ISSN 1725-2628 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
50 årgången |
Innehållsförteckning |
|
I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som skall offentliggöras |
Sida |
|
|
FÖRORDNINGAR |
|
|
|
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
DIREKTIV |
|
|
* |
|
|
II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt |
|
|
|
BESLUT |
|
|
|
Rådet |
|
|
|
2007/159/EG |
|
|
* |
Rådets beslut av den 22 februari 2007 om gemenskapens inställning till utkastet till föreskrifter från FN:s ekonomiska kommission för Europa om godkännande av motorfordon vad gäller förarens siktfält framåt ( 1 ) |
|
|
|
2007/160/EG |
|
|
* |
Rådets beslut av den 22 februari 2007 om gemenskapens ståndpunkt i fråga om utkastet till föreskrifter från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa om typgodkännande av avskiljningsanordningar som skall skydda passagerarna mot rörelser i bagaget och som levereras som icke-originalutrustning för fordon ( 1 ) |
|
|
|
Kommissionen |
|
|
|
2007/161/EG |
|
|
* |
Kommissionens beslut av den 10 augusti 2006 om att förklara en koncentration förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (Ärende COMP/M.4094 – Ineos/BP Dormagen) [delgivet med nr K(2006) 3592] ( 1 ) |
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES. |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som skall offentliggöras
FÖRORDNINGAR
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/1 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 246/2007
av den 8 mars 2007
om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 4.1, och
av följande skäl:
(1) |
I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. |
(2) |
Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EGT L 337, 24.12.1994, s. 66. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 386/2005 (EUT L 62, 9.3.2005, s. 3).
BILAGA
till kommissionens förordning av den 8 mars 2007 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker
(EUR/100 kg) |
||
KN-nr |
Kod för tredjeland (1) |
Schablonvärde vid import |
0702 00 00 |
IL |
121,1 |
MA |
58,4 |
|
TN |
143,7 |
|
TR |
146,5 |
|
ZZ |
117,4 |
|
0707 00 05 |
JO |
171,8 |
MA |
67,2 |
|
TR |
158,0 |
|
ZZ |
132,3 |
|
0709 90 70 |
MA |
73,8 |
TR |
110,1 |
|
ZZ |
92,0 |
|
0709 90 80 |
IL |
119,7 |
ZZ |
119,7 |
|
0805 10 20 |
CU |
36,7 |
EG |
52,4 |
|
IL |
58,2 |
|
MA |
43,2 |
|
TN |
49,6 |
|
TR |
67,0 |
|
ZZ |
51,2 |
|
0805 50 10 |
EG |
61,7 |
IL |
59,9 |
|
TR |
51,0 |
|
ZZ |
57,5 |
|
0808 10 80 |
AR |
84,4 |
BR |
69,0 |
|
CA |
99,2 |
|
CL |
109,6 |
|
CN |
92,8 |
|
US |
113,9 |
|
UY |
63,9 |
|
ZA |
101,9 |
|
ZZ |
91,8 |
|
0808 20 50 |
AR |
71,7 |
CL |
103,4 |
|
CN |
75,5 |
|
US |
110,6 |
|
ZA |
80,3 |
|
ZZ |
88,3 |
(1) Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/3 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 247/2007
av den 8 mars 2007
om ändring av bilaga III till rådets förordning (EG) nr 318/2006 för regleringsåret 2007/08
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 10.1, och
av följande skäl:
(1) |
I bilaga III till förordning (EG) nr 318/2006 fastställs de nationella och regionala kvoterna för produktion av socker, isoglukos och inulinsirap. För regleringsåret 2007/08 bör nämnda kvoter justeras senast den 28 februari 2007. |
(2) |
Justeringen har främst sin grund i tillämpningen av artiklarna 8 och 9 i förordning (EG) nr 318/2006 enligt vilka tilläggskvoter för socker och tilläggskvoter och kompletterande kvoter för isoglukos fastställs. Vid justeringen bör man beakta de meddelanden från medlemsstaterna som föreskrivs i artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 952/2006 av den 29 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 318/2006 i fråga om förvaltningen av den inre marknaden för socker och kvotsystemet (2). Dessa meddelanden överlämnades till kommissionen före den 31 januari 2007 och rör i synnerhet de tilläggskvoter och kompletterande kvoter som redan tilldelats den dag då meddelandet överlämnades. |
(3) |
Företagen kan begära tilläggskvoter för socker till och med den 30 september 2007. De kompletterande kvoterna för isoglukos fastställs på grundval av medlemsstaternas villkor. De tilläggskvoter och kompletterande kvoter som har tilldelats för regleringsåret 2007/08, men som inte ingår i de meddelanden som överlämnades före den 31 januari 2007, kommer att beaktas vid den följande justeringen av kvoterna i bilaga III till förordning (EG) nr 318/2006 före den 29 februari 2008. |
(4) |
Justeringen av kvoterna i bilaga III till förordning (EG) nr 318/2006 har även sin grund i tillämpningen av artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 320/2006 av den 20 februari 2006 om inrättande av en tillfällig ordning för omstrukturering av sockerindustrin i gemenskapen och om ändring av förordning (EG) nr 1290/2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (3), enligt vilken de företag som avstår från sina kvoter kan få ett omstruktureringsstöd. Det är därför nödvändigt att beakta de kvoter som företag avstått från under regleringsåret 2007/08 inom ramen för ordningen för omstrukturering. |
(5) |
Bilaga III till förordning (EG) nr 318/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(6) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga III till förordning (EG) nr 318/2006 skall ersättas med bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Mariann FISCHER BOEL
Ledamot av kommissionen
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2011/2006 (EUT L 384, 29.12.2006, s. 1).
(2) EUT L 178, 1.7.2006, s. 39.
(3) EUT L 58, 28.2.2006, s. 42.
BILAGA
”BILAGA III
NATIONELLA OCH REGIONALA KVOTER
Från och med regleringsåret 2007/08 skall följande gälla:
(ton) |
|||
Medlemsstater eller regioner (1) |
Socker (2) |
Isoglukos (3) |
Inulinsirap (4) |
Belgien |
862 077,0 |
99 796,0 |
0 |
Bulgarien |
4 752,0 |
78 153,0 |
— |
Tjeckien |
367 937,8 |
— |
— |
Danmark |
420 746,0 |
— |
— |
Tyskland |
3 655 455,5 |
49 330,2 |
— |
Irland |
0 |
— |
— |
Grekland |
158 702,0 |
17 973,0 |
— |
Spanien |
887 163,7 |
110 111,0 |
— |
Frankrike, utom de utomeuropeiska departementen |
3 640 441,9 |
— |
0 |
De franska utomeuropeiska departementen |
480 244,5 |
— |
— |
Italien |
753 845,5 |
28 300 |
— |
Lettland |
0 |
— |
— |
Litauen |
103 010,0 |
— |
— |
Ungern |
298 591,0 |
191 845,0 |
— |
Nederländerna |
876 560,0 |
12 683,6 |
0 |
Österrike |
405 812,4 |
— |
— |
Polen |
1 772 477,0 |
37 331,0 |
— |
Portugal (fastlandet) |
15 000,0 |
13 823,0 |
— |
Autonoma regionen Azorerna |
9 953,0 |
— |
— |
Rumänien |
109 164 |
13 913,0 |
— |
Slovenien |
0 |
— |
— |
Slovakien |
140 031,0 |
59 308,3 |
— |
Finland |
90 000,0 |
16 548,0 |
— |
Sverige |
325 700,0 |
— |
— |
Förenade kungariket |
1 221 474,0 |
37 967,0 |
— |
Totalt |
16 599 138,3 |
767 082,1 |
0” |
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/5 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 248/2007
av den 8 mars 2007
om åtgärder avseende de fleråriga och årliga finansieringsavtal som slutits inom ramen för Sapardprogrammet och om övergången från Sapard till landsbygdsutveckling
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien,
med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 29,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1268/1999 av den 21 juni 1999 om gemenskapsstöd för föranslutningsåtgärder för jordbruket och landsbygdens utveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under föranslutningsperioden (1), särskilt artikel 12.2, och
av följande skäl:
(1) |
Genom förordning (EG) nr 1268/1999 införs ett gemenskapsstöd för föranslutningsåtgärder för jordbruket och landsbygdens utveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under föranslutningsperioden (”Sapardprogrammet”), bland annat i Bulgarien och Rumänien. |
(2) |
I artikel 29 i anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien fastställs att om betalningsperioden för fleråriga åtaganden inom ramen för Sapardprogrammet för vissa åtgärder går utöver det tillåtna slutdatumet för utbetalningar enligt Sapard skall utestående åtaganden täckas genom programmet för landsbygdsutveckling för 2007–2013. |
(3) |
Sapardprogrammet omfattar flera åtgärder som efter anslutningen stöds genom rådets förordning (EG) nr 1698/2005 av den 20 september 2005 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (2). |
(4) |
För att underlätta övergången mellan dessa två typer av stöd bör man fastställa den period under vilken åtaganden kan ingås med stödmottagarna inom ramen för Sapardprogrammet. |
(5) |
Man bör specificera villkoren för att till programplaneringen för landsbygdsutveckling överföra projekt som godkänts enligt förordning (EG) nr 1268/1999, men som inte längre kan finansieras enligt nämnda förordning. |
(6) |
Den här förordningen påverkar inte tillämpningen av kommissionens förordning (EG) nr 1423/2006 av den 26 september 2006 om inrättande av en mekanism för lämpliga åtgärder på området för jordbruksutgifter i fråga om Bulgarien och Rumänien (3). |
(7) |
I enlighet med artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 2759/1999 av den 22 december 1999 om tilllämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1268/1999 (4) måste det göras en efterhandsutvärdering av Sapardprogrammet. Det måste ses till att dessa utvärderingar fortfarande kan göras och finansieras efter 2006, efter Sapards period för stödberättigande, i enlighet med förordning (EG) nr 1268/1999. |
(8) |
Både fleråriga och årliga finansieringsavtal har slutits mellan å ena sidan Europeiska kommissionen, på Europeiska gemenskapens vägnar, och å andra sidan Bulgarien och Rumänien. |
(9) |
Från och med den 1 januari 2007, då Bulgarien och Rumänien blir medlemmar i Europeiska unionen, regleras gemenskapens förhållande med dessa länder av gemenskapslagstiftningen på de områden som omfattas av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I den mån bilaterala avtal inte är i strid med bindande gemenskapslagstiftning kommer de i princip att fortsätta att gälla utan att det blir nödvändigt att anta särskilda rättsakter. I de fleråriga och årliga finansieringsavtalen fastställs på vissa områden bestämmelser som skiljer sig från gemenskapslagstiftningen, utan att de strider mot bindande bestämmelser. När det gäller Sapard är det emellertid lämpligt att föreskriva att medlemsstaterna så långt det är möjligt skall följa samma bestämmelser som gäller på alla övriga områden som regleras av gemenskapslagstiftningen. |
(10) |
Det är därför lämpligt att föreskriva fortsatt tillämpning av de fleråriga och årliga finansieringsavtalen med förbehåll för vissa undantag och ändringar. Vissa bestämmelser är dock inte längre nödvändiga eftersom gemenskapen inte längre har att göra med tredjeländer utan det i stället rör sig om medlemsstater, och de nya medlemsstaterna direkt kommer att omfattas av gemenskapslagstiftningen. Sådana bestämmelser i de fleråriga finansieringsavtalen bör därför inte längre gälla. För att säkerställa en fortsatt tillämpning av de fleråriga och årliga finansieringsavtalen, bör dessa ändringar börja tillämpas från och med den 1 januari 2007. |
(11) |
Rådets förordning (EG) nr 1266/1999 av den 21 juni 1999 om samordning av stödet till kandidatländerna inom ramen för föranslutningsstrategin och om ändring av förordning (EEG) nr 3906/89 (5) och kommissionens förordning (EG) nr 2222/2000 av den 7 juni 2000 om finansiella bestämmelser för tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1268/1999 om gemenskapsstöd för föranslutningsåtgärder för jordbruket och landsbygdens utveckling i kandidatländerna i Central- och Östeuropa under föranslutningsperioden (6) har utgjort de rättsliga grunderna för kommissionen när den i enskilda fall delegerat stödförvaltningen inom ramen för Sapardprogrammet till kandidatländernas genomförandeorgan. De fleråriga finansieringsavtalen har slutits på grundval av denna möjlighet. När det gäller medlemsstaterna kräver gemenskapslagstiftningen emellertid inte en överföring av förvaltningsförfarandet utan i stället ett förfarande för godkännande på nationell nivå för sådana utbetalande organ som avses i artikel 6 i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (7). I artikel 4 i avsnitt A i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen föreskrivs ett i princip identiskt förfarande för godkännande. När det gäller medlemsstater finns det därför inte längre något behov av bestämmelser om delegering av stödförvaltningen. Därför bör det göras ett undantag från dessa bestämmelser. |
(12) |
Fleråriga och årliga finansieringsavtal har också slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar å ena sidan och Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien (nedan kallade ”2004 års anslutande medlemsstater”) å andra sidan. |
(13) |
Bestämmelser liknande dem i den här förordningen när det gäller de fleråriga och årliga finansieringsavtalen med Bulgarien och Rumänien antogs när det gäller de fleråriga och årliga finansieringsavtalen med 2004 års anslutande medlemsstater genom kommissionens förordning (EG) nr 1419/2004 av den 4 augusti 2004 om fortsatt tillämpning av de fleråriga finansieringsavtalen och de årliga finansieringsavtalen som slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar å den ena sidan och Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien å den andra sidan, samt om vissa undantag från de fleråriga finansieringsavtalen och från rådets förordning (EG) nr 1266/1999 och förordning (EG) nr 2222/2000 (8). Dessa åtgärder antogs dock för att underlätta övergången från Sapardprogrammet till landsbygdsutveckling och löper således ut den 30 april 2007. |
(14) |
Erfarenheterna har visat att dessa åtgärder inte bara rör övergången från Sapardprogrammet till landsbygdsutveckling utan främst gäller avslutandet av program som inleddes inom ramen för Sapardprogrammet för 2004 års anslutande medlemsstater. Enligt artikel 1.1 i förordning (EG) nr 1268/1999 skall förordningen fortsätta att tillämpas i detta fall. |
(15) |
Genom den här förordningen bör det därför antas åtgärder som är identiska med åtgärderna i förordning (EG) nr 1419/2004 för att göra det möjligt att avsluta de program som inleddes inom ramen för Sapardprogrammet för 2004 års anslutande medlemsstater, eftersom de programmen ännu inte slutförts. Dessa åtgärder bör börja tillämpas när åtgärderna i förordning (EG) nr 1419/2004 upphör att gälla, dvs. den 1 maj 2007. |
(16) |
Enligt artikel 12.7 i avsnitt A i bilagan till det fleråriga finansieringsavtalet skall det belopp som skall återvinnas i enlighet med ett beslut om förenlighet dras av från nästa utbetalningsansökan till kommissionen. Enligt artikel 12.8 får inte det belopp som skall återvinnas i enlighet med beslutet om förenlighet återföras till programmet. Tillämpningen av bägge bestämmelserna skulle medföra ett dubbelt avdrag av beloppet från Sapardtilldelningen till det mottagande landet. Bestämmelsen att detta belopp skall dras av från nästa utbetalningsansökan till kommissionen bör därför utgå. |
(17) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för jordbruksstrukturer och landsbygdsutveckling och kommittén för jordbruksfonderna. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
BULGARIEN OCH RUMÄNIEN
AVSNITT I
Övergång från Sapard till landsbygdsutveckling
Artikel 1
Upphörande av perioden för ingående av avtal enligt förordning (EG) nr 1268/1999
När det gäller gemenskapsmedel inom ramen för förordning (EG) nr 1268/1999 får Bulgarien och Rumänien fortsätta att ingå avtal eller åtaganden med stödmottagare fram till det datum då respektive land ingår avtal eller åtaganden för första gången enligt förordning (EG) nr 1698/2005. De skall informera kommissionen om detta datum.
