilda bestämmelser för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av importlicenser för brutet ris inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4079 och för ris med ursprung i Bangladesh inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4517. |
(3) |
Kommissionens förordning (EG) nr 828/2009 av den 10 september 2009 om tillämpningsföreskrifter för regleringsåren 2009/10 till 2014/15 för import och raffinering av produkter från sockersektorn med HS-nummer 1701 inom ramen för förmånsavtal (10) innehåller särskilda bestämmelser för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av importlicenser inom ramen för tullkvoterna med löpnummer 09.4221, 09.4231 och 09.4241–09.4247. |
(4) |
Kommissionens förordning (EG) nr 1918/2006 av den 20 december 2006 om öppnande och förvaltning av tullkvoter för olivolja med ursprung i Tunisien (11) innehåller särskilda bestämmelser för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av importlicenser för olivolja inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4032. |
(5) |
Med hänsyn till hur helgdagarna infaller under 2012 bör det, för att de aktuella kvotmängderna inte ska överskridas, under vissa perioder göras undantag från förordningarna (EG) nr 2058/96, (EG) nr 2305/2003, (EG) nr 969/2006, (EG) nr 1918/2006, (EG) nr 1964/2006, (EG) nr 1067/2008 och (EG) nr 828/2009 vad avser tidpunkterna för inlämnande av ansökningar om importlicenser och för utfärdande av dessa. |
(6) |
Enligt artikel 12.1 andra stycket i kommissionens förordning (EG) nr 382/2008 av den 21 april 2008 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med import- och exportlicenser inom nötköttssektorn (12), artikel 3.3 i kommissionens förordning (EG) nr 1518/2003 av den 28 augusti 2003 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med exportlicenser inom grisköttssektorn (13), artikel 3.3 i kommissionens förordning (EG) nr 1178/2010 av den 13 december 2010 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med exportlicenser inom äggsektorn (14) och artikel 3.3 i kommissionens förordning (EG) nr 90/2011 av den 3 februari 2011 om tillämpningsföreskrifter för ordningen med exportlicenser inom sektorn för fjäderfäkött (15) ska exportlicenser utfärdas onsdagen efter den vecka under vilken licensansökningarna lämnades in, såvida kommissionen inte under tiden har vidtagit någon särskild åtgärd. |
(7) |
Enligt artikel 7d.1 i kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 av den 30 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 318/2006 för handel med tredjeländer i sockersektorn (16) ska exportlicenser för utomkvotssocker och utomkvotsisoglukos utfärdas från och med fredagen veckan efter den vecka under vilken licensansökningarna lämnades in, såvida kommissionen inte under tiden har vidtagit någon särskild åtgärd. |
(8) |
Med tanke på hur helgdagarna infaller under 2012 och de konsekvenser som detta kommer att få för utgivningen av Europeiska unionens officiella tidning kommer perioden mellan inlämnandet av ansökningarna och dagen för utfärdandet av licenserna att vara för kort för att garantera en god förvaltning av marknaden. Denna period bör följaktligen förlängas. |
(9) |
Kommissionens förordning (EG) nr 1000/2010 (17) om undantag från vissa förordningar när det gäller datum för inlämnande av ansökningar om och utfärdande av import- och exportlicenser under 2011 bör därför upphävas. |
(10) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen inom jordbruket. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Spannmål
1. Genom undantag från artikel 4.1 andra stycket i förordning (EG) nr 1067/2008 får ansökningar om importlicenser för vanligt vete av annan kvalitet än hög inom ramen för tullkvoterna med löpnumren 09.4123, 09.4124 och 09.4125, för år 2012, inte lämnas in efter kl. 13.00 (lokal tid i Bryssel) fredagen den 14 december 2012.
2. Genom undantag från artikel 3.1 andra stycket i förordning (EG) nr 2305/2003 får ansökningar om importlicenser för korn inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4126, för år 2012, inte lämnas in efter kl.13.00 (lokal tid i Bryssel) fredagen den 14 december 2012.
3. Genom undantag från artikel 4.1 andra stycket i förordning (EG) nr 969/2006 får ansökningar om importlicenser för majs inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4131, för år 2012, inte lämnas in efter kl.13.00 (lokal tid i Bryssel) fredagen den 14 december 2012.
Artikel 2
Ris
1. Genom undantag från artikel 2.1 tredje stycket i förordning (EG) nr 2058/96 får ansökningar om importlicenser för brutet ris inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4079, för år 2012, inte lämnas in efter kl.13.00 (lokal tid i Bryssel) fredagen den 7 december 2012.
2. Genom undantag från artikel 4.3 första stycket i förordning (EG) nr 1964/2006 får ansökningar om importlicenser för ris med ursprung i Bangladesh inom ramen för tullkvoten med löpnummer 09.4571, för år 2012, inte lämnas in efter kl.13.00 (lokal tid i Bryssel) fredagen den 7 december 2012.
Artikel 3
Socker
Genom undantag från artikel 4.1 i förordning (EG) nr 828/2009 får ansökningar om importlicenser för produkter från sockersektorn inom ramen för tullkvoterna med löpnumren 09.4221, 09.4231 och 09.4241–09.4247 inte lämnas in mellan fredagen den 14 december 2012, kl. 13.00 lokal tid i Bryssel, och fredagen den 28 december 2012, kl. 13.00 lokal tid i Bryssel.
Artikel 4
Olivolja
Genom undantag från artikel 3.3 i förordning (EG) nr 1918/2006 ska importlicenser för olivolja för vilka ansökningar lämnas in under de perioder som nämns i bilaga I till denna förordning utfärdas på de datum för varje period som anges i samma bilaga, om inte annat följer av åtgärder som vidtagits enligt artikel 7.2 i förordning (EG) nr 1301/2006.
Artikel 5
Licenser för export med bidrag för sektorerna för nötkött, griskött, ägg och fjäderfäkött
Genom undantag från artikel 12.1 andra stycket i förordning (EG) nr 382/2008, artikel 3.3 i förordning (EG) nr 1518/2003, artikel 3.3 i förordning (EG) nr 1178/2010 och artikel 3.3 i förordning (EU) nr 90/2011 ska exportlicenser för vilka ansökningar lämnas in under de perioder som anges i bilaga II till denna förordning utfärdas på de datum som anges för varje period i samma bilaga, i förekommande fall med beaktande av de särskilda åtgärder som avses i artikel 12.2 och 12.3 i förordning (EG) nr 382/2008, artikel 3.4 och 3.4a i förordning 1518/2003, artikel 3.4 och 3.5 i förordning (EU) nr 1178/2010 och artikel 3.4 och 3.5 i förordning (EU) nr 90/2011 och som vidtagits före nämnda datum för utfärdande.
Artikel 6
Utomkvotssocker och utomkvotsisoglukos
Genom undantag från artikel 7d.1 i förordning (EG) nr 951/2006 ska exportlicenser för utomkvotssocker och utomkvotsisoglukos för vilka ansökningar lämnas in under de perioder som anges i bilaga III till denna förordning utfärdas på de datum som anges för varje period i samma bilaga, i förekommande fall med beaktande av de särskilda åtgärder som avses i artikel 9.1 och 9.2 i förordning (EG) nr 951/2006 och som vidtagits före de nämnda datumen för utfärdande.
Artikel 7
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den upphör att gälla den 31 december 2012.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 28 oktober 2011.
På kommissionens vägnar För ordföranden
José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 146, 20.6.1996, s. 1.
(2) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
(3) EUT L 348, 31.12.2007, s. 1.
(4) EUT L 211, 6.8.2008, s. 1.
(5) EUT L 290, 31.10.2008, s. 3.
(6) EUT L 342, 30.12.2003, s. 7.
(7) EUT L 176, 30.6.2006, s. 44.
(8) EGT L 276, 29.10.1996, s. 7.
(9) EUT L 408, 30.12.2006, s. 19.
(10) EUT L 240, 11.9.2009, s. 14.
(11) EUT L 365, 21.12.2006, s. 84.
(12) EUT L 115, 29.4.2008, s. 10.
(13) EUT L 217, 29.8.2003, s. 35.
(14) EUT L 328, 14.12.2010, s. 1.
(15) EUT L 30, 4.2.2004, s. 1.
(16) EUT L 178, 1.7.2006, s. 24.
(17) EUT L 290, 6.11.2010, s. 26.
BILAGA I
Perioder för inlämnande av ansökningar om importlicenser för olivolja |
Datum för utfärdande |
Måndagen den 2 eller tisdagen den 3 april 2012 |
Fredagen den 13 april 2012 |
Måndagen den 14 eller tisdagen den 15 maj 2012 |
Onsdagen den 23 maj 2012 |
Måndagen den 21 eller tisdagen den 22 maj 2012 |
Onsdagen den 30 maj 2012 |
Måndagen den 29 eller tisdagen den 30 oktober 2012 |
Torsdagen den 8 november 2012 |
BILAGA II
Perioder för inlämnande av ansökningar om exportlicenser inom sektorerna för nötkött, griskött, ägg och fjäderfäkött |
Datum för utfärdande |
2–6 april 2012 |
12 april 2012 |
23–27 april 2012 |
3 maj 2012 |
21–25 maj 2012 |
31 maj 2012 |
17–28 december 2012 |
7 januari 2013 |
BILAGA III
Perioder för inlämnande av ansökningar om exportlicenser för utomkvotssocker och utomkvotsisoglukos |
Datum för utfärdande |
23–27 april 2012 |
7 maj 2012 |
6–10 augusti 2012 |
20 augusti 2012 |
17–28 december 2012 |
7 januari 2013 |
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/23 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1109/2011
av den 3 november 2011
om ändring av bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005 vad gäller likvärdiga metoder för undersökning av trikiner
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (1), särskilt artikel 18 början av första meningen och artikel 18.8, 18.9 och 18.10, och
av följande skäl:
(1) |
I kommissionens förordning (EG) nr 2075/2005 av den 5 december 2005 om fastställande av särskilda bestämmelser för offentlig kontroll av trikiner i kött (2) fastställs metoder för påvisande av trikiner i prover av slaktkroppar. Referensmetoden anges i kapitel I i bilaga I till den förordningen. Tre detektionsmetoder som är likvärdiga med referensmetoden anges i kapitel II i bilaga I till den förordningen. |
(2) |
Enligt förordning (EG) nr 2075/2005, i dess lydelse enligt förordning (EG) nr 1245/2007 (3), är det tillåtet att använda pepsinlösning för påvisande av trikiner i kött och i förordningen fastställs kraven för användning av pepsinlösning som reagens i detektionsmetoder. Även för likvärdiga detektionsmetoder bör det, i förekommande fall, fastställas identiska krav. Del C i kapitel II i bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(3) |
Vidare har privata företag börjat tillverka nya apparater för undersökning av trikiner som använder en digestionsmetod som är likvärdig med referensmetoden. Till följd av denna utveckling antogs riktlinjer för validering av nya apparater för undersökning av trikiner med digestionsmetoden enhälligt vid mötet i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa den 16 december 2008. |
(4) |
En metod med ny apparatur för undersökning av trikiner hos tamsvin validerades 2010 av EU:s referenslaboratorium för parasiter i enlighet med dessa riktlinjer. |
(5) |
Valideringsresultaten visar att den nya apparaturen och den relaterade metoden för påvisande av trikiner, som validerats av EU:s referenslaboratorium enligt kod nr EURLP_D_001/2011 (4), är likvärdig med referensmetoden i kapitel I i bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005. Metoden bör därför införas i förteckningen över likvärdiga detektionsmetoder i kapitel II i bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005. |
(6) |
Kapitel II i bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(7) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EUT L 139, 30.4.2004, s. 206.