Artikel 2
Finansiering av Sapardprojekt efter perioden för stödberättigande
1. När perioden för fleråriga åtaganden som ingåtts inom ramen för Sapardprogrammet avseende beskogning av jordbruksmark, stöd för inrättandet av producentgrupper eller miljöåtgärder inom jordbruket sträcker sig längre än till det sista tillåtna datumet för betalningar inom Sapard får utestående åtaganden täckas genom programmen för landsbygdsutveckling för perioden 2007–2013 enligt förordning (EG) nr 1698/2005 och finansieras av EJFLU, förutsatt att programmet för landsbygdsutveckling möjliggör detta.
2. När Bulgarien eller Rumänien tillämpar punkt 1 skall de före slutet av 2007 till kommissionen anmäla beloppen avseende de anslag för vilka åtaganden gjorts.
3. Bestämmelserna om stödberättigande och kontroll av stöd enligt förordning (EG) nr 1268/1999 skall fortsätta att tillämpas.
Artikel 3
Utgifter för efterhandsutvärdering av Sapardprogrammen
Utgifter för sådana efterhandsutvärderingar av de berörda Sapardprogrammen som föreskrivs i artikel 12 i förordning (EG) nr 2759/1999 kan vara stödberättigande enligt avsnittet om tekniskt stöd i programmen för landsbygdsutveckling för perioden 2007–2013 i förordning (EG) nr 1698/2005 och finansieras av EJFLU, förutsatt att programmet för landsbygdsutveckling möjliggör detta.
Artikel 4
Jämförelse mellan åtgärder inom den nuvarande programperioden och åtgärder inom den nya programperioden
Jämförelsetabellen för åtgärder enligt artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 1268/1999 och enligt förordning (EG) nr 1698/2005 återfinns i bilaga I.
AVSNITT II
Fleråriga och årliga finansieringsavtal
Artikel 5
Fortsatt tillämpning av de fleråriga och årliga finansieringsavtalen efter anslutningen
1. Utan att det påverkar den fortsatta giltigheten för de fleråriga finansieringsavtal och de årliga finansieringsavtal som förtecknas i bilaga II och som slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar å ena sidan och Bulgarien och Rumänien å andra sidan, skall dessa avtal i fortsättningen tillämpas om inte annat följer av bestämmelserna i den här förordningen.
2. Artiklarna 2 och 4 i de fleråriga finansieringsavtalen skall upphöra att gälla.
3. Följande bestämmelser i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen skall upphöra att gälla:
a) |
Artiklarna 1 och 3 i avsnitt A; eventuella hänvisningar till dessa artiklar i de fleråriga eller årliga finansieringsavtalen skall emellertid tolkas som en hänvisning till det nationella beslutet om godkännande i enlighet med artikel 4 i avsnitt A. |
b) |
Punkterna 2.6 och 2.7 i artikel 14 i avsnitt A. |
c) |
Artiklarna 2, 3, 4, 5, 6 och 8 i avsnitt C. |
d) |
Avsnitt G. |
4. Artikel 12.2 i förordning (EG) nr 1266/1999 och artikel 3 i förordning (EG) nr 2222/2000 får inte längre tillämpas på Bulgarien och Rumänien när det gäller Sapardprogrammet.
Artikel 6
Undantag från bestämmelser i de fleråriga finansieringsavtalen och från förordning (EG) nr 2222/2000
Genom undantag från det sista stycket i artikel 4.7 och från artikel 5.4 i avsnitt A i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen liksom från artikel 5.4 i förordning (EG) nr 2222/2000 skall kommissionen omedelbart underrättas om alla ändringar i Sapardorganets genomförande- eller utbetalningsfunktion efter godkännandet.
KAPITEL II
FLERÅRIGA OCH ÅRLIGA FINANSIERINGSAVTAL GÄLLANDE TJECKIEN, ESTLAND, UNGERN, LETTLAND, LITAUEN, POLEN, SLOVAKIEN OCH SLOVENIEN
Artikel 7
Fortsatt tillämpning av de fleråriga och årliga finansieringsavtalen efter anslutningen
1. Utan att det påverkar den fortsatta giltigheten för de fleråriga och årliga finansieringsavtal som förtecknas i bilaga III och som slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar å ena sidan och Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien å andra sidan, skall dessa avtal i fortsättningen tillämpas om inte annat följer av bestämmelserna i den här förordningen.
2. Artiklarna 2 och 4 i de fleråriga finansieringsavtalen skall upphöra att gälla.
3. Följande bestämmelser i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen skall upphöra att gälla:
a) |
Artiklarna 1 och 3 i avsnitt A; eventuella hänvisningar till dessa artiklar i de fleråriga eller årliga finansieringsavtalen skall emellertid tolkas som en hänvisning till det nationella beslutet om godkännande i enlighet med artikel 4 i avsnitt A. |
b) |
Punkterna 2.6 och 2.7 i artikel 14 i avsnitt A. |
c) |
Artiklarna 2, 3, 4, 5, 6 och 8 i avsnitt C. |
d) |
Avsnitt F.8. |
e) |
Avsnitt G. |
4. Artikel 12.2 i förordning (EG) nr 1266/1999 och artikel 3 i förordning (EG) nr 2222/2000 får inte längre tillämpas när det gäller Sapardprogrammet.
Artikel 8
Undantag från bestämmelser i de fleråriga finansieringsavtalen och från förordning (EG) nr 2222/2000
Genom undantag från det sista stycket i artikel 4.7 och från artikel 5.4 i avsnitt A i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen liksom från artikel 5.4 i förordning (EG) nr 2222/2000 skall kommissionen omedelbart underrättas om alla ändringar i Sapardorganets genomförande- eller utbetalningsfunktion efter godkännandet.
Artikel 9
Ändringar av de fleråriga finansieringsavtalen
1. Artikel 7.8 i avsnitt A i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen skall ersättas med följande:
”Slutbetalning inom programmet skall göras om följande villkor är uppfyllda:
a) |
Den nationelle utanordnaren har, inom den tidsfrist för betalning som anges i det slutliga årliga finansieringsavtalet, till kommissionen lämnat in en godkänd beräkning av faktiskt betalda utgifter i enlighet med artikel 9 i det här avsnittet. |
b) |
Den slutliga rapporten om genomförandet har överlämnats till och godkänts av kommissionen. |
c) |
Det beslut det hänvisas till i artikel 11 i det här avsnittet har antagits. |
Betalningen får inte påverka antagandet av framtida beslut i enlighet med artikel 12 i det här avsnittet.”
2. Följande stycke skall läggas till i artikel 10.3 i avsnitt A i bilagan till de fleråriga finansieringsavtalen:
”Ränta som inte redovisats för projekt som får stöd enligt programmet för Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien skall dock betalas till kommissionen i euro.”
3. Artikel 12.7 i avsnitt A i bilagan till det fleråriga finansieringsavtalet skall ersättas med följande:
”Det belopp som skall återvinnas i enlighet med beslutet om förenlighet skall anmälas till den nationelle utanordnaren, som på medlemsstaternas vägnar skall se till att beloppet krediteras Sapards eurokonto inom två månader efter det att beslutet om förenlighet fattats.
Från fall till fall får emellertid kommissionen besluta att ett belopp som skall krediteras kommissionen skall räknas av från en annan utbetalning som kommissionen skall göra till medlemsstaten via något av gemenskapens instrument.”
Artikel 10
Ersättning av de belopp som fastställs i artikel 2 i finansieringsavtalet för 2003
Det belopp som fastställs i artikel 2 i vart och ett av finansieringsavtalen för 2003 skall ersättas med de belopp som avses i bilaga IV.
Artikel 11
Ändring av artikel 3 i de årliga finansieringsavtalen för 2000–2003
Följande stycke skall läggas till i slutet av artikel 3 i vart och ett av de årliga finansieringsavtalen:
”Alla eventuella delar av det bidrag från gemenskapen som avses i artikel 2 för vilka inga avtal med de slutliga stödmottagarna har undertecknats den dag som avses i andra stycket skall anmälas till kommissionen inom tre månader från och med den dag då beloppet blev känt.”
KAPITEL III
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 12
Tillämpningsområde
Kapitel I skall tillämpas när det gäller genomförandet av Sapardprogrammet i Bulgarien och Rumänien.
Kapitel II skall tillämpas när det gäller genomförandet av Sapardprogrammet i Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien.
Artikel 13
Ikraftträdande och tillämpning
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Kapitel I skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.
Kapitel II skall tillämpas från och med den 1 maj 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Mariann FISCHER BOEL
Ledamot av kommissionen
(1) EGT L 161, 26.6.1999, s. 87. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2112/2005 (EUT L 344, 27.12.2005, s. 23).
(2) EUT L 277, 21.10.2005, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2012/2006 (EUT L 384, 29.12.2006, s. 8).
(3) EUT L 269, 28.9.2006, s. 10.
(4) EGT L 331, 23.12.1999, s. 51. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2278/2004 (EUT L 396, 31.12.2004, s. 36).
(5) EGT L 161, 26.6.1999, s. 68.
(6) EGT L 253, 7.10.2000, s. 5. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1052/2006 (EUT L 189, 12.7.2006, s. 3).
(7) EUT L 209, 11.8.2005, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 320/2006 (EUT L 58, 28.2.2006, s. 42).
(8) EUT L 258, 5.8.2004, s. 11. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1155/2005 (EUT L 187, 19.7.2005, s. 14).
BILAGA I
Jämförelsetabell för åtgärder enligt förordning (EG) nr 1268/1999 och förordning (EG) nr 1698/2005
Åtgärder enligt förordning (EG) nr 1268/1999 |
Axel och åtgärder enligt förordning (EG) nr 1698/2005 |
Koder enligt förordning (EG) nr 1698/2005 |
Produktionsmetoder inom jordbruket avsedda att skydda miljön och bevara landskapet, artikel 2 fjärde strecksatsen |
Artikel 36 a iv och artikel 39: Stöd för miljövänligt jordbruk |
214 |
Upprättande av producentgrupper, artikel 2 sjunde strecksatsen |
Artikel 20 d ii och artikel 35: Producentgrupper |
142 |
Skogsbruk inbegripet beskogning av jordbruksområden, investeringar i skogsbruksföretag ägda av privata skogsägare samt bearbetning och marknadsföring av skogsbruksprodukter, artikel 2 fjortonde strecksatsen. |
Artikel 36 b i och artikel 43: En första beskogning av jordbruksmark |
221 |
Tekniskt bistånd för de åtgärder som omfattas av denna förordning, inbegripet undersökningar för att bistå förberedelse och övervakning av programmet, informations- och reklamkampanjer. |
Artikel 66.2: Tekniskt stöd |
511 |
BILAGA II
Fleråriga och årliga finansieringsavtal som slutits mellan Europeiska kommissionen och Rumänien och Bulgarien
1. FÖRTECKNING ÖVER FLERÅRIGA FINANSIERINGSAVTAL
Följande fleråriga finansieringsavtal har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den tjugonde april år tjugohundraett, |
— |
Rumäniens regering den sjuttonde januari år tjugohundratvå. |
2. FÖRTECKNING ÖVER ÅRLIGA FINANSIERINGSAVTAL
A. Årligt finansieringsavtal 2000
Följande årliga finansieringsavtal för år 2000 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den tjugonde april år tjugohundraett, |
— |
Rumäniens regering den sjuttonde januari år tjugohundratvå. |
B. Årligt finansieringsavtal 2001
Följande årliga finansieringsavtal för 2001 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den tjugonionde juli år tjugohundratvå, |
— |
Rumäniens regering den elfte oktober år tjugohundratvå. |
C. Årligt finansieringsavtal 2002
Följande årliga finansieringsavtal för 2002 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den sjätte juni år tjugohundratre, |
— |
Rumäniens regering den tolfte maj år tjugohundratre. |
D. Årligt finansieringsavtal 2003
Följande årliga finansieringsavtal för 2003 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den första oktober år tjugohundratre, |
— |
Rumäniens regering den tjugoandra september tjugohundra fjdra. |
E. Årligt finansieringsavtal 2004
Följande årliga finansieringsavtal för 2004 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den sjätte juni år tjugohundrafem, |
— |
Rumäniens regering den tredje november år tjugohundrafem. |
F. Årligt finansieringsavtal 2005
Följande årliga finansieringsavtal för 2005 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den sjätte juni år tjugohundrasex, |
— |
Rumäniens regering den tjugofemte juli år tjugohundrasex. |
G. Årligt finansieringsavtal 2006
Följande årliga finansieringsavtal för 2006 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Bulgarien den tjugonionde december år tjugohundrasex, |
— |
Rumäniens regering (1). |
(1) Antaget av kommissionen den 18 oktober 2006, undertecknat av kommissionen och Rumäniens regering den 31 oktober 2006 och förfarandena håller på att slutföras i Rumänien.