(2) EUT L 338, 22.12.2005, s. 60.
(3) EUT L 281, 25.10.2007, s. 19.
(4) Se.http://www.iss.it/crlp/index.php
BILAGA
Kapitel II i bilaga I till förordning (EG) nr 2075/2005 ska ändras på följande sätt:
1. |
I del C ska punkt 1 f ersättas med följande:
|
2. |
Följande del ska läggas till som del D: ”D. Magnetomrörarmetoden för undersökning av samlingsprover genom filteringsteknik och påvisande av larver genom latexagglutinationstest Denna metod anses endast vara likvärdig vid undersökning av kött från tamsvin 1. Apparatur och reagens
2. Uttagning av prov Enligt föreskrifterna i kapitel I.2. 3. Utförande I. För kompletta samlingsprover (bestående av 100 g prover) ska förfarandet som anges i kapitel I.3.I a–i följas. Dessutom ska följande förfaringssätt tillämpas:
II. Samlingsprover på mindre än 100 g enligt föreskrifterna i kapitel I.3.II För samlingsprover på mindre än 100 g ska förfarandet i kapitel I.3.II följas. III. Positiva eller osäkra resultat Om en undersökning av ett samlingsprov ger ett positivt eller osäkert resultat med latexagglutinationstestet, ska ett ytterligare prov på 20 g tas från varje svin i enlighet med kapitel I.2 a. Proverna på 20 g från fem svin samlas och undersöks enligt metoden i punkt I. På detta sätt ska prover från 20 grupper om fem svin undersökas. När ett positivt latexagglutinationstest erhålls från en grupp om fem svin ska ytterligare prover på 20 g tas från varje svin i gruppen, och varje prov undersöks därefter separat enligt en av metoderna i kapitel I. Parasitprover ska förvaras i 90 % etylalkohol för konservering och artidentifiering vid EU:s referenslaboratorium eller det nationella referenslaboratoriet. Efter uttagning av parasiter ska positiva vätskor dekontamineras genom uppvärmning till minst 60 °C.” |
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/27 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1110/2011
av den 3 november 2011
om godkännande av ett enzympreparat av endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) som fodertillsats för värphöns, mindre fjäderfäarter och slaktgrisar (innehavare av godkännandet Roal Oy)
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 9.2, och
av följande skäl:
(1) |
Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. |
(2) |
En ansökan om godkännande av enzympreparatet endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) har lämnats in i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1831/2003. Till ansökan bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
(3) |
Ansökan gäller godkännande i kategorin ”zootekniska tillsatser” av enzympreparatet av endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) som fodertillsats för värphöns, mindre fjäderfäarter och slaktgrisar. |
(4) |
Användningen av preparatet har tillåtits i tio år för slaktkycklingar, kycklingar som föds upp till värphöns, slaktkalkoner, kalkoner som föds upp för avel och avvanda smågrisar genom kommissionens förordning (EG) nr 902/2009 (2). |
(5) |
Nya uppgifter har lämnats till stöd för ansökan om godkännande av enzympreparatet av endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) för värphöns, mindre fjäderfäarter och slaktgrisar. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) fann i sitt yttrande av den 14 juni 2011 (3) att endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) under föreslagna användningsvillkor inte har någon negativ inverkan på djurs eller människors hälsa eller miljön, och att användning av preparatet kan öka hönsens värpproduktivitet, och tillväxten hos andra mindre fjäderfäarter och slaktgrisar. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Myndigheten bekräftade även den rapport om analysmetoden för fodertillsatsen som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 1831/2003. |
(6) |
Bedömningen av endo-1,4-beta-xylanas framställt av Trichoderma reesei (CBS 114044) visar att det uppfyller villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003. Preparatet bör därför godkännas för användning i enlighet med bilagan till den här förordningen. |
(7) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det preparat i kategorin ”zootekniska tillsatser” och i den funktionella gruppen ”smältbarhetsförbättrande medel” som anges i bilagan ska godkännas som fodertillsats enligt villkoren i den bilagan.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.
(2) EUT L 256, 29.9.2009, s. 23.
(3) The EFSA Journal, vol. 9(2011):6, artikelnr 2277.
BILAGA
Tillsatsens identifieringsnummer |
Namn på innehavaren av godkännandet |
Tillsats |
Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod |
Djurart eller djurkategori |
Högsta ålder |
Lägsta halt |
Högsta halt |
Övriga bestämmelser |
Godkännandet gäller till och med |
||||||||||||||
Aktivitet/kg helfoder med en vattenhalt på 12 % |
|||||||||||||||||||||||
Kategori: zootekniska tillsatser. Funktionell grupp: smältbarhetsförbättrande medel |
|||||||||||||||||||||||
4a8 |
Roal Oy |
Endo-1,4-beta-xylanas EG 3.2.1.8 |
|
Mindre fjäderfäarter, utom värpfåglar |
— |
8 000 BXU |
— |
|
24 november 2021 |
||||||||||||||
Värphöns och värpfåglar av mindre fjäderfäarter |
24 000 BXU |
||||||||||||||||||||||
Slaktgrisar |
24 000 BXU |
(1) 1 BXU motsvarar den mängd enzym som frigör 1 nmol reducerande sockerarter som xylos från björkträ-xylan per sekund vid pH 5,3 och 50 °C.
(2) Närmare information om analysmetoderna finns på referenslaboratoriets webbplats: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/30 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1111/2011
av den 3 november 2011
om godkännande av Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) som fodertillsats för alla djurarter
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 9.2, och
av följande skäl:
(1) |
Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. |
(2) |
En ansökan om godkännande av Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) har lämnats in i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1831/2003. Till ansökan bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
(3) |
Ansökan gäller godkännande av Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) som fodertillsats för alla djurarter i kategorin ”tekniska tillsatser”. |
(4) |
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) fann i sitt yttrande av den 14 juni 2011 (2) att Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) under föreslagna användningsvillkor varken skadar djurs eller människors hälsa eller miljön och att preparatet kan förbättra produktionen av ensilage från alla slags vallfoder genom att minska pH-värdet och bevara mer torrsubstans och protein. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoden för fodertillsatsen som lämnats in av det referenslaboratorium som inrättats i enlighet med förordning (EG) nr 1831/2003. |
(5) |
Bedömningen av Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) visar att det uppfyller villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003. Preparatet bör därför godkännas för användning i enlighet med bilagan till den här förordningen. |
(6) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det preparat i kategorin ”tekniska tillsatser” och i den funktionella gruppen ”ensileringstillsatser” som anges i bilagan godkänns som fodertillsats enligt villkoren i den bilagan.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.