BILAGA III
Fleråriga och årliga finansieringsavtal som slutits mellan Europeiska kommissionen och Tjeckien, Estland, Ungern, Lettland, Litauen, Polen, Slovakien och Slovenien
1. FÖRTECKNING ÖVER FLERÅRIGA FINANSIERINGSAVTAL
Följande fleråriga finansieringsavtal har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Tjeckien den tionde december år tjugohundraett, |
— |
Republiken Estland den tjugoåttonde maj år tjugohundraett, |
— |
Republiken Ungern den femtonde juni år tjugohundraett, |
— |
Republiken Lettland den fjärde juli år tjugohundraett, |
— |
Republiken Litauen den tjugonionde augusti år tjugohundraett, |
— |
Republiken Polen den artonde maj år tjugohundraett, |
— |
Republiken Slovakien den sextonde maj år tjugohundraett, och |
— |
Republiken Slovenien den tjugoåttonde augusti år tjugohundraett. |
2. FÖRTECKNING ÖVER ÅRLIGA FINANSIERINGSAVTAL
A. Årligt finansieringsavtal 2000
Följande årliga finansieringsavtal för år 2000 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Tjeckien den tionde december år tjugohundraett, |
— |
Republiken Estland den tjugoåttonde maj år tjugohundraett, |
— |
Republiken Ungern den femtonde juni år tjugohundraett, |
— |
Republiken Lettland den elfte maj år tjugohundraett, |
— |
Republiken Litauen den tjugonionde augusti år tjugohundraett, |
— |
Republiken Polen den artonde maj år tjugohundraett, |
— |
Republiken Slovakien den sextonde maj år tjugohundraett, och |
— |
Republiken Slovenien den sextonde oktober år tjugohundraett. |
B. Årligt finansieringsavtal 2001
Följande årliga finansieringsavtal för år 2001 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Tjeckien den nittonde juni år tjugohundratre, |
— |
Republiken Estland den tionde juli år tjugohundratre, |
— |
Republiken Ungern den tjugosjätte mars år tjugohundratre, |
— |
Republiken Lettland den trettionde maj år tjugohundratvå, |
— |
Republiken Litauen den artonde juli år tjugohundratvå, |
— |
Republiken Polen den tionde juni år tjugohundratvå, |
— |
Republiken Slovakien den fjärde november år tjugohundratvå, och |
— |
Republiken Slovenien den sjuttonde juli år tjugohundratvå. |
C. Årligt finansieringsavtal 2002
Följande årliga finansieringsavtal för år 2002 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Tjeckien den tredje juni år tjugohundrafyra, |
— |
Republiken Estland den elfte december år tjugohundratre, |
— |
Republiken Ungern den tjugoandra december år tjugohundratre, |
— |
Republiken Lettland den tolfte maj år tjugohundratre, |
— |
Republiken Litauen den sjätte juni år tjugohundratre, |
— |
Republiken Polen den fjortonde april år tjugohundratre, |
— |
Republiken Slovakien den trettionde september år tjugohundratre, och |
— |
Republiken Slovenien den tjugoåttonde juli år tjugohundratre. |
D. Årligt finansieringsavtal 2003
Följande årliga finansieringsavtal för år 2003 har slutits mellan Europeiska kommissionen på Europeiska gemenskapens vägnar och
— |
Republiken Tjeckien den andra juli år tjugohundrafyra, |
— |
Republiken Estland den elfte december år tjugohundratre, |
— |
Republiken Ungern den tjugoandra december år tjugohundratre, |
— |
Republiken Lettland den första december år tjugohundratre, |
— |
Republiken Litauen den femtonde januari år tjugohundrafyra, |
— |
Republiken Polen den tionde juni år tjugohundratre, |
— |
Republiken Slovakien den tjugosjätte december år tjugohundratre, och |
— |
Republiken Slovenien den elfte november år tjugohundratre. |
BILAGA IV
Årligt finansieringsavtal för 2003 – fördelning per land
(euro) |
|
Land |
Belopp |
Tjeckien |
23 923 565 |
Estland |
13 160 508 |
Ungern |
41 263 079 |
Lettland |
23 690 433 |
Litauen |
32 344 468 |
Polen |
182 907 972 |
Slovakien |
19 831 304 |
Slovenien |
6 871 397 |
Totalt |
343 992 726 |
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/16 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 249/2007
av den 8 mars 2007
om ändring av förordning (EG) nr 1431/94 om föreskrifter för tillämpningen inom fjäderfäköttsektorn av de importförfaranden som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 774/94 om öppnande och förvaltning av vissa gemenskapstullkvoter för nötkött av hög kvalitet, griskött, fjäderfäkött, vete och blandsäd samt kli och andra restprodukter
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för fjäderfäkött (1), särskilt artikel 6.1,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 774/94 av den 29 mars 1994 om öppnande och förvaltning av vissa gemenskapstullkvoter för nötkött av hög kvalitet, griskött, fjäderfäkött, vete och blandsäd samt kli och andra restprodukter (2), särskilt artikel 7, och
av följande skäl:
(1) |
Den tullkvot för grupp 1 som fastställs i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 1431/94 (3), och som har löpnummer 09.4410 och avser KN-nummer 0207 14 10, 0207 14 50 och 0207 14 70 (frysta styckningsdelar av kyckling), har avsatts särskilt för Brasilien. |
(2) |
I det avtal genom skriftväxling mellan Europeiska gemenskapen och Brasilien, som ingicks inom ramen för de förhandlingar som förts enligt artikel XXIV.6 och artikel XXVIII i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT) 1994 och som godkändes genom rådets beslut 2006/963/EG (4), föreskrivs en årlig importtullkvot med nolltullsats för fjäderfäkött på 2 332 ton av vissa frysta styckningsdelar av kyckling (KN-nummer 0207 14 10, 0207 14 50 och 0207 14 70). |
(3) |
Den kvantiteten bör läggas till kvoten för grupp 1. |
(4) |
Förordning (EG) nr 1431/94 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(5) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för ägg och fjäderfäkött. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga I till förordning (EG) nr 1431/94 skall ersättas med texten i bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Mariann FISCHER BOEL
Ledamot av kommissionen
(1) EGT L 282, 1.11.1975, s. 77. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 679/2006 (EUT L 119, 4.5.2006, s. 1).
(2) EGT L 91, 8.4.1994, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2198/95 (EGT L 221, 19.9.1995, s. 3).
(3) EGT L 156, 23.6.1994, s. 9. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1938/2006 (EUT L 407, 30.12.2006, s. 150).
(4) EUT L 397, 30.12.2006, s. 10.
BILAGA
”BILAGA I
Nedsättning av tullsatsen med 100 %
Kyckling
Land |
Gruppnummer |
Löpnummer |
KN-nr |
Årliga kvantiteter (ton) |
Brasilien |
1 |
09.4410 |
0207 14 10 0207 14 50 0207 14 70 |
9 432 |
Thailand |
2 |
09.4411 |
0207 14 10 0207 14 50 0207 14 70 |
5 100 |
Andra |
3 |
09.4412 |
0207 14 10 0207 14 50 0207 14 70 |
3 300 |
Kalkon
Land |
Gruppnummer |
Löpnummer |
KN-nr |
Årlig kvantitet (ton) |
Brasilien |
4 |
09.4420 |
0207 27 10 0207 27 20 0207 27 80 |
1 800 |
Andra |
5 |
09.4421 |
0207 27 10 0207 27 20 0207 27 80 |
700 |
Erga omnes |
6 |
09.4422 |
0207 27 10 0207 27 20 0207 27 80 |
2 485” |
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/18 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 250/2007
av den 8 mars 2007
om fastställande av exportbidrag för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 33.2 andra stycket, och
av följande skäl:
(1) |
I artikel 32 i förordning (EG) nr 318/2006 fastställs att skillnaden mellan priserna på världsmarknaden för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 b i den förordningen och priserna för dessa produkter inom gemenskapen får täckas av ett exportbidrag. |
(2) |
Med hänsyn till den situation som för närvarande råder på sockermarknaden bör exportbidrag fastställas i enlighet med bestämmelserna och vissa kriterier i artiklarna 32 och 33 i förordning (EG) nr 318/2006. |
(3) |
Enligt artikel 33.2 första stycket i förordning (EG) nr 318/2006 kan världsmarknadssituationen eller de särskilda behoven på vissa marknader vara sådana att bidraget måste varieras beroende på destination. |
(4) |
Bidrag bör endast beviljas för produkter som omfattas av den fria rörligheten för varor inom gemenskapen och som uppfyller kraven i förordning (EG) nr 318/2006. |
(5) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Exportbidrag enligt artikel 32 i förordning (EG) nr 318/2006 skall beviljas för de produkter och med de belopp som anges i bilagan till den här förordningen.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1585/2006 (EUT L 294, 25.10.2006, s. 19).
BILAGA
Exportbidrag som från och med den 9 mars 2007 (1) skall gälla för vitsocker och råsocker som exporteras i obearbetat skick
Produktkod |
Destination |
Måttenhet |
Bidragsbelopp |
|||
1701 11 90 9100 |
S00 |
EUR/100 kg |
20,04 (2) |
|||
1701 11 90 9910 |
S00 |
EUR/100 kg |
20,04 (2) |
|||
1701 12 90 9100 |
S00 |
EUR/100 kg |
20,04 (2) |
|||
1701 12 90 9910 |
S00 |
EUR/100 kg |
20,04 (2) |
|||
1701 91 00 9000 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
1701 99 10 9100 |
S00 |
EUR/100 kg |
21,79 |
|||
1701 99 10 9910 |
S00 |
EUR/100 kg |
21,79 |
|||
1701 99 10 9950 |
S00 |
EUR/100 kg |
21,79 |
|||
1701 99 90 9100 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
Anm: Destinationen definieras enligt följande:
|
(1) De bidragssatser som fastställs i denna bilaga är inte tillämpliga från och med den 1 februari 2005 i enlighet med rådets beslut 2005/45/EG av den 22 december 2004 om ingående och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om ändring av avtalet av den 22 juli 1972 mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet beträffande bestämmelserna om bearbetade jordbruksprodukter (EUT L 23, 26.1.2005, s. 17).
(2) Detta belopp gäller för råsocker med en avkastning på 92 %. Om avkastningen på det exporterade råsockret inte är 92 % skall det tillämpliga exportbidragsbeloppet, för varje aktuell exporttransaktion, multipliceras med en omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det exporterade råsockret, beräknad i enlighet med led 3 i punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006, divideras med 92.
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/20 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 251/2007
av den 8 mars 2007
om fastställande av det högsta exportbidraget för vitsocker inom ramen för den stående anbudsinfordran som föreskrivs i förordning (EG) nr 958/2006
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 33.2 andra stycket och tredje stycket led b, och
av följande skäl:
(1) |
I kommissionens förordning (EG) nr 958/2006 av den 28 juni 2006 om en stående anbudsinfordran för regleringsåret 2006/07 för fastställande av exportbidrag för vitsocker (2) föreskrivs att det skall genomföras delanbudsinfordringar. |
(2) |
I enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 958/2006 och efter en granskning av de anbud som lämnats in i samband med den delanbudsinfordran som löper ut den 8 mars 2007 är det lämpligt att fastställa ett högsta exportbidrag för denna delanbudsinfordran. |
(3) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
För den delanbudsinfordran som löper ut den 8 mars 2007 skall det högsta exportbidraget för den produkt som avses i artikel 1.1 i förordning (EG) nr 958/2006 vara 26,793 EUR/100 kg.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1585/2006 (EUT L 294, 25.10.2006, s. 19).
(2) EUT L 175, 29.6.2006, s. 49.
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/21 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 252/2007
av den 8 mars 2007
om fastställande av exportbidrag för sirap och vissa andra sockerprodukter som exporteras i obearbetat skick
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 33.2 andra stycket, och
av följande skäl:
(1) |
I artikel 32 i förordning (EG) nr 318/2006 fastställs att skillnaden mellan priserna på världsmarknaden för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 c, d och g i den förordningen och priserna för dessa produkter inom gemenskapen får täckas av ett exportbidrag. |
(2) |
Med hänsyn till den situation som för närvarande råder på sockermarknaden bör exportbidrag fastställas i enlighet med bestämmelserna och vissa kriterier i artiklarna 32 och 33 i förordning (EG) nr 318/2006. |
(3) |
Enligt artikel 33.2 första stycket i förordning (EG) nr 318/2006 kan världsmarknadssituationen eller de särskilda behoven på vissa marknader vara sådana att bidraget måste varieras beroende på destination. |
(4) |
Bidrag bör endast beviljas för produkter som omfattas av den fria rörligheten för varor inom gemenskapen och som uppfyller kraven i kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 av den 30 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter till förordning (EG) nr 318/2006 för handel med tredjeländer i sockersektorn (2). |
(5) |
Exportbidrag kan fastställas för att täcka skillnaden när det gäller konkurrenskraft mellan gemenskapens export och tredjeländers export. Gemenskapens export till vissa närliggande destinationer och till tredjeländer som ger gemenskapsprodukter förmånsbehandling vid import har i dagsläget en särskilt gynnsam konkurrenssituation. Därför bör exportbidragen till de destinationerna avskaffas. |
(6) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Exportbidrag enligt artikel 32 i förordning (EG) nr 318/2006 skall beviljas för de produkter och med de belopp som anges i bilagan till den här förordningen om inte annat följer av villkoren i punkt 2 i den här artikeln.