(2) The EFSA Journal, vol. 9(2011):6, artikelnr 2275.
BILAGA
Tillsatsens identifieringsnummer |
Namn på innehavaren av godkännandet |
Tillsats |
Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod |
Djurart eller djurkategori |
Högsta ålder |
Lägsta halt |
Högsta halt |
Övriga bestämmelser |
Godkännandet gäller till och med |
||||||||||||||||
CFU/kg färskt material |
|||||||||||||||||||||||||
Kategori: tekniska tillsatser. Funktionell grupp: ensileringstillsatser. |
|||||||||||||||||||||||||
1k2073 |
— |
Lactobacillus plantarum (NCIMB 30236) |
|
Alla djurarter |
— |
— |
— |
|
den 24 november 2021 |
(1) Närmare information om analysmetoderna finns på referenslaboratoriets webbplats: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/32 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1112/2011
av den 3 november 2011
om ändring av bilaga II till förordning (EU) nr 206/2010 vad gäller posten om Paraguay i förteckningen över tredjeländer, områden eller delar därav från vilka det är tillåtet att föra in vissa slag av färskt kött till Unionen
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler för produktion, bearbetning, distribution och införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (1), särskilt artikel 8, inledningsfrasen och artikel 8.1 första stycket, och
av följande skäl:
(1) |
Kommissionens förordning (EU) nr 206/2010 av den 12 mars 2010 om fastställande av förteckningar över tredjeländer, områden eller delar därav från vilka det är tillåtet att föra in vissa djur och färskt kött till Europeiska unionen samt kraven för veterinärintyg (2) innehåller kraven på utfärdande av veterinärintyg för införsel av vissa sändningar av färskt kött av klövdjur och hästdjur avsedda som livsmedel till unionen. Enligt förordningen får sådana sändningar endast införas om de har sitt ursprung i tredjeländer, områden eller delar därav som förtecknas i del 1 i bilaga II till förordningen. |
(2) |
Den 19 september 2011 anmälde Paraguay ett utbrott av mul- och klövsjuka till Världsorganisationen för djurhälsa (OIE). Utbrottet har skett i distriktet San Pedro och bekräftades den 18 september 2011 genom laboratorieanalys (Elisa och EITB). |
(3) |
Enligt del 1 i bilaga II till förordning (EU) nr 206/2010 får färskt kött av tama nötkreatur importeras från Paraguay. |
(4) |
På grund av risken att mul- och klövsjuka förs in i unionen genom import av färskt nötkött från Paraguay och i avsaknad av garantier som skulle möjliggöra en regionalisering av Paraguay bör sådan import inte längre vara tillåten. Uppgifterna om Paraguay i del 1 i bilaga II till förordning (EU) nr 206/2010 bör ändras i enlighet med detta. |
(5) |
Förordning (EU) nr 206/2010 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(6) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE
Artikel 1
I del 1 i bilaga II till förordning (EU) nr 206/2010 ska uppgifterna om Paraguay ersättas med följande:
”PY – Paraguay |
PY-0 |
Hela landet |
EQU |
|
|
|
|
PY-1 |
Hela landet utom en zon med skärpt övervakning 15 km från de yttre gränserna |
BOV |
A |
1 |
18.9.2011 |
1 augusti 2008” |
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar
José Manuel BARROSO
Ordförande
(1) EGT L 18, 23.1.2003, s. 11.
(2) EUT L 73, 20.3.2010, s. 1.
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/34 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1113/2011
av den 3 november 2011
om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (förordningen om en samlad marknadsordning) (1),
med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och
av följande skäl:
I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De schablonvärden vid import som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 4 november 2011.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar För ordföranden
José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.
(2) EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.
BILAGA
Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
(EUR/100 kg) |
||
KN-nr |
Kod för tredjeland (1) |
Schablonvärde vid import |
0702 00 00 |
AL |
69,9 |
MA |
44,1 |
|
MK |
61,4 |
|
TR |
88,3 |
|
ZZ |
65,9 |
|
0707 00 05 |
AL |
73,2 |
TR |
140,5 |
|
ZZ |
106,9 |
|
0709 90 70 |
MA |
107,9 |
TR |
105,2 |
|
ZZ |
106,6 |
|
0805 20 10 |
MA |
155,4 |
ZZ |
155,4 |
|
0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 |
AR |
54,5 |
HR |
61,5 |
|
MA |
62,4 |
|
TR |
66,7 |
|
UY |
66,3 |
|
ZZ |
62,3 |
|
0805 50 10 |
AR |
79,2 |
CL |
76,1 |
|
TR |
61,5 |
|
ZA |
72,1 |
|
ZZ |
72,2 |
|
0806 10 10 |
BR |
246,3 |
LB |
291,0 |
|
TR |
135,7 |
|
US |
252,5 |
|
ZA |
80,8 |
|
ZZ |
201,3 |
|
0808 10 80 |
CA |
92,8 |
NZ |
127,6 |
|
US |
86,2 |
|
ZA |
127,4 |
|
ZZ |
108,5 |
|
0808 20 50 |
CN |
51,8 |
TR |
130,3 |
|
ZZ |
91,1 |
(1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.
BESLUT
4.11.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 287/36 |
KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT
av den 3 november 2011
om medgivande av ett undantag på begäran av Italien för regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Venetos räkning i enlighet med rådets direktiv 91/676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket
[delgivet med nr K(2011) 7770]
(Endast den italienska texten är giltig)
(2011/721/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 91/676/EEG av den 12 december 1991 om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (1), särskilt punkt 2 tredje stycket i bilaga 3, och
av följande skäl:
(1) |
Om den mängd stallgödsel som en medlemsstat avser sprida per hektar och år skiljer sig från den mängd som anges i punkt 2 andra stycket första meningen och i punkt 2 a i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG, bör mängden fastställas så att den inte inverkar på möjligheten att uppnå de mål som anges i artikel 1 i det direktivet. Den måste också vara motiverad på grundval av objektiva kriterier, exempelvis, såsom i detta fall, lång vegetationsperiod och grödor med stor kväveupptagningsförmåga. |
(2) |
Italien har för regionerna Emilia-Romagnas, Lombardiets, Piemontes och Venetos räkning lämnat in en begäran om undantag till kommissionen enligt punkt 2 tredje stycket i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG. |
(3) |
Det begärda undantaget gäller Italiens planer på att i regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto tillåta spridning av upp till 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel på gårdar där andelen grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod uppgår till minst 70 %. Undantaget kan komma att omfatta ungefär 10 313 nötkreatursgårdar och 1 241 grisuppfödningar i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto, vilket motsvarar ungefär 15,9 % respektive 9,7 % av det totala antalet nötkreatursgårdar och grisuppfödningar, 10,7 % av den utnyttjade jordbruksarealen, 29,1 % av det totala antalet mjölkkor samt 49,3 % av det totala antalet grisar i dessa regioner. Även åkerbruk kan komma att omfattas av undantaget. |
(4) |
Den lagstiftning som genomför direktiv 91/676/EEG och som inrättar åtgärdsprogrammen i Emilia-Romagna (beslut nr 1273/2011 5.9.2011), Lombardiet (beslut nr IX/2208, 14.9.2011), Piemonte (beslut 18–2612, 19.9.2011) och Veneto (beslut nr 1150, 26.7.2011) har antagits och ska tillämpas tillsammans med detta beslut under perioden 2012–2015. |
(5) |
Den förteckning över känsliga områden som åtgärdsprogrammen gäller omfattar cirka 63 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Emilia-Romagna, 82 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Lombardiet, 38 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Piemonte och 87 % av den utnyttjade jordbruksarealen i Veneto. |
(6) |
Uppgifter om vattenkvalitet som har redovisats för grundvattnet i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto visar att 89 % av grundvattenförekomsterna har nitrathalter som ligger under 50 mg/l, och 63 % har genomsnittliga nitrathalter som ligger under 25 mg/l. När det gäller ytvattnet har över 98 % av övervakningsstationerna genomsnittliga nitrathalter som ligger under 25 mg/l, och inga stationer har nitrathalter som ligger över 50 mg/l. |
(7) |
Mer än 70 % av alla produktionsdjur i Italien finns i regionerna Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto, närmare bestämt 67,1 % av alla mjölkkor, 60,6 % av alla övriga nötkreatur, 81 % av alla grisar och 79,4 % av alla fjäderfän. Antalet produktionsdjur minskade under perioden 1982–2007 (i genomsnitt 20 % i de fyra regionerna). |
(8) |
Under perioden 1979–2008 minskade användningen av kemiskt kväve och mineralfosforgödsel, där de senare har minskat med 70 %. |
(9) |
Vall, majs som skördas till spannmål, majsensilage och höstspannmål odlas på cirka 53 % av den totala jordbruksarealen i Emilia-Romagna, Lombardiet, Piemonte och Veneto. |
(10) |
Det underlagsmaterial som presenteras i begäran om undantag visar att den föreslagna mängden på 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel är motiverad utifrån objektiva kriterier såsom högt nederbördsöverskott, lång vegetationsperiod och stora skördar av grödor med stor kväveupptagningsförmåga. |
(11) |
Kommissionen anser efter att ha gjort en granskning av begäran att den föreslagna mängden på 250 kg kväve per hektar och år från stallgödsel och separerad grisgödsel inte inverkar på möjligheten att uppnå de mål som anges i direktiv 91/676/EEG, under förutsättning att vissa strikta villkor uppfylls. |
(12) |
De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den nitratkommitté som inrättades enligt artikel 9 i direktiv 91/676/EEG. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Det undantag som Italien har begärt för regionerna Emilia-Romagnas, Lombardiets, Piemontes och Venetos räkning genom skrivelser av den 10 mars 2011 och den 28 juli 2011, i avsikt att tillåta en större mängd stallgödsel än vad som anges i punkt 2 andra stycket första meningen och i punkt 2 a i bilaga 3 till direktiv 91/676/EEG, medges under förutsättning att de villkor som anges i detta beslut uppfylls.