2. För att berättiga till bidrag enligt punkt 1 skall produkterna uppfylla tillämpliga krav i artiklarna 3 och 4 i förordning (EG) nr 951/2006.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1585/2006 (EUT L 294, 25.10.2006, s. 19).
(2) EUT L 178, 1.7.2006, s. 24.
BILAGA
Exportbidrag som skall gälla från och med den 9 mars 2007 (1) för sirap och vissa andra sockerprodukter i obearbetat skick
Produktkod |
Destination |
Måttenhet |
Bidragsbelopp |
|||
1702 40 10 9100 |
S00 |
EUR/100 kg torrvara |
21,79 |
|||
1702 60 10 9000 |
S00 |
EUR/100 kg torrvara |
21,79 |
|||
1702 60 95 9000 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
1702 90 30 9000 |
S00 |
EUR/100 kg torrvara |
21,79 |
|||
1702 90 60 9000 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
1702 90 71 9000 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
1702 90 99 9900 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 (2) |
|||
2106 90 30 9000 |
S00 |
EUR/100 kg torrvara |
21,79 |
|||
2106 90 59 9000 |
S00 |
EUR/1 % sackaros × 100 kg nettoprodukt |
0,2179 |
|||
Anm.: Destinationen definieras enligt följande:
|
(1) De bidragssatser som fastställs i denna bilaga är inte tillämpliga från och med den 1 februari 2005 i enlighet med rådets beslut 2005/45/EG av den 22 december 2004 om ingående och provisorisk tillämpning av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om ändring av avtalet av den 22 juli 1972 mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet beträffande bestämmelserna om bearbetade jordbruksprodukter (EUT L 23, 26.1.2005, s. 17).
(2) Basbeloppet skall inte tillämpas på den produkt som definieras i punkt 2 i bilagan till kommissionens förordning (EEG) nr 3513/92 (EGT L 355, 5.12.1992, s. 12).
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/23 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 253/2007
av den 8 mars 2007
om ändring av bidragssatserna för vissa sockerprodukter som exporteras i form av varor som inte omfattas av bilaga I till fördraget
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 33.2 a och 33.4 i denna, och
med beaktande av följande:
(1) |
De exportbidragssatser som från och med den 23 februari 2007 gäller för de produkter som förtecknas i bilagan, och som exporteras i form av varor som inte omfattas av bilaga I till fördraget, fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 181/2007 (2). |
(2) |
Tillämpningen av de bestämmelser och kriterier som fastställs i förordning (EG) nr 181/2007 på den information som kommissionen för närvarande har tillgång till, medför att de exportbidrag som för närvarande gäller bör ändras i enlighet med vad som anges i bilagan till denna förordning. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De exportbidragssatser som fastställs i förordning (EG) nr 181/2007 ändras i enlighet med vad som anges i bilagan till denna förordning.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Günter VERHEUGEN
Vice ordförande
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1585/2006 (EUT L 294, 25.10.2006, s. 19).
(2) EUT L 55, 23.2.2007, s. 24.
BILAGA
Bidragssatser som från och med den 9 mars 2007 skall tillämpas för vissa sockerprodukter som exporteras i form av varor som inte omfattas av bilaga I till fördraget (1)
KN-nummer |
Varuslag |
Bidragssats i EUR/100 kg |
|
vid förutfastställelse av bidrag |
annan |
||
1701 99 10 |
Vitsocker |
21,79 |
21,79 |
(1) De bidragssater som fastställs i denna bilaga är inte tillämpliga på export till Albanien, Kroatien, Bosnien och Hercegovina, Serbien, Montenegro, Kosovo, f. d. jugoslaviska republiken Makedonien, Andorra, Gibraltar, Ceuta, Melilla, Heliga stolen (Vatikanstaten), Liechtenstein, kommunerna Livigno och Campione d'Italia, Helgoland, Grönland, Färöarna och på varor enligt tabellerna I och II i protokoll nr 2 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet av den 22 juli 1972 som exporteras till Schweiziska edsförbundet.
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/25 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 254/2007
av den 8 mars 2007
om fastställande av det högsta exportbidraget för vitsocker inom ramen för den stående anbudsinfordran som föreskrivs i förordning (EG) nr 38/2007
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 33.2 andra stycket och tredje stycket led b, och
av följande skäl:
(1) |
I kommissionens förordning (EG) nr 38/2007 av den 17 januari 2007 om inledande av en stående anbudsinfordran för exportförsäljning av socker som innehas av interventionsorganen i Belgien, Tjeckien, Spanien, Irland, Italien, Ungern, Polen, Slovakien och Sverige (2) föreskrivs att det skall genomföras delanbudsinfordringar. |
(2) |
I enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 38/2007 och efter en granskning av de anbud som lämnats in i samband med den delanbudsinfordran som löper ut den 7 mars 2007 är det lämpligt att fastställa ett högsta exportbidrag för denna delanbudsinfordran. |
(3) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
För den delanbudsinfordran som löper ut den 7 mars 2007 skall det högsta exportbidraget för den produkt som avses i artikel 1.1 i förordning (EG) nr 38/2007 vara 347,70 EUR/ton.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1585/2006 (EUT L 294, 25.10.2006, s. 19).
(2) EUT L 11, 18.1.2007, s. 4.
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/26 |
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 255/2007
av den 8 mars 2007
om de anbud som meddelats för export av vanligt vete inom ramen för den anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 936/2006
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1784/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (1), särskilt artikel 13.3 första stycket, och
av följande skäl:
(1) |
En anbudsinfordran för bidrag för export av vanligt vete till vissa tredjeländer har inletts genom kommissionens förordning (EG) nr 936/2006 (2). |
(2) |
I enlighet med artikel 7 i kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som skall vidtas vid störningar inom spannmålssektorn (3) kan kommissionen besluta att inte fullfölja anbudsinfordran. |
(3) |
Särskilt med hänsyn till de kriterier som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1501/95 är det inte uppenbart att ett högsta exportbidrag skall fastställas. |
(4) |
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för spannmål. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
De anbud som meddelats från den 2 till den 8 mars 2007 inom ramen för den anbudsinfordran för exportbidrag för vanligt vete som avses i förordning (EG) nr 936/2006 skall inte fullföljas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den 9 mars 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Jean-Luc DEMARTY
Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling
(1) EUT L 270, 21.10.2003, s. 78. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1154/2005 (EUT L 187, 19.7.2005, s. 11).
(2) EUT L 172, 24.6.2006, s. 6.
(3) EGT L 147, 30.6.1995, s. 7. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 777/2004 (EUT L 123, 27.4.2004, s. 50).
DIREKTIV
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/27 |
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2007/14/EG
av den 8 mars 2007
om tillämpningsföreskrifter för vissa bestämmelser i direktiv 2004/109/EG om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/109/EG av den 15 december 2004 om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv 2001/34/EG (1), särskilt artiklarna 2.3 a, 5.6 första stycket, 5.6 c, 9.7, 12.8 b–e, 13.2, 14.2, 21.4 a, 23.4 ii och 23.7,
efter att ha inhämtat tekniska råd från europeiska värdepapperstillsynskommittén (2), och
av följande skäl:
(1) |
I direktiv 2004/109/EG fastställs de allmänna principerna för harmonisering av kraven på insyn i fråga om innehav av rösträtter eller finansiella instrument som ger rätt att förvärva befintliga aktier med rösträtt. Direktivet syftar till att säkerställa att investerarnas förtroende byggs upp och bevaras genom tillgång till korrekt och lättfattlig information som lämnas i rätt tid om emittenter av värdepapper. Genom att kräva att emittenterna informeras om förändringar som rör större innehav i företag, syftar direktivet till att säkerställa att emittenterna kan underrätta allmänheten. |
(2) |
Tillämpningsföreskrifterna för insynskraven bör även utformas så att de garanterar ett gott skydd för investerare, ökar marknadens effektivitet och tillämpas på ett enhetligt sätt. |
(3) |
När det gäller förfaranden för hur investerare skall informeras om emittenternas val av hemmedlemsstat, är det ändamålsenligt att valet offentliggörs enligt samma förfarande som för obligatorisk information enligt direktiv 2004/109/EG. |
(4) |
En halvårsrapport som inte är upprättad enligt internationella redovisningsstandarder bör åtminstone innehålla tillräckligt med information så att den inte ger en missvisande bild av emittentens tillgångar, skulder, ställning och resultat. Innehållet i halvårsrapporterna bör ge investerare tillräcklig insyn genom regelbunden information om emittentens resultat, och informationen bör presenteras så att den lätt kan jämföras med informationen i den senaste årsredovisningen. |
(5) |
Aktieemittenter som upprättar koncernredovisning i enlighet med internationella redovisningsstandarder (IAS) och internationella finansiella redovisningsstandarder (IFRS) bör tillämpa samma definition på transaktioner med närstående i årsredovisning och halvårsrapport enligt direktiv 2004/109/EG. Aktieemittenter som inte upprättar koncernredovisning och sålunda inte behöver tilllämpa IAS och IFRS bör i sin halvårsrapport enligt direktiv 2004/109/EG tillämpa definitionen på transaktioner med närstående enligt rådets direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (3). |
(6) |
För att kunna utnyttja undantaget från att underrätta om större aktieinnehav enligt direktiv 2004/109/EG i fråga om aktier som förvärvas enbart i syfte att användas för clearing och avveckling, bör den maximala längden på den ”korta avvecklingstiden” vara så kort som möjligt. |
(7) |
För att den berörda behöriga myndigheten skall kunna övervaka att undantaget för marknadsgaranter att underrätta om större aktieinnehav efterlevs, bör en marknadsgarant som vill utnyttja undantaget ge tillkänna att den agerar eller avser att agera som marknadsgarant och för vilka aktier eller finansiella instrument. |
(8) |
Det är särskilt viktigt att marknadsgaranters verksamheter är fullt överblickbara. En marknadsgarant bör därför på begäran av den relevanta behöriga myndigheten kunna ange de verksamheter som genomförs avseende emittenten i fråga och särskilt vilka aktier eller andra finansiella instrument som innehas i anledning av verksamheten som marknadsgarant. |
(9) |
När det gäller kalendern över handelsdagar är det, för att förenkla processen, ändamålsenligt att tidsfristerna beräknas med hänsyn till handelsdagarna i emittentens hemmedlemsstat. För ökad insyn bör dock varje behörig myndighet åläggas att informera investerare och marknadsaktörer om den kalender över handelsdagar som gäller för de olika reglerade marknader som är belägna eller bedriver verksamhet på dess territorium. |
(10) |
När det gäller omständigheterna för underrättelser om större aktieinnehav, är det ändamålsenligt att fastställa när skyldigheten skall gälla individuellt eller kollektivt, och hur skyldigheten skall fullgöras i fråga om fullmakter. |
(11) |
Det är rimligt att anta att fysiska eller juridiska personer utövar vederbörlig omsorg när de förvärvar eller avyttrar stora innehav. Följaktligen blir dessa fysiska eller juridiska personer mycket snabbt medvetna om sådana förvärv eller avyttringar, eller om möjligheten att utnyttja rösträtt. Det är därför ändamålsenligt att ange endast en mycket kort period efter transaktionen i fråga som den period efter vilken de anses ha vetskap. |
(12) |
Undantaget från skyldigheten att lägga samman större innehav bör enbart gälla för moderföretag till förvaltningsbolag eller värdepappersföretag som kan påvisa att dotterföretagen uppfyller lämpliga krav på självständighet. För att säkerställa fullständig insyn bör den berörda behöriga myndigheten underrättas om detta i förväg. I detta hänseende är det viktigt att man i underrättelsen anger vilken behörig myndighet som övervakar förvaltningsbolagens verksamhet enligt villkoren i rådets direktiv 85/611/EEG av den 20 december 1985 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (4). Detta gäller oavsett om de är auktoriserade enligt direktivet eller inte, förutsatt att de i det senare fallet övervakas i enlighet med nationell lagstiftning. |
(13) |
Vid tillämpningen av direktiv 2004/109/EG bör finansiella instrument beaktas vid underrättelse om större innehav om dessa ger innehavaren ovillkorlig rätt att förvärva de underliggande aktierna, eller denne efter eget gottfinnande kan förvärva de underliggande aktierna eller pengar vid förfall. Följaktligen bör finansiella instrument inte omfatta sådana instrument som ger innehavaren rätt att motta aktier under förutsättning att kursen på den underliggande aktien når en viss nivå vid en viss tidpunkt. Inte heller bör de anses omfatta sådana instrument som tillåter emittenten av instrumentet eller en tredje part att överlåta aktier eller pengar åt instrumentinnehavaren vid förfall. |
(14) |
De finansiella instrument i avsnitt C i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (5) som inte anges i artikel 11.1 i detta direktiv från kommissionen utgör inte finansiella instrument i den mening som avses i artikel 13.1 i direktiv 2004/109/EG. |
(15) |
I direktiv 2004/109/EG fastställs stränga krav i fråga om spridning av obligatorisk information. Enbart tillgång till information, vilket innebär att investerare aktivt måste söka den, tjänar därför inte direktivets syfte. Därför bör spridningen ske genom aktiv distribution av informationen från emittenterna till medierna, i syfte att nå investerarna. |
(16) |
Det är nödvändigt att fastställa minimistandarder för kvaliteten när det gäller offentliggörandet av obligatorisk information, för att säkerställa att alla investerare, även i andra medlemsstater än emittenten, har samma tillgång till informationen. Emittenterna bör se till att dessa minimikrav uppfylls, antingen genom att offentliggöra den obligatoriska informationen själva eller genom att anlita en tredje part för att göra det på deras vägnar. I det senare fallet bör den tredje parten kunna sprida informationen på ett ändamålsenligt sätt och ha ändamålsenliga system för att säkerställa att den mottagna informationen härrör från den berörda emittenten och att det inte föreligger någon betydande risk för förvanskning av data eller obehörig tillgång till icke offentliggjord insiderinformation. En tredje part kan erbjuda andra tjänster eller idka annan verksamhet, exempelvis medier, behöriga myndigheter, fondbörser eller enheten som ansvarar för den officiella mekanismen för lagring av obligatorisk information. I så fall bör sådana tjänster eller sådan verksamhet vara tydligt separerade från de tjänster och verksamheter som avser offentliggörandet av obligatorisk information. När en emittent eller en tredje part förmedlar information till medier, bör de i första hand använda elektroniska medel och industriella standardformat för att underlätta och påskynda bearbetningen av informationen. |
(17) |
Ett minimikrav är även att obligatorisk information sprids så att den når en så bred allmänhet som möjligt, om möjligt så att den når allmänheten både i och utanför emittentens hemmedlemsstat samtidigt. Detta påverkar inte medlemsstaternas rätt att begära att emittenterna offentliggör delar av eller all obligatorisk information i dagstidningar, eller möjligheten för emittenterna att offentliggöra obligatorisk information på sin egen webbplats eller andra webbplatser som är tillgängliga för investerare. |
(18) |
Likvärdighet bör anses föreligga, om tredjelands allmänna upplysningsregler utgör ett begripligt och likvärdigt underlag för bedömningen av emittenternas ställning, och som gör det möjligt för användarna att fatta liknande beslut som om de tillhandahållits information enligt direktiv 2004/109/EG, även om kraven inte är identiska. Likvärdigheten bör dock begränsas till den relevanta informationens innehåll och inga undantag bör accepteras i fråga om de tidsfrister som fastställs i direktiv 2004/109/EG. |
(19) |
För att kunna fastställa om en emittent i ett tredjeland uppfyller de krav på likvärdighet som fastställs i artikel 4.3 i direktiv 2004/109/EG, är det viktigt att säkerställa överensstämmelse med kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 av den 29 april 2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG i fråga om informationen i prospekt, dessas format, införlivande genom hänvisning samt offentliggörande av prospekt och annonsering (6). Detta gäller särskilt de delar som rör historisk finansiell information som skall inkluderas i ett prospekt. |
(20) |
När det gäller likvärdiga krav på oberoende, bör ett moderföretag till ett förvaltningsbolag eller ett värdepappersföretag med säte i tredjeland kunna dra nytta av undantaget enligt artikel 12.4 eller 12.5 i direktiv 2004/109/EG. Detta bör gälla oberoende av om det enligt tredjelandets lagstiftning krävs att det kontrollerade förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget auktoriseras för att kunna idka verksamhet som förvaltningsbolag eller portföljförvaltning, förutsatt att vissa villkor för oberoende uppfylls. |
(21) |
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med europeiska värdepapperskommitténs ståndpunkt. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I detta direktiv fastställs detaljerade föreskrifter för tillämpningen av artikel 2.1 i–ii, artikel 5.3 andra stycket, artikel 5.4 andra meningen, artikel 9.1–2 och 9.4, artikel 10, artikel 12.1–2 och 12.4–6, artikel 12.2 a, artikel 13.1, artikel 21.1 samt artikel 23.1 och 23.6 i direktiv 2004/109/EG.