Artikel 2
Definitioner
I detta beslut avses med
a) gårdar: jordbruksföretag med eller utan djuruppfödning,
b) skifte: ett enskilt fält eller en samling fält som är likartade i fråga om grödor, jordtyp och gödslingsmetoder,
c) vall: permanent eller tillfällig vall (tillfällig vall ligger vanligen mindre än fyra år),
d) majs som mognar sent: majs av klass FAO 600–700, som planteras från mitten av mars till början av april och som har en vegetationsperiod på 145–150 dagar,
e) majs eller sorghum följd av höstgräs: majs eller sorghum som mognar i mitten av säsongen, sent eller tidigt följd av höstgräs, t.ex. italienskt rajgräs, korn, rågvete eller höstråg,
f) höstspannmål följd av sommargräs: höstvete, höstråg eller rågvete följt av sommargräs, t.ex. majs, sorghum, kolvhirs eller hirs,
g) grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod: vall, majs som mognar sent, majs eller sorghum följd av höstgräs och höstspannmål följd av sommargräs,
h) stallgödsel: stallgödsel som har utsöndrats av nötkreatur, inklusive under betning eller i bearbetad form,
i) gödselseparering: process där grisgödsel delas upp i två fraktioner, en fast och en flytande fraktion, och som utförs för att förbättra spridningen på mark och återvinna mer kväve och fosfor,
j) separerad gödsel: den flytande fraktion som erhålls vid gödselseparering och som har ett minsta förhållande kväve/fosfat (N/P2O5) på 2,5,
k) separerad gödsel med kväveavskiljning: separerad gödsel med en kvävehalt på mindre än 30 % av kvävehalten i oseparerad grisgödsel,
l) jordar med låg halt av organisk substans: jordar med en halt av organiskt kol som är lägre än 2 % i ett övre lager på 30 centimeter jord,
m) saltfria jordar och jordar med låg salthalt: jordar med en elektrisk ledningsförmåga på ECe < 4 mS/cm i mättade jorddegsextrakt, eller en elektrisk ledningsförmåga på EC 1:2 < 1 ms/cm i vätskeextrakt med ett förhållande jord/vatten på 1:2, eller områden som definieras som utom all risk för försaltning enligt den karta över jordar som har framställts på regional nivå,
n) kväveupptagning: den totala andel kväve som sprids genom stallgödsel och som grödorna har möjlighet att ta upp under det år som det sprids.
Artikel 3
Tillämpningsområde
Detta beslut ska tillämpas från fall till fall, och enligt de villkor som anges i artiklarna 4–7, på gårdar där grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod odlas på 70 % eller mer av gårdens arealer.
Artikel 4
Årlig ansökan och åtagande
1. Jordbrukare som vill medges ett undantag enligt detta beslut ska varje år senast den 15 februari lämna in en ansökan till de behöriga myndigheterna.
2. I samband med denna årliga ansökan ska de skriftligen åta sig att uppfylla villkoren i artiklarna 5–7.
Artikel 5
Gödselseparering
1. Jordbrukare som har beviljats ett undantag för spridning av separerad grisgödsel ska varje år till de behöriga myndigheterna lämna in följande uppgifter:
a) |
Typen av gödselseparering. |
b) |
Separeringsanläggningens kapacitet och huvudegenskaper, inklusive dess effektivitet. |
c) |
Mängden gödsel som har sänts till separering. |
d) |
Mängden och sammansättningen för den fasta fraktionen, inklusive dess kväve- och fosforhalt samt bestämmelseort. |
e) |
Mängden och sammansättningen för den separerade gödseln, inklusive dess kväve- och fosforhalt samt bestämmelseort. |
f) |
En uppskattning av gasförlusterna under separeringen. |
2. Den fasta fraktion som erhålls vid gödselsepareringen ska stabiliseras i syfte att reducera lukt och andra utsläpp, förbättra de jordbrukstekniska och hygieniska egenskaperna, underlätta hanteringen och förbättra grödornas upptag av kväve och fosfat. Den produkt som erhålls får inte spridas på gårdar som har beviljats undantag. De behöriga myndigheterna ska vidta åtgärder för att främja att stabiliserad fast fraktion används på jordar med låg halt av organisk substans. Kartor som visar var dessa jordar finns ska framställas på regional nivå och ställas till jordbrukarnas förfogande.
3. De behöriga myndigheterna ska fastställa metoderna för att bedöma den separerade gödselns sammansättning, variationerna i sammansättningen och effektiviteten i separationen för varje gård som omfattas av ett enskilt undantag.
4. Ammoniak och andra utsläpp från gödselseparering ska övervakas av de behöriga myndigheterna på representativa platser för varje separeringsteknik. Utifrån övervakningsresultaten ska de behöriga myndigheterna upprätta en förteckning över utsläpp.
Artikel 6
Spridning av stallgödsel och andra gödselmedel
1. Den mängd stallgödsel och separerad gödsel som varje år sprids på gårdar som omfattas av ett undantag, inklusive stallgödsel som sprids av djuren själva, får inte överskrida en mängd gödsel som innehåller 250 kg kväve per hektar, enligt de villkor som anges i punkterna 2–12.
2. Den totala kvävetillförseln får inte överskrida den berörda grödans beräknade näringsbehov. Den ska ta hänsyn till kvävetillförseln från marken och den ökade kvävemängden från stallgödsel till följd av separeringen. Den får inte överskrida de högsta tillåtna mängder som fastställs i de åtgärdsprogram som gården omfattas av.
3. Den totala fosfortillförseln får inte överskrida den berörda grödans beräknade näringsbehov och ska ta hänsyn till fosfortillförseln från marken. Fosfor i handelsgödsel får inte spridas på gårdar som har beviljats undantag.
4. Varje gård ska senast den 15 februari ha upprättat en gödslingsplan som beskriver växtföljden på jordbruksmarken och den planerade spridningen av stallgödsel och mineralhaltiga gödselmedel.
Gödslingsplanen ska omfatta följande:
a) |
Antalet djur och en beskrivning av inhysnings- och lagringssystemen, inklusive lagringskapaciteten (volym) och typen av lager. |
b) |
En beräkning av kväve- och fosformängderna i den stallgödsel som produceras på gården. |
c) |
En beskrivning av gödselsepareringen och den separerade gödselns egenskaper (om tillämpligt). |
d) |
Mängd, typ och egenskaper för den stallgödsel som skickas från eller tas emot på gården. |
e) |
Växtföljd och areal för skiften med grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod och för skiften med andra grödor. |
f) |
Den beräknade avkastningen för varje gröda som odlas, beroende på tillgången till vatten och näringsämnen samt lokala förhållanden som klimat, jordtyp osv. |
g) |
Grödornas beräknade kväve- och fosforbehov för varje skifte. |
h) |
En beräkning av kväve- och fosformängder i den stallgödsel som ska spridas på varje skifte. |
i) |
En beräkning av kvävemängden från den handelsgödsel som ska spridas på varje skifte. |
j) |
En beräkning av den mängd vatten som krävs för bevattning och en noggrann angivelse av vattenkällan samt godkännandet av vattenuttag eller vattenanvändningsavtalet med det relevanta ”vattenkonsortiet” eller en karta som visar att gården ligger inom områden där det ytliga grundvattnet står i kontakt med rotzonen. |
Planerna ska ses över senast sju dagar efter det att ändringar i jordbruksmetoderna företagits, för att garantera att planerna överensstämmer med de använda jordbruksmetoderna.