Artikel 2
Förfaranden för valet av hemmedlemsstat
(Artikel 2.1 i–ii i direktiv 2004/109/EG)
När emittenten väljer hemmedlemsstat, skall valet tillkännages på samma sätt som obligatorisk information.
Artikel 3
Minimikrav på innehållet i en halvårsrapport
(Artikel 5.3 andra stycket i direktiv 2004/109/EG)
1. Om en halvårsrapport inte är upprättad enligt internationella redovisningsstandarder antagna i enlighet med artikel 6 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002, skall de innehållsmässigt minst motsvara punkterna 2 och 3 i denna artikel.
2. Balans- och resultaträkningen i sammandrag skall innehålla alla rubriker och delsummeringar som redovisades i emittentens senaste årsredovisning. Ytterligare poster skall inkluderas, om de krävs för att halvårsrapporten inte skall ge en missvisande bild av emittentens tillgångar, skulder, ställning och resultat.
Dessutom skall följande jämförande information bifogas:
a) |
En balansräkning per slutet av de sex första månaderna av innevarande räkenskapsår och en jämförande balansräkning per slutet av föregående räkenskapsår. |
b) |
En resultaträkning för de sex första månaderna av innevarande räkenskapsår, med jämförande information för motsvarande period föregående räkenskapsår från och med två år efter datumet för ikraftträdandet av detta direktiv. |
3. Noterna skall innehålla följande:
a) |
Tillräckliga uppgifter för att halvårsrapporten skall kunna jämföras med årsredovisningen. |
b) |
Tillräckliga uppgifter och förklaringar för att säkerställa att användarna korrekt kan uppfatta väsentliga beloppsförändringar och övriga förändringar som inträffat under den aktuella perioden och som kommer till uttryck i balans- och resultaträkningarna. |
Artikel 4
Större transaktioner med närstående
(Artikel 5.4 andra meningen i direktiv 2004/109/EG)
1. När det gäller större transaktioner med närstående skall aktieemittenter i sin delårsinformation åtminstone lämna följande uppgifter:
a) |
Transaktioner med närstående som har ägt rum under räkenskapsårets första sex månader och som väsentligen påverkat företagets ekonomiska ställning eller resultat under samma period. |
b) |
Förändringar av de transaktioner med närstående som redovisades i den senaste årsredovisningen, och som väsentligen påverkat företagets ställning eller resultat under räkenskapsårets första sex månader. |
2. Om aktieemittenten inte behöver upprätta koncernredovisning, skall denne åtminstone offentliggöra transaktioner med närstående enligt artikel 43.1 7 b i direktiv 78/660/EEG.
Artikel 5
Längsta normal ”kort avvecklingstid”
(Artikel 9.4 i direktiv 2004/109/EG)
Längsta normal ”kort avvecklingstid” skall vara de tre handelsdagar som följer omedelbart efter transaktionen.
Artikel 6
Kontrollmekanismer för de behöriga myndigheterna med avseende på marknadsgaranter
(Artikel 9.5 i direktiv 2004/109/EG)
1. Om en marknadsgarant avser att utnyttja undantaget enligt artikel 9.5 i direktiv 2004/109/EG, skall den, inom den tidsfrist som anges i artikel 12.2 i direktiv 2004/109/EG, meddela den behöriga myndigheten i emittentens hemmedlemsstat att den handlar eller avser att handla i egenskap av marknadsgarant för en viss emittent.
Om marknadsgaranten upphör att handla i egenskap av marknadsgarant för ifrågavarande emittent, skall den underrätta den behöriga myndigheten om detta.
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24 i direktiv 2004/109/EG skall en marknadsgarant som önskar utnyttja undantaget i artikel 9.5 i det direktivet, om emittentens behöriga myndighet kräver att marknadsgaranten skall ange vilka aktier eller andra finansiella instrument den innehar i anledning av verksamheten som marknadsgarant, kunna lämna dessa uppgifter på varje kontrollerbart sätt. Det är endast om marknadsgaranten inte kan lämna uppgift om aktierna eller de finansiella instrumenten i fråga som det kan krävas att den skall föra ett särskilt konto för ett sådant innehav i identifieringssyfte.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24.4 a i direktiv 2004/109/EG och om det enligt den nationella lagstiftningen krävs ett marknadsgarantavtal mellan marknadsgaranten och börsen och/eller emittenten skall marknadsgaranten på begäran av den berörda behöriga myndigheten tillhandahålla avtalet för denna myndighet.
Artikel 7
Kalender över handelsdagar
(Artiklarna 12.2, 12.6 och 14.1 i direktiv 2004/109/EG)
1. Vid tillämpningen av artiklarna 12.2, 12.6 och 14.1 i direktiv 2004/109/EG, skall den kalender över handelsdagar som används i emittentens hemmedlemsstat gälla.
2. Varje behörig myndighet skall på sin webbplats offentliggöra en kalender över handelsdagar för de olika reglerade marknader som befinner sig eller verkar inom myndighetens jurisdiktionsområde.
Artikel 8
Aktieägare och fysiska eller juridiska personer som anges i artikel 10 i öppenhetsdirektivet och som är skyldiga att underrätta om större innehav
(Artikel 12.2 i direktiv 2004/109/EG)
1. Vid tillämpningen av artikel 12.2 i direktiv 2004/109/EG, skall den underrättelseskyldighet som uppkommer så snart rösträtternas andel uppnår, över- eller understiger gällande tröskelvärden efter sådana transaktioner som avses i artikel 10 i direktiv 2004/109/EG vara en individuell skyldighet för varje enskild aktieägare eller varje fysisk eller juridisk person enligt artikel 10 i direktivet eller för båda om rösträtternas andel för varje part uppnår, över- eller understiger det tillämpliga tröskelvärdet.
I de fall som avses i artikel 10 a i direktiv 2004/109/EG, skall underrättelseskyldigheten vara en kollektiv skyldighet för alla avtalsparter.
2. Om en aktieägare, i de fall som avses i artikel 10 h i direktiv 2004/109/EG, ger fullmakten för en viss bolagsstämma, kan underrättelsen lämnas som en enda underrättelse i samband med att fullmakten ges, om det i underrättelsen klart anges vad konsekvenserna blir i fråga om rösträtter när fullmaktsinnehavaren inte längre kan utnyttja rösträtterna efter eget gottfinnande.
Om fullmaktsinnehavaren, under de omständigheter som anges i artikel 10 h, får en eller flera fullmakter för en viss bolagsstämma, kan underrättelsen ges i form av en enda underrättelse i samband med att fullmakterna lämnas, under förutsättning att det görs klart i underrättelsen vad konsekvenserna blir i fråga om rösträtter när fullmaktsinnehavaren inte längre kan utnyttja rösträtterna efter eget gottfinnande.
3. Om underrättelseskyldigheten gäller för flera fysiska eller juridiska personer, kan underrättelsen lämnas som en enda gemensam underrättelse.
Utnyttjas en enda gemensam underrättelse, skall detta inte anses befria någon av de fysiska eller juridiska personerna från deras underrättelseskyldighet.
Artikel 9
Omständigheter under vilka den underrättelseskyldiga personen borde fått reda på förvärv eller avyttring eller möjligheten att utnyttja rösträtter
(Artikel 12.2 i direktiv 2004/109/EG)
Vid tillämpningen av artikel 12.2 a i direktiv 2004/109/EG, skall aktieägaren eller den fysiska eller juridiska person som avses i artikel 10 i direktivet anses känna till förvärvet, avyttringen eller möjligheten att utöva rösträtter senast två handelsdagar efter transaktionen.
Artikel 10
Krav på oberoende ställning för förvaltningsbolag och värdepappersföretag som ägnar sig åt individuell portföljförvaltning
(Artikel 12.4 första stycket och 12.5 första stycket i direktiv 2004/109/EG)
1. Vid tillämpningen av det undantag från kravet att lägga samman innehav som anges i första stycket i artikel 12.4 och 12.5 i direktiv 2004/109/EG, skall moderföretaget till ett förvaltningsbolag eller ett värdepappersföretag uppfylla följande krav:
a) |
Det får inte genom direkta eller indirekta anvisningar eller på annat sätt ingripa när förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget utnyttjar de rösträtter som det innehar. |
b) |
Förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget skall oberoende av moderföretaget fritt kunna utnyttja de rösträtter som är knutna till de tillgångar det förvaltar. |
2. Ett moderföretag som önskar utnyttja undantaget skall utan dröjsmål lämna följande information till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten för de emittenter vars rösträtter är knutna till innehav som förvaltas av förvaltningsbolagen eller värdepappersföretagen:
a) |
En förteckning över namnen på förvaltningsbolagen och värdepappersföretagen, med uppgift om vilka behöriga myndigheter som har tillsyn över dem eller att ingen behörig myndighet har tillsyn över dem, men utan uppgifter om de berörda emittenterna. |
b) |
En deklaration om att moderföretaget uppfyller villkoren enligt punkt 1 med avseende på varje sådant förvaltningsbolag eller värdepappersföretag. |
Moderföretaget skall löpande uppdatera förteckningen enligt a ovan.
3. Om moderföretaget endast avser att utnyttja undantagen i fråga om finansiella instrument enligt artikel 13 i direktiv 2004/109/EG, skall det endast skicka förteckningen enligt punkt 2 a till den behöriga myndigheten i emittentens hemmedlemsstat.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24 i direktiv 2004/109/EG skall ett moderföretag till ett förvaltningsbolag eller ett värdepappersföretag på begäran kunna styrka för den behöriga myndigheten i emittentens hemmedlemsstat, att
a) |
organisationsstrukturerna hos moderföretaget och förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget är sådana att rösträtterna utövas oberoende av moderföretaget, |
b) |
att de personer som beslutar om hur rösträtterna skall utövas handlar självständigt, |
c) |
om moderföretaget är kund till sitt förvaltningsbolag eller värdepappersföretag eller har ett innehav i de tillgångar som förvaltas av förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget, att det finns ett klart och tydligt skriftligt mandat för ett kundförhållande på affärsmässiga grunder mellan moderföretaget och förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget. |
Kravet i a ovan skall innebära att moderföretaget och förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget åtminstone måste ha upprättat skriftliga program och metoder som i skälig utsträckning utformats för att förhindra att information som gäller utövandet av rösträtter sprids mellan moderföretaget och förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget.
5. Vid tillämpningen av punkt 1 a skall ”direkta anvisningar” betyda alla anvisningar som ges av moderföretaget, eller annat av moderföretaget kontrollerat företag, som anger hur förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget i enskilda fall skall utnyttja rösträtterna.
Med ”indirekta anvisningar” avses alla allmänna eller specifika anvisningar, oavsett form, som ges av moderföretaget, eller annat av moderföretaget kontrollerat företag och syftar till att inskränka förvaltningsbolagets eller värdepappersföretagets frihet att utnyttja rösträtterna, för att tillgodose vissa av moderföretagets eller annat av moderföretaget kontrollerat företags egna affärsintressen.
Artikel 11
Typer av finansiella instrument som enbart på innehavarens eget initiativ ger rätt att förvärva aktier med rösträtt
(Artikel 13.1 i direktiv 2004/109/EG)
1. Vid tillämpningen av artikel 13.1 i direktiv 2004/109/EG, skall överlåtbara värdepapper och optioner, terminskontrakt, swappar, räntesäkringsavtal och alla andra derivatkontrakt som anges i bilaga I avsnitt C till direktiv 2004/39/EG anses vara finansiella instrument, om de ger rätt att enbart på innehavarens eget initiativ och enligt ett formellt avtal förvärva aktier med rösträtt som redan har givits ut av en emittent vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad.
Innehavaren av instrumentet måste vid förfall ha en ovillkorlig rätt att förvärva de underliggande aktierna eller rätt att enligt eget gottfinnande förvärva sådana aktier eller ej.
Med ett formellt avtal avses ett avtal som är bindande enligt gällande lagstiftning.
2. Vid tillämpningen av artikel 13.1 i direktiv 2004/109/EG, skall innehavaren lägga samman och underrätta om samtliga finansiella instrument enligt punkt 1 som avser samma underliggande emittent.
3. Den underrättelse som krävs enligt artikel 13.1 i direktiv 2004/109/EG skall innehålla följande uppgifter:
a) |
Innehav av rösträtt efter transaktionen. |
b) |
I tillämpliga fall kedjan av kontrollerade företag genom vilka finansiella instrument i praktiken innehas. |
c) |
Datum då tröskelvärdet nåddes eller överskreds. |
d) |
För instrument med en utnyttjandeperiod, i tillämpliga fall en uppgift om den dag eller tidsperiod då aktierna skall eller kan förvärvas. |
e) |
Instrumentets löptid eller förfallodag. |
f) |
Innehavarens identitet. |
g) |
Den underliggande emittentens namn. |
Vid tillämpningen av punkt a skall rösträtternas procentuella andel beräknas med hänsyn till totalt antal rösträtter och kapital, i enlighet med emittentens senast offentliggjorda uppgift enligt artikel 15 i direktiv 2004/109/EG.
4. Underrättelseperioden skall motsvara artikel 12.2 i direktiv 2004/109/EG och motsvarande tillämpningsföreskrifter.
5. Underrättelsen skall lämnas till de underliggande aktiernas emittent och till den behöriga myndigheten i emittentens hemmedlemsstat.
Om ett finansiellt instrument avser fler än en underliggande aktie, skall en separat underrättelse lämnas till var och en av de underliggande aktiernas emittenter.
Artikel 12
Miniminormer
(Artikel 21.1 i direktiv 2004/109/EG)
1. Vid tillämpningen av artikel 21.1 i direktiv 2004/109/EG skall obligatorisk information spridas i enlighet med de miniminormer som anges i punkterna 2–5.
2. Obligatorisk information skall spridas så att den säkert kan nå en så bred allmänhet som möjligt, om möjligt samtidigt i hemmedlemsstaten eller i den medlemsstat som avses i artikel 21.3 i direktiv 2004/109/EG och i övriga medlemsstater.
3. Obligatorisk information skall lämnas till medierna som oredigerad, fullständig text.
När det gäller rapporter och redogörelser enligt artiklarna 4, 5 och 6 i direktiv 2004/109/EG, skall detta krav emellertid anses vara uppfyllt om tillkännagivandet om den obligatoriska informationen lämnas till medierna och anger på vilken webbplats de relevanta handlingarna finns tillgängliga, utöver den officiella mekanism för central lagring av obligatorisk information som anges i artikel 21 i direktivet.
4. Obligatorisk information skall lämnas till medierna på ett garanterat säkert sätt som minimerar risken för att data förvrängs och för obehörig tillgång och som säkert identifierar den obligatoriska informationens källa.
Säkerhet i förhållande till mottagaren skall garanteras genom att snarast åtgärda alla eventuella fel eller avbrott vid lämnandet av den obligatoriska informationen.
Emittenten, eller den person som har ansökt om upptagande till handel på en reglerad marknad utan emittentens samtycke skall inte ansvara för systemfel eller brister hos de medier till vilka den obligatoriska informationen har skickats.
5. Obligatorisk information skall lämnas till medierna på ett sätt som klargör att det handlar om obligatorisk information, med tydlig uppgift om vilken emittent det gäller, ämnet för den obligatoriska informationen och datum och tidpunkt när emittenten, eller den person som har ansökt om upptagande till handel på en reglerad marknad utan emittentens samtycke, skickade informationen.
Emittenten, eller den person som har ansökt om upptagande till handel på en reglerad marknad utan emittentens samtycke, skall på begäran kunna lämna följande uppgifter om offentliggörandet av obligatorisk information till den behöriga myndigheten:
a) |
Namn på den person som skickade informationen till medierna. |
b) |
Uppgifter om säkerhetskontroll. |
c) |
Tidpunkt och datum när informationen skickades till medierna. |
d) |
Uppgift om med vilket medium informationen skickades. |
e) |
I tillämpliga fall närmare uppgifter om eventuella restriktioner för spridning av den obligatoriska informationen från emittentens sida. |
Artikel 13
Krav likvärdiga med artikel 4.2 b i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 4.2 b i direktiv 2004/109/EG, om förvaltningsberättelsen i årsredovisningen enligt landets lagstiftning skall innehålla minst följande uppgifter:
a) |
En rättvisande redogörelse för utvecklingen av emittentens verksamhet, resultat och ställning, tillsammans med en beskrivning av de viktigaste risker och osäkerhetsfaktorer som emittenten står inför, på så sätt att redogörelsen utgör en balanserad och heltäckande bedömning av detta, i överensstämmelse med verksamhetens storlek och komplexitet. |
b) |
Uppgifter om sådana händelser av väsentlig betydelse för företaget som har inträffat efter räkenskapsårets slut. |
c) |
Uppgifter om emittentens förväntade framtida utveckling. |
Om det krävs för en förståelse av emittentens utveckling, resultat eller ställning, skall bedömningen enligt punkt a omfatta både finansiella och, i tillämpliga fall, icke-finansiella nyckeltal som är relevanta för den verksamhet det gäller.
Artikel 14
Krav likvärdiga med artikel 5.4 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 5.4 i direktiv 2004/109/EG om, enligt landets lagstiftning, en kortfattad sammanställning av räkenskaperna krävs förutom delårsinformationen och delårsinformationen måste innehålla minst följande information:
a) |
En redogörelse avseende den period som informationen avser. |
b) |
Uppgifter om emittentens förväntade framtida utveckling för räkenskapsårets återstående sex månader. |
c) |
För aktieemittenter skall större transaktioner med närstående ingå, om dessa uppgifter inte rapporterats löpande. |
Artikel 15
Krav likvärdiga med artiklarna 4.2 och 5.2 c i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artiklarna 4.2 c och 5.2 c i direktiv 2004/109/EG om, enligt landets lagstiftning, en person eller personer hos emittenten är ansvariga för årsredovisningen och halvårsrapporten, och mer specifikt för följande:
a) |
Att de finansiella rapporterna uppfyller kraven i tillämpliga rapporteringsramverk eller redovisningsstandarder. |
b) |
Att den beskrivning av verksamheten som ingår i förvaltningsberättelsen är rättvisande. |
Artikel 16
Krav likvärdiga med artikel 6 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 6 i direktiv 2004/109/EG om, enligt landets lagstiftning, en emittent måste offentliggöra kvartalsrapporter.
Artikel 17
Krav likvärdiga med artikel 4.3 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 4.3 första stycket i direktiv 2004/109/EG, om det enligt landets lagstiftning inte krävs att moderföretaget upprättar ett årsbokslut, utan att emittenten med säte i det landet skall lämna följande information i sin koncernredovisning:
a) |
För emittenter av aktier, beräkning av utdelning och förmågan att betala utdelning. |
b) |
För alla emittenter, i tillämpliga fall, krav på minimikapital och eget kapital samt likviditetsfrågor. |
För att uppfylla kravet på likvärdighet skall emittenten till den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten också kunna lämna ytterligare reviderade upplysningar som enbart innehåller information som relaterar till emittentens årsbokslut och som är relevanta uppgifter enligt punkterna a och b. Dessa upplysningar får utarbetas i enlighet med redovisningsstandarderna i tredjelandet.
Artikel 18
Krav likvärdiga med artikel 4.3 andra stycket i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
För årsbokslut skall ett tredjeland anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 4.3 andra stycket i direktiv 2004/109/EG, om enligt landets lagstiftning en emittent med säte i landet inte behöver upprätta en koncernredovisning utan skall upprätta årsbokslut, antingen enligt internationella redovisningsstandarder antagna enligt artikel 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 (7) och tillämpbara inom gemenskapen eller enligt nationella redovisningsstandarder i tredjelandet som motsvarar sådana standarder.
Om den finansiella informationen inte överensstämmer med sådana standarder, skall ett omräknat årsbokslut upprättas för att säkerställa likvärdigheten.
Årsbokslutet måste dessutom revideras separat.
Artikel 19
Krav likvärdiga med artikel 12.6 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 12.6 i direktiv 2004/109/EG, om en emittent med säte i landet enligt landets lagstiftning skall underrättas om större innehav och offentliggöra sådana större innehav för allmänheten inom sammanlagt högst sju handelsdagar.
Tidsfristerna för underrättelse till emittenten och för dennes följande offentliggörande till allmänheten kan skilja sig från dem som anges i artikel 12.2 och 12.6 i direktiv 2004/109/EG.
Artikel 20
Krav likvärdiga med artikel 14 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artikel 14 i direktiv 2004/109/EG, om enligt landets lagstiftning en emittent med säte i landet skall uppfylla följande villkor:
a) |
En emittent som tillåts äga högst 5 procent av sina egna aktier med rösträtt skall meddela varje gång det tröskelvärdet nås eller överskrids. |
b) |
En emittent som tillåts äga högst mellan 5 och 10 procent av sina egna aktier med rösträtt skall meddela varje gång tröskelvärdet 5 procent eller det högsta tillåtna tröskelvärdet nås eller överskrids. |
c) |
En emittent som tillåts äga över 10 procent av sina egna aktier med rösträtt skall meddela varje gång tröskelvärdet 5 procent eller tröskelvärdet 10 procent nås eller överskrids. |
Över tröskelvärdet 10 procent behövs ingen underrättelse för att lagstiftningen skall anses ställa likvärdiga krav.
Artikel 21
Krav likvärdiga med artikel 15 i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Ett tredjeland skall anses ställa krav som är likvärdiga dem som anges i artikel 15 i direktiv 2004/109/EG, om enligt landets lagstiftning en emittent med säte i landet skall offentliggöra totalt antal rösträtter och kapital för allmänheten senast 30 kalenderdagar efter det att det totala antalet ökat eller minskat.
Artikel 22
Krav likvärdiga med artiklarna 17.2 a och 18.2 a i direktiv 2004/109/EG
(Artikel 23.1 i direktiv 2004/109/EG)
Beträffande innehållet i information om bolagsstämmor och möten med skuldebrevsinnehavare skall ett tredjeland anses ställa krav som är likvärdiga med dem som anges i artiklarna 17.2 a och 18.2 a i direktiv 2004/109/EG, om enligt landets lagstiftning en emittent med säte i landet åtminstone måste informera om tid, plats och dagordning för mötena.
Artikel 23
Likvärdighet avseende oberoendekravet på moderföretag till förvaltningsbolag och värdepappersföretag
(Artikel 23.6 i direktiv 2004/109/EG)
1. Ett tredjeland skall anses ställa krav på oberoende som är likvärdiga med dem som anges i artikel 12.4 och 12.5 i direktivet, om enligt landets lagstiftning ett förvaltningsbolag eller ett värdepappersföretag enligt artikel 23.6 i direktiv 2004/109/EG skall uppfylla följande villkor:
a) |
Förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget skall i alla situationer och oberoende av moderföretaget fritt kunna utnyttja de rösträtter som medföljer de tillgångar det förvaltar. |
b) |
Vid intressekonflikter skall förvaltningsbolaget eller värdepappersföretaget bortse från moderföretagets, eller något annat av moderföretaget kontrollerat företags, intressen. |
2. Moderföretaget skall uppfylla samtliga underrättelsekrav som anges i artikel 10.2 a och 10.3 i detta direktiv.
Moderföretaget skall dessutom deklarera att det uppfyller de villkor som anges i punkt 1 i denna artikel när det gäller varje sådant förvaltningsbolag eller värdepappersföretag.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24 i direktiv 2004/109/EG skall moderföretaget på begäran kunna styrka för den behöriga myndigheten i emittentens hemmedlemsstat att kraven i artikel 10.4 i det här direktivet är uppfyllda.