5. Varje gård ska ha en bokföring över gödselanvändningen på varje skifte. Den ska innehålla vilka mängder stallgödsel och handelsgödsel som sprids och under vilken tid.
6. Godkännandet av vattenuttag eller avtalet för vattenanvändning med det relevanta ”vattenkonsortiet” eller den karta som visar att gården ligger inom områden där det ytliga grundvattnet står i kontakt med rotzonen ska vara tillgängliga på gården. Den mängd vatten som godkännandet eller avtalet omfattar, där så är tillämpligt, ska vara tillräcklig för att uppnå den skörd som skulle ha uppnåtts utan begränsad tillgång på vatten.
7. Varje gård som har beviljats ett undantag ska tillhandahålla resultat från jordanalyser av kväve- och fosforhalterna. Jordproverna och jordanalyserna av kväve- och fosforhalterna ska genomföras före den 1 juni och minst vart fjärde år för varje område inom gården som är likartat när det gäller växtföljd och markförhållanden. Minst en analys ska göras per fem hektar mark.
8. Stallgödsel som sprids på gårdar som har beviljats ett undantag ska ha en kväveupptagning på minst 65 % för slam och 50 % för fast gödsel.
9. Stallgödsel och handelsgödsel får inte spridas efter den 1 november på gårdar som har beviljats ett undantag.
10. Minst två tredjedelar av mängden kväve från stallgödsel, med undantag för kväve från stallgödsel från betesdjur, ska spridas före den 30 juni varje år. I detta syfte ska gårdar som har beviljats ett undantag ha tillräckligt med kapacitet att lagra minst den stallgödsel som produceras under de perioder då spridning är förbjuden.
11. Flytgödsel, inklusive separerad gödsel och slam, ska spridas med spridningstekniker som orsakar låga utsläpp. Fast gödsel ska brukas ned inom 24 timmar.
12. I syfte att skydda jordar från risk för försaltning ska spridning av separerad gödsel med kväveavskiljning endast vara tillåten på saltfria jordar och jordar med låg salthalt. I detta syfte ska jordbrukare som planerar att sprida separerad gödsel med kväveavskiljning mäta den elektriska ledningsförmågan i de jordar där gödseln ska spridas minst vart fjärde år, och de ska bifoga resultaten till den ansökan som avses i artikel 4.1. De behöriga myndigheterna ska upprätta ett protokoll som jordbrukarna ska använda för att mäta elektrisk ledningsförmåga. De behöriga myndigheterna ska framställa kartor över vilka områden som löper risk för försaltning.
Artikel 7
Brukningsmetoder
Jordbrukare som medges ett undantag ska se till att följande villkor är uppfyllda:
a) |
På 70 % eller mer av gårdens arealer ska grödor med högt kvävebehov och lång vegetationsperiod odlas. |
b) |
Tillfällig vall ska plöjas på våren. |
c) |
Tillfällig och permanent vall får inte innehålla mer än 50 % baljväxter eller andra växter som binder atmosfäriskt kväve. |
d) |
Majs som mognar sent ska skördas (hela växten). |
e) |
Höstgräs, t.ex. italienskt rajgräs, korn, rågvete eller höstråg, ska sås inom två veckor efter att majs eller sorghum har skördats, och ska skördas tidigast två veckor innan majs eller sorghum sås. |
f) |
Sommargräs, t.ex. majs, sorghum, kolvhirs eller hirs ska sås senast två veckor efter att höstspannmål har skördats och ska skördas tidigast två veckor innan höstspannmål sås. |
g) |
En gröda med högt kvävebehov ska sås inom två veckor efter att vall har plöjts, och gödselmedel får inte spridas det år då permanent vall plöjs. |
Artikel 8
Andra åtgärder
1. De behöriga myndigheterna ska se till att de undantag som medges för spridning av separerad gödsel är förenliga med separeringsanläggningarnas kapacitet.
2. De behöriga myndigheterna ska se till att varje beviljat undantag är förenligt med den godkända vattenanvändningen på den gård som undantaget gäller.
Artikel 9
Åtgärder när det gäller gödseltransport
1. De behöriga myndigheterna ska se till att transporter av stallgödsel till och från gårdar som har beviljats ett undantag registreras med hjälp av geografiska positioneringssystem eller registreras i följedokument som innehåller uppgifter om gödselns ursprung och bestämmelseort. Registreringen med hjälp av geografiska positioneringssystem är obligatorisk vid transportsträckor på över 30 km.
2. De behöriga myndigheterna ska se till att ett dokument som anger den mängd stallgödsel som transporteras samt gödselns kväve- och fosforhalt är tillgängligt under transporten.
3. De behöriga myndigheterna ska se till att separerad gödsel och fasta fraktioner som erhålls vid gödselseparering analyseras i syfte att fastställa deras kväve- och fosforhalt. Analysen ska utföras av erkända laboratorier. Analysresultaten ska meddelas de behöriga myndigheterna och den mottagande jordbrukaren. Ett intyg på analysen ska vara tillgängligt vid varje transport.
Artikel 10
Övervakning
1. De behöriga myndigheterna ska se till att kartor över procentandelen gårdar, procentandelen djur, procentandelen jordbruksmark som omfattas av enskilda undantag samt kartor över lokal markanvändning i varje kommun framställs och uppdateras varje år. Uppgifter om växtföljder och jordbruksmetoder på gårdar som omfattas av enskilda undantag ska samlas in och uppdateras varje år.