Artikel 24
Genomförande
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 12 månader efter antagandet. De skall genast överlämna texterna till dessa bestämmelser till kommissionen tillsammans med en jämförelsetabell för dessa bestämmelser och bestämmelserna i detta direktiv.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Varje medlemsstat skall avgöra hur en sådan hänvisning skall göras.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 25
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 26
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 8 mars 2007.
På kommissionens vägnar
Charlie McCREEVY
Ledamot av kommissionen
(1) EUT L 390, 31.12.2004, s. 38.
(2) Europeiska värdepapperstillsynskommittén (CESR) inrättades genom kommissionens beslut 2001/527/EG av den 6 juni 2001 (EGT L 191, 13.7.2001, s. 43).
(3) EGT L 222, 14.8.1978, s. 11. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/46/EG (EUT L 224, 16.8.2006, s. 1).
(4) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/1/EG (EUT L 79, 24.3.2005, s. 9).
(5) EUT L 145, 30.4.2004, s. 1. Direktivet ändrat genom direktiv 2006/31/EG (EUT L 114, 27.4.2006, s. 60).
(6) EUT L 149, 30.4.2004, s. 1. Rättad i EUT L 215, 16.6.2004, s. 3. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1787/2006 (EUT L 337, 5.12.2006, s. 17).
(7) EGT L 243, 11.9.2002, s. 1.
II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt
BESLUT
Rådet
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/37 |
RÅDETS BESLUT
av den 22 februari 2007
om gemenskapens inställning till utkastet till föreskrifter från FN:s ekonomiska kommission för Europa om godkännande av motorfordon vad gäller förarens siktfält framåt
(Text av betydelse för EES)
(2007/159/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets beslut 97/836/EG av den 27 november 1997 om Europeiska gemenskapens anslutning till Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (1), särskilt artikel 4.2 andra strecksatsen,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets samtycke, och,
av följande skäl:
(1) |
Utkastet till FN/ECE:s föreskrifter om godkännande av motorfordon vad gäller förarens siktfält framåt (2) innehåller bestämmelser om att avskaffa därmed sammanhängande tekniska hinder för handeln med motorfordon mellan avtalsparterna samtidigt som en hög säkerhetsnivå garanteras. |
(2) |
Det är lämpligt att klarlägga gemenskapens inställning till utkastet till föreskrifter och att besluta att gemenskapen, företrädd av kommissionen, röstar för utkastet. |
(3) |
Föreskrifterna kommer att ingå i gemenskapens system för typgodkännande av motorfordon eftersom de har ett tillämpningsområde som liknar det som gäller för rådets direktiv 77/649/EEG av den 27 september 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon (3). |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utkastet till FN/ECE:s föreskrifter om godkännande av motorfordon vad gäller förarens siktfält framåt, såsom det föreligger i dokument TRANS/WP.29/2005/82 godkänns härmed.
Artikel 2
Gemenskapen, företrädd av kommissionen, skall rösta för det utkast till FN/ECE-föreskrifter som avses i artikel 1 vid det kommande mötet i arbetsgruppen för fordonskonstruktion inom FN:s ekonomiska kommission för Europa.
Artikel 3
FN/ECE:s föreskrifter om godkännande av motorfordon vad gäller förarens siktfält framåt skall ingå i gemenskapens system för typgodkännande av motorfordon.
Utfärdat i Bryssel den 22 februari 2007.
På rådets vägnar
F. MÜNTEFERING
Ordförande
(1) EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.
(2) FN/ECE:s dokument TRANS/WP.29/2005/82.
(3) EGT L 267, 19.10.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 90/630/EEG (EGT L 341, 6.12.1990, s. 20).
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/39 |
RÅDETS BESLUT
av den 22 februari 2007
om gemenskapens ståndpunkt i fråga om utkastet till föreskrifter från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa om typgodkännande av avskiljningsanordningar som skall skydda passagerarna mot rörelser i bagaget och som levereras som icke-originalutrustning för fordon
(Text av betydelse för EES)
(2007/160/EG)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
med beaktande av rådets beslut 97/836/EG av den 27 november 1997 om Europeiska gemenskapens anslutning av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (1), särskilt artikel 4.2 andra strecksatsen,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europaparlamentets samtycke, och
av följande skäl:
(1) |
Utkastet till föreskrifter från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (nedan kallat ”utkastet till UNECE-föreskrifter”) om typgodkännande av avskiljningsanordningar som skall skydda passagerarna mot rörelser i bagaget och som levereras som icke-originalutrustning för fordon (2) innehåller bestämmelser om att avskaffa tekniska hinder för handeln med motorfordon mellan avtalsparterna i fråga om dessa komponenter och samtidigt garantera en hög nivå på säkerhet och miljöskydd. |
(2) |
Det är lämpligt att lägga fast gemenskapens ståndpunkt vad gäller utkastet till UNECE-föreskrifter och därför föranstalta att gemenskapen, företrädd av kommissionen, röstar för utkastet. |
(3) |
Eftersom utkastet till UNECE-föreskrifter gäller icke-originalutrustning för fordon bör föreskrifterna inte ingå i gemenskapens system för typgodkännande av motorfordon. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Utkastet till UNECE-föreskrifter om avskiljningsanordningar som skall skydda passagerarna mot rörelser i bagaget och som levereras som icke-originalutrustning för fordon godkänns härmed.
Artikel 2
Gemenskapen, företrädd av kommissionen, skall rösta för det utkast till UNECE-föreskrifter som avses i artikel 1 vid det kommande mötet i den administrativa kommittén för UNECE:s världsforum för harmonisering av fordonsföreskrifter.
Artikel 3
UNECE-föreskrifterna om avskiljningsanordningar som skall skydda passagerarna mot rörelser i bagaget och som levereras som icke-originalutrustning för fordon skall inte ingå i gemenskapens system för typgodkännande av motorfordon.
Utfärdat i Bryssel den 22 februari 2007.
På rådets vägnar
F. MÜNTEFERING
Ordförande
(1) EGT L 346, 17.12.1997, s. 78.
(2) Dokument TRANS/WP.29/2005/88.
Kommissionen
9.3.2007 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 69/40 |
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 10 augusti 2006
om att förklara en koncentration förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion
(Ärende COMP/M.4094 – Ineos/BP Dormagen)
[delgivet med nr K(2006) 3592]
(Endast den engelska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2007/161/EG)
Kommissionen antog den 10 augusti 2006 ett beslut i ett koncentrationsärende enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (1), särskilt artikel 8.1 i denna förordning. En icke-konfidentiell version av beslutets fullständiga text finns på ärendets giltiga språk och kommissionens arbetsspråk på Generaldirektoratet för konkurrens webbplats http://ec.europa.eu/comm/competition/index_sv.html
(1) |
Den 24 januari 2006 tog kommissionen emot en anmälan genom vilken företaget INEOS Group Limited (Ineos) anmälde sin avsikt att genom köp av tillgångar förvärva kontroll över BP Ethylene Oxide/Ethylene Glycol Business (BP Dormagen Business), som kontrolleras av British Petroleum Group (BP). |
(2) |
Ineos är ett brittiskt aktiebolag som har olika helägda dotterbolag med världsomspännande verksamhet inom tillverkning, distribution, försäljning och marknadsföring av kemiska halvfabrikat och specialkemikalier. Den 16 december 2006 förvärvade Ineos företaget Innovene, BP:s tidigare verksamhet för olefiner, derivat och bearbetning (förvärvet av BP Dormagen Business undantas dock, då det omfattas av detta beslut), som tillverkar en rad olika petrokemikalier, inklusive olefiner och derivat därav och en rad raffinaderiprodukter (2). Den transaktionen godkändes av kommissionen den 9 december 2005 (ärende COMP/M.4005 – Ineos/Innovene, ”huvudtransaktionen”). |
(3) |
BP Dormagen Business, som bara består av en anläggning lokaliserad i Köln/Dormagen (Tyskland), kontrolleras för närvarande av BP och är verksamt inom tillverkning av etenoxid (EO) och etenglykol (EG eller glykol). |
(4) |
Rådgivande kommittén för koncentrationer ställde sig vid sitt 143:e möte den 28 juli 2006 positiv till ett utkast till beslut om godkännande, som lagts fram av kommissionen (3). |
(5) |
Förhörsombudet ansåg i en rapport av den 26 juli 2006 att parternas rättigheter att yttra sig hade respekterats (3). |
I. RELEVANTA MARKNADER
Bakgrund
(6) |
I sin undersökning av huvudtransaktionen bedömde kommissionen marknaderna för etenoxid (EO) och för ett antal derivat därav (EOD), särskilt alkoholetoxilater, glykoletrar (GE) och etanolaminer (EOA). Kommissionen drog slutsatsen att huvudtransaktionen inte gav upphov till några allvarliga tvivel på dess förenlighet med den gemensamma marknaden avseende de horisontellt och vertikalt relaterade marknaderna. |
(7) |
De enda produkter som tillverkas och säljs av BP Dormagen Business är etenoxid och etenglykol. Ineos tillverkar ett stort antal kemikalier, även etenoxid och derivat av etenoxid (inbegripet etenglykol). Följaktligen blir den enda horisontella överlappning som uppstår till följd av Ineos föreslagna förvärv av BP Dormagen Business den som relaterar till etenoxid och etenglykol. Dessutom förekommer vertikala kopplingar med etenoxid i föregående led (vad gäller eten) och med etenoxid i senare led (vad gäller derivat av etenoxid). |
Relevanta produktmarknader
(8) |
Etenoxid är en färglös gas som framställs genom partiell oxidation av eten. Etenoxid har ett eteninnehåll på 82 % och är en mycket brandfarlig och explosiv produkt. Den är också giftig och cancerframkallande. Etenoxid kan användas i icke-renat tillstånd för att framställa etenglykoler eller renas ytterligare. |
(9) |
Etenglykoler är kemiska halvfabrikat som huvudsakligen framställs genom icke-katalytisk hydrering av etenoxid. Etenglykolerna står för 37,5 % av EES totala konsumtion av etenoxid och framställs bara av integrerade tillverkare (de tillverkare som framställer både etenoxid och etenglykol) av etenoxid. |
(10) |
Ett alternativt sätt att bearbeta etenoxid är att rena den ytterligare: den etenoxid som renats kan sedan användas för att framställa andra kemiska halvfabrikat. Merparten av den renade eteoxiden används internt av de integrerade tillverkarna av etenoxid i verksamheter i senare led för att framställa derivat av etenoxid. Resten säljs till tredje parter, vilka konkurrerar med tillverkare av etenoxid på de olika marknaderna för derivat av etenoxid. |
Etenoxid
(11) |
Kommissionen har undersökt etenoxid i tidigare ärenden (4). Den fastställde en separat produktmarknad för etenoxid eftersom den karaktäriseras av låg utbytbarhet, särskilt när den används som ett direkt råmaterial vid kemiska reaktioner. Undersökningen i detta ärende bekräftade denna produktmarknadsdefinition. |
(12) |
Då bara renad etenoxid säljs till tredje parter fokuserades konkurrensbedömningen i detta ärende på marknaden för renad etenoxid. I ett sent skede av förfarandet uppgav Ineos att ren etenoxid kunde delas in i ytterligare en höggradig (HG) och låggradig variant (LG) beroende på halten av orenheter (främst halten av aldehyder). Marknadsundersökningen bekräftade dock att det inte var nödvändigt att dela in den relevanta produktmarknaden ytterligare efter renhetsnivån på renad etenoxid, eftersom bara den höggradiga varianten såldes till tredje parter. |
(13) |
Kommissionen undersökte också om man behövde skilja mellan långfristiga avtal om leverans av etenoxid till kunder vars anläggningar är lokaliserade på, eller i anslutning till etenoxidleverantörernas anläggningar och är anslutna via en rörledning (närliggande) för levereranser till andra kunder (andra transportmedel) per lastbil eller järnväg. Kommissionen fann att det fanns vissa skillnader i prisnivåer, avtalens varaktighet och köpta kvantiteter mellan dessa två metoder för leverans. Kommissionen behövde dock inte fatta något beslut i denna fråga, då transaktionen inte påtagligt skulle hämma den effektiva konkurrensen, oavsett om leveranserna via rörledning eller per lastbil och järnväg anses utgöra en enda eller två separata marknader. |
Etenglykol
(14) |
Ineos hävdade att etenglykol utgör en separat produktmarknad i enlighet med ett tidigare kommissionsbeslut (5). I ett senare beslut (6) noterade kommissionen att efterfrågefaktorer kan göra det nödvändigt att skilja mellan de olika typerna av etenglykoler. Dessa är följande: monoetenglykol (MEG), dietenglykol (DEG) och trietenglykol (TEG). Merparten av produktionen består av monoetenglykol (ungefär 90 %), resterande produktion delas mellan dietenglykol (ungefär 9 %) och trietenglykol (ungefär 1 %). |
(15) |
I detta ärende indikerade majoriteten av marknadsdeltagarna att etenglykolerna borde delas upp i följande tre marknader: monoetenglykol, dietenglykol och trietenglykol, eftersom de används på mycket olika sätt och inte är utbytbara. Från utbudssidan sett tillverkas monoetenglykol, dietenglykol och trietenglykol alltid tillsammans och i mycket lika proportioner. Inget beslut fattades om den exakta marknadsdefinitionen, då transaktionen inte väsentligt skulle påverka den effektiva konkurrensen i fråga om etenglykoler enligt någon av definitionerna på de alternativa produktmarknaderna. |
Relevanta geografiska marknader
Etenoxid
(16) |