2. Ett övervakningsnät för provtagning av ytvatten och ytligt grundvatten ska inrättas och upprätthållas i syfte att bedöma undantagets effekter på vattenkvaliteten. Utkastet till övervakningsnät ska lämnas in till kommissionen. Antalet ursprungliga övervakningsstationer får inte minskas, och stationernas placering får inte ändras under den period som detta beslut gäller.
3. En skärpt vattenövervakning ska genomföras i avrinningsområden som ligger nära mycket känsliga vattenförekomster, vilka ska anges av de behöriga myndigheterna.
4. Övervakningsstationer ska inrättas för att samla in uppgifter om kväve- och fosforhalter i markvatten, om mineralkväve i markprofilen och motsvarande kväve- och fosforförluster genom rotzonen ut i grundvattnet samt om kväve- och fosforförluster genom avrinning på och under markytan, både i områden som omfattas av undantag och i övriga områden. Övervakningsstationerna ska omfatta de viktigaste jordarterna, gödslingsmetoderna och grödorna. Utkastet till övervakningsnät ska lämnas in till kommissionen. Antalet ursprungliga övervakningsstationer får inte minskas, och stationernas placering får inte ändras under den period som detta beslut gäller.
Artikel 11
Kontroll
1. De behöriga myndigheterna ska se till att alla ansökningar om undantag genomgår en administrativ kontroll. Om kontrollen visar att villkoren i artiklarna 5–7 inte är uppfyllda ska den sökande informeras. I sådana fall ska ansökan anses ha avslagits.
2. Det ska upprättas ett fältkontrollprogram grundat på riskanalys, resultat från tidigare års kontroller och resultat från allmänna stickprovskontroller av efterlevnaden av den lagstiftning som genomför direktiv 91/676/EEG. Fältkontroller ska göras på minst 5 % av de gårdar som omfattas av ett undantag och ska avse de villkor som anges i artiklarna 5–7 i detta beslut.
3. De behöriga myndigheterna ska, grundat på en riskbedömning och resultaten av de administrativa kontroller som avses i punkt 1, se till att minst 1 % av gödseltransporterna kontrolleras på plats. Dessa kontroller ska minst omfatta granskning av följedokument, kontroll av stallgödselns ursprung och bestämmelseort samt provtagning på den transporterade gödseln.
4. De behöriga myndigheterna ska ges de befogenheter och resurser som krävs för att kontrollera att villkoren i detta beslut uppfylls. Om kontrollen visar att villkoren i detta beslut inte har uppfylls ska de behöriga myndigheterna vidta de åtgärder som krävs för att ställa detta till rätta. I synnerhet ska de jordbrukare som inte uppfyller villkoren i artiklarna 5–7 inte beviljas något undantag för följande år.
Artikel 12
Rapportering
De behöriga myndigheterna ska varje år i december, och för 2015 i september, lämna in en rapport till kommissionen som innehåller följande uppgifter:
a) |
En utvärdering av tillämpningen av villkoren i undantaget genom kontroller på gårdsnivå och genom kontroller av gödseltransporter, samt uppgifter om gårdar som inte uppfyller villkoren grundat på administrativa kontroller och fältkontroller. |
b) |
Uppgifter om gödselseparering, inklusive vidare bearbetning och användning av den fasta fraktionen, detaljerade uppgifter om separeringssystemens egenskaper och deras effektivitet, den separerade gödselns sammansättning samt den fasta fraktionens bestämmelseort. |
c) |
Kartor över områden med låg halt av organisk substans samt en beskrivning av vilka åtgärder som har vidtagits för att främja att stabiliserad fast fraktion används på jordar med låg halt av organisk substans enligt artikel 5.2. |
d) |
Vilka metoder som har använts för att bedöma den separerade gödselns sammansättning, variationerna i sammansättningen och effektiviteten i separationen för varje gård som omfattas av ett enskilt undantag enligt artikel 5.3. |
e) |
Förteckningen över ammoniak och andra utsläpp från gödselseparering enligt artikel 5.4. |
f) |
Det protokoll som jordbrukare ska använda för att mäta elektrisk ledningsförmåga och de kartor över områden som löper risk att drabbas av försaltning enligt artikel 6.12. |
g) |
Vilka metoder som används för att kontrollera att de beviljade undantagen är förenliga med separeringsanläggningarnas kapacitet enligt artikel 8.1. |
h) |
Vilka metoder som används för att kontrollera att varje beviljat undantag är förenligt med den godkända vattenanvändningen på den gård som omfattas av undantaget enligt artikel 8.2. |
i) |
Kartor över procentandelen gårdar, procentandelen djur och procentandelen jordbruksmark som omfattas av undantag, kartor över lokal markanvändning samt uppgifter om växtföljder och jordbruksmetoder på gårdar som omfattas av undantag enligt artikel 10.1. |
j) |
Resultaten av vattenövervakningen, inklusive uppgifter om trenderna för vattenkvaliteten i grund- och ytvattnet samt om undantagets effekter på vattenkvaliteten enligt artikel 10.2. |
k) |
Listan över mycket känsliga vattenförekomster enligt artikel 10.3. |
l) |
En sammanfattning och utvärdering av de uppgifter som har samlats in vid de övervakningsstationer som avses i artikel 10.4. |
Artikel 13
Tillämpning
Detta beslut ska tillämpas tillsammans med den lagstiftning som genomför åtgärdsprogrammen för Emilia-Romagna (beslut nr 1273/2011 5.9.2011), Lombardiet (beslut nr IX/2208, 14.9.2011), Piemonte (beslut 18–2612, 19.9.2011) och Veneto (beslut nr 1150, 26.7.2011).
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 januari 2012.
Det upphör att gälla den 31 december 2015.
Artikel 14
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Bryssel den 3 november 2011.
På kommissionens vägnar
Janez POTOČNIK
Ledamot av kommissionen
(1) EGT L 375, 31.12.1991, s. 1.