I tidigare beslut (7) bedömde kommissionen att den geografiska dimensionen för marknaden för etenoxid sannolikt var Västeuropa (definierad som EES plus Schweiz), även om inget beslut fattades om den exakta marknadsdefinitionen. I detta ärende är de relevanta produktionsanläggningarna lokaliserade i Antwerpen (Belgien), Lavera (Frankrike) och Dormagen (Tyskland). Ineos gjorde gällande att marknaden omfattar hela EES, då etenoxid från dessa anläggningar transporteras över långa avstånd (i vissa fall över 1 000 km, även om majoriteten av leveranserna görs inom 600 km, enligt uppgifterna från Ineos). De allra flesta kunder och åtminstone hälften av konkurrenterna anser att den geografiska marknaden är regional. Leveransavstånden verkar uppgå till mellan 0 km och 800 km, men majoriteten av leveranserna görs på mellan 0 till 600 km, på grund av transportkostnaderna och att produkten är farlig. |
(17) |
I enlighet med begränsningarna i samband med transportsträckorna fastställde kommissionen följande möjliga regionala marknader för etenoxid: i) Storbritannien och Irland, ii) de nordiska länderna (Norge, Sverige och Finland), iii) nordvästra Europas inland eller ”MNWE” (Nederländerna, Danmark, Belgien, Luxemburg, Tyskland, Österrike, centrala och norra Frankrike), iv) Medelhavsområdet (Italien, Portugal, södra Frankrike och Spanien) samt v) Central- och Östeuropa. Vidare fann kommissionen att de regionala priserna skilde sig åt och de begränsade handelsflödena bekräftar denna geografiska segmentering av marknaden. Det var dock inte nödvändigt att fastställa den exakta geografiska marknaden för etenoxid då kommissionen fann att transaktionen inte på ett påtagligt sätt skulle hämma den effektiva konkurrensen på någon av de möjliga geografiska marknaderna (en marknad som omfattar hela EES eller en ”MNWE”-marknad, som var de enda regionala marknaderna där båda parterna var verksamma). |
Etenglykol
(18) |
Ineos hävdade, i linje med argumentationen i tidigare beslut (8), att den relevanta geografiska marknaden för etenglykol åtminstone var Västeuropa eller till och med en global marknad. Det beror på att etenglykol inte är en farlig produkt och därför kan transporteras med lätthet. Priserna är jämförbara på global nivå och importen till EES, i huvudsak från Mellanöstern och Ryssland, består av ungefär 13 % av den totala konsumtionen i EES. |
(19) |
De allra flesta av dem som svarade på marknadsundersökningen bekräftade att den geografiska marknaden åtminstone omfattade EES. För ändamålet med detta beslut fattades inget beslut om den exakta marknadsdefinitionen, då transaktionen inte påtagligt skulle hämma en effektiv konkurrens på den gemensamma marknaden eller en betydande del av den enligt andra alternativa geografiska marknadsdefinitioner. |
II. BEDÖMNING
Etenoxid
(20) |
Den totala storleken på marknaden för etenoxid inom EES, inklusive framställning för internt bruk, är ungefär 3 000 kiloton per år. Handeln representerar ungefär 18 % av den totala produktionen eller ungefär 560 kiloton per år, av vilka ungefär 33 % av värdet levereras till kunder via rörledning och 67 % till kunder per järnväg eller lastbil. |
(21) |
Vad gäller marknadsstrukturen består transaktionen av en sammanslagning mellan två av de tre största leverantörerna av etenoxid, som ger upphov till kombinerade marknadsandelar på över 45 % enligt varje rimlig definition av den relevanta produktmarknaden och den geografiska marknaden för etenoxid. Den sammanslagna enhetens närmaste konkurrent, Shell, representerar 15–25 % av den totala handeln med leveranser både via rörledning och per järnväg eller lastbil. Alla de övriga konkurrenterna har marknadsandelar som ligger under 10 % (många under 5 %) för både den totala och försäljningen och försäljningen per järnväg eller lastbil. |
(22) |
Med hänsyn till att handeln representerar en ganska liten del av den totala produktionen, kan relativt små förändringar av den totala produktionen få en betydande påverkan på handeln. Följaktligen inriktade sig kommissionen i sin bedömning på betydelsen av de integrerade tillverkarnas interna bruk av etenoxid och dess påverkan på försäljningen till tredje parter. Kommissionen undersökte villkoren i samband med leveransen av etenoxid och särskilt de faktorer som kan inskränka den sammanslagna enhetens agerande vad gäller handeln med etenoxid. |
(23) |
För att göra detta fastställde kommissionen de huvudaspekter som man är beroende av för att få tillgång till etenoxid på marknaden: – kapaciteten att tillverka etenoxid, – kapaciteten för rening, – användningen i senare marknadsled av etenoxid, särskilt uppdelningen mellan etenglykoler och annan användning, – incitamenten att använda ytterligare etenoxid internt eller låta den gå till försäljning. |
(24) |
I första hand bedömde kommissionen om parternas konkurrenter för närvarande har tillräcklig ledig kapacitet för tillverkning av etenoxid för att kunna försörja marknaden. I detta avseende är det kapaciteten för rening som är avgörande, då det bara är renad etenoxid som säljs på marknaden. Undersökningen visade att även om parternas anläggningar utgör en betydande del av den lediga kapaciteten för rening, skulle deras konkurrenters lediga kapacitet kunna inskränka parternas konkurrensbegränsande verksamhet, då de representerar betydande volymer jämfört med den relativt lilla marknad som är öppen för handel. |
(25) |
En betydande del av kommissionens bedömning i detta ärende inriktades på sambandet mellan produktionen av renad etenoxid och etenglykoler. En minskning i tillverkningen av etenglykoler kan göra det möjligt för integrerade tillverkare (de tillverkare som framställer både etenoxid och etenglykol) att öka sin produktion av ren etenoxid. Detta samband baseras på det faktum att båda produkterna använder samma råmaterial (ej renad etenoxid) och följaktligen kommer en minskning i produktionen av etenglykol att frigöra ej renad etenoxid som kan användas för framställning av ytterligare kvantiteter ren etenoxid där reningskapaciteten är begränsad. |
(26) |
Ineos gör gällande att monoetenglykol används som en ersättningsprodukt (swing product) som gör det möjligt för tillverkare av etenoxid att växla mellan att leverera etenoxid eller andra derivat av etenoxid beroende på marknadsvillkoren. För att bevisa detta lade Ineos fram två ekonometriska undersökningar som visade att tidigare kunde parternas konkurrenter öka sin framställning av ren etenoxid på bekostnad av framställningen av glykoler som svar på oväntade produktionsavbrott på Ineos och BP Dormagen Business anläggningar. Det visade sig att minskningar i försäljningen av etenoxid från de berörda anläggningarna (i viss utsträckning) uppvägdes av ökad försäljning från konkurrenterna. |
(27) |
Kommissionen drog slutsatsen att även om dessa undersökningar hade sina begränsningar, indikerade de att dessa konkurrenter hade potential att motverka konkurrensbegränsande verksamhet från den sammanslagna enheten. |
(28) |
Kommissionen beräknade därefter hur stor denna potentiella övergång från glykoler till ren etenoxid kunde vara, med hänsyn tagen till alla begränsningar av kapaciteten. Kommissionen fann att i fallet med den största förutsägbara minskningen i tillverkningen av glykol kunde den potentiella övergången från glykol till ren etenoxid, om den sammanslagna enheten unilateralt höjer priset, leda till att det strömmar in betydande kvantiteter etenoxid på den kommersiella marknaden jämfört med denna marknads nuvarande storlek. |
(29) |
Kommissionen beaktade också den påverkan som den nya kapaciteten för tillverkning av glykol i Mellanöstern och Asien kan få på marknadssituationen i Europa. Den fann att den nya kapaciteten för tillverkning av etenoxid sannolikt resulterar i en ökning av exporten av etenglykol till EES, som i sin tur leder till att man kan förvänta sig en minskad produktion av etenglykol inom EES. Detta kan i sin tur leda till ökad tillgång på etenoxid inom EES för försäljning till tredje part och intern produktion av andra derivat av etenoxid. |
(30) |
Följaktligen ansåg kommissionen det lämpligt att göra en prospektiv bedömning av transaktionens påverkan som står i relation till den beräknade framtida utveckling som rimligen kan förväntas. |
(31) |
Kommissionens undersökning visade att den totala lediga kapaciteten för tillverkning av etenoxid inom EES förväntas öka under kommande år och att utnyttjandegraden kommer att bli lägre. Även om den lediga kapaciteten för rening förväntas minska inom en nära framtid, eftersom handeln är relativt liten och inte förväntas öka särskilt mycket inom en nära framtid, kan resterande lediga kapacitet för rening fortfarande ha en begränsande effekt på unilaterala prishöjningar från den sammanslagna enheten. |
(32) |
För att bedöma påverkan av den väntade ökningen av importen av glykol från Mellanöstern till den europeiska marknaden för etenoxid beaktades etenoxidtillverkarnas framtida ekonomiska incitament att leverera till den kommersiella marknaden. För att kompensera den antagna nedgången i konsumtionen av etenoxid för tillverkning av glykol och för att hålla utnyttjandenivån för tillverkningen av etenoxid på högsta möjliga nivå behöver tillverkare av etenoxid hitta andra avsättningsmöjligheter för sina leveranser av etenoxid. Då alla andra derivat av etenoxid (frånsett glykol) och den kommersiella marknaden behöver ren etenoxid borde detta ge europeiska tillverkare incitament att öka sin nuvarande reningskapacitet. |
(33) |
Kommissionen fann att det var billigare att utvidga reningen vid tillverkningen av etenoxid och att dessa investeringar i anläggningen ofta inte behövde åtföljas av andra. Under antagandet att konkurrenterna kommer att kunna öka sin nuvarande lediga kapacitet för att absorbera den förväntade minskningen vad gäller tillverkningen av glykol, beror dessa ökningars omfattning på etenoxidtillverkarnas interna användning av etenoxid för derivat av etenoxid, deras förmåga att öka tillverkningen av derivat av etenoxid och deras incitament att använda etenoxid internt eller sälja den på den kommersiella marknaden. |
(34) |
Kommissionens undersökning visade att de integrerade tillverkarnas kapacitet vad gäller derivat av etenoxid delvis kommer att begränsas på grund av en ökad efterfrågan på dessa derivat. Att öka tillverkningen av derivat av etenoxid är kostsammare och mer tidskrävande än att öka tillverkningen av ren etenoxid. Därmed kommer inte all renad etenoxid som frigörs till följd av den minskade tillverkningen av glykol inom EES att absorberas genom att de integrerade tillverkarna ökar sin tillverkning av derivat av etenoxid. Den kommer följaktligen att finnas tillgänglig på den kommersiella marknaden. |
(35) |
Därför kan man inte utesluta att den effektiva konkurrensen på den kommersiella marknaden påtagligt hämmas när det gäller etenoxid. De kunder som köper etenoxid kommer att ha alternativa leveransmöjligheter som kommer att vara tillräckliga för att begränsa den sammanslagna enhetens agerande. |
Glykol
(36) |
Den globala tillverkningen och konsumtionen av etenglykol beräknas till ungefär 17 000 kiloton per år, av vilken tillverkningen inom EES ligger på ungefär 1 700 kiloton per år med en efterfrågan på ungefär 1 950 kiloton per år. Den globala efterfrågan har under de senaste åren varit relativt stabil, särskilt på grund av efterfrågan på monoetenglykol för polyestertextilier i Kina och Fjärran Östern. Detta har i sin tur gett upphov till investeringar i betydande ny tillverkningskapacitet för etenglykol i Asien och Mellanöstern som kommer att tas i drift under de kommande åren. |
(37) |
Kommissionens undersökning visade att den sammanslagna enhetens marknadsandel på en global kommersiell marknad inte översteg 5 % för någon av de potentiella produktmarknadsdefinitionerna. På den kommersiella marknaden inom EES översteg inte den sammanslagna enhetens marknadsandel 20 % för någon relevant produktmarknad. Den sammanslagna enheten kommer också att utsättas för konkurrens från olika starka konkurrenter som BASF, MEGlobal, Sabic, Shell och Clariant, samt från import. |
(38) |
Mot bakgrund av den sammanslagna enhetens begränsade marknadsandel, närvaron av betydande konkurrenter med jämförbara eller större marknadsandelar och den antagna nedgången av tillverkningen av glykol i Europa (till följd av ökad import), drog kommissionen slutsatsen att den föreslagna transaktionen inte ger upphov till konkurrensproblem på marknaden för etenglykol. |
III. SLUTSATS
(39) |
Av de orsaker som anförs ovan konstaterade kommissionen att den planerade transaktionen inte i någon betydande utsträckning hindrar en effektiv konkurrens på den gemensamma marknaden eller en betydande del av denna, i synnerhet inte genom att skapa eller stärka en dominerande ställning. Koncentrationen skall därför förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet i enlighet med artikel 8.1 i koncentrationsförordningen och artikel 57 i EES-avtalet. |
(1) EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.
(2) Innovene bedrev verksamhet på tre platser inom EES: Grangemouth (Förenade kungariket), Lavera (Frankrike) och Dormagen (Tyskland). Grangemouth och Lavera förvärvades av Ineos genom huvudtransaktionen.
(4) Ärende COMP/M.2345 – Deutsche BP/Erdölchemie av den 26 april 2001 och ärende COMP/M.4005 – Ineos/Innovene av den 9 december 2005.
(5) Ärende COMP/M.2345 – Deutsche BP/Erdölchemie av den 26 april 2001.
(6) Ärende COMP/M.3467 – Dow Chemicals/Pic/White Sands JV av den 28 juni 2004.
(7) Ärende COMP/M.2345 – Deutsche BP/Erdölchemie av den 26 april 2001 och ärende COMP/M.4005 – Ineos/Innovene av den 9 december 2005.
(8) Ärende COMP/M.2345 – Deutsche BP/Erdölchemie av den 26 april 2001 och ärende COMP / M.3467 – Dow Chemicals/Pic/White Sands JV av den 28 juni 2004.