ISSN 1725-2628 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Lagstiftning |
49 årgången |
Innehållsförteckning |
|
I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk |
Sida |
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/44/EG av den 6 september 2006 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden ( 1 ) |
|
|
* |
Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/68/EG av den 6 september 2006 om ändring av rådets direktiv 77/91/EEG när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital ( 1 ) |
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES. |
SV |
De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid. Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk
25.9.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264/1 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1365/2006
av den 6 september 2006
om statistik över godstransporter på inre vattenvägar och om upphävande av rådets direktiv 80/1119/EEG
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 285.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och
av följande skäl:
(1) |
De inre vattenvägarna utgör en betydande del av gemenskapens transportnät, och att främja transporter på de inre vattenvägarna är ett av målen för den gemensamma transportpolitiken i syfte att förbättra den ekonomiska effektiviteten och minska energiförbrukningen och transporternas inverkan på miljön, i enlighet med kommissionens vitbok om den gemensamma transportpolitiken fram till 2010: Vägval inför framtiden. |
(2) |
Kommissionen behöver statistik över godstransporter på de inre vattenvägarna för att övervaka och vidareutveckla den gemensamma transportpolitiken samt de delar av regionalpolitiken och politiken för de transeuropeiska näten som rör transporter. |
(3) |
Hittills har statistik om transporter på de inre vattenvägarna samlats in enligt rådets direktiv 80/1119/EEG av den 17 november 1980 om statistisk rapportering om varutransporter på inre vattenvägar (2) som inte längre svarar mot behoven på detta område. Det är därför lämpligt att ersätta det direktivet med en ny rättsakt som utvidgar tillämpningsområdet och ökar effektiviteten. |
(4) |
Direktiv 80/1119/EEG bör därför upphävas. |
(5) |
Det bör samlas in gemenskapsstatistik över alla former av transporter enligt gemensamma begrepp och standarder, med målsättningen att uppnå största möjliga jämförbarhet mellan de olika transportsätten. |
(6) |
Transporter på inre vattenvägar förekommer inte i alla medlemsstater och därför begränsas direktivets verkan till de medlemsstater där detta transportsätt förekommer. |
(7) |
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att skapa gemensamma statistiska standarder som gör det möjligt att utarbeta harmoniserad statistik, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
(8) |
Rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik (3) utgör en referensram för bestämmelserna i denna förordning. |
(9) |
De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (4). |
(10) |
Kommittén för det statistiska programmet, inrättad genom rådets beslut 89/382/EEG, Euratom (5), har hörts i enlighet med artikel 3 i det beslutet. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
Genom denna förordning fastställs gemensamma bestämmelser för utarbetandet av gemenskapsstatistik över transporter på inre vattenvägar.
Artikel 2
Tillämpningsområde
1. Medlemsstaterna skall till kommissionen (Eurostat) överföra uppgifter om transporter på inre vattenvägar på deras nationella territorium.
2. Medlemsstater i vilka den totala varumängd som årligen transporteras på inre vattenvägar som nationell transport, internationell transport eller transittransport överstiger en miljon ton skall tillhandahålla de uppgifter som avses i artikel 4.1.
3. Genom undantag från punkt 2 skall medlemsstater utan någon internationell trafik eller transittrafik på inre vattenvägar, men vars totala varumängd som årligen transporteras som nationella transporter på inre vattenvägar överstiger en miljon ton, tillhandahålla endast de uppgifter som avses i artikel 4.2.
4. Denna förordning skall inte tillämpas på
a) |
godstransporter med fartyg med mindre än 50 ton dödvikt, |
b) |
fartyg som används huvudsakligen för persontransport, |
c) |
färjor, |
d) |
fartyg som används uteslutande för icke-kommersiella ändamål av hamnförvaltningar och offentliga myndigheter, |
e) |
fartyg som används uteslutande för bunkring eller lagring, |
f) |
fartyg som inte används för godstransport, såsom fiskefartyg, mudderverk, flytande verkstäder, husbåtar och fritidsbåtar. |
Artikel 3
Definitioner
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) |
farbar inre vattenväg: ett vattendrag, som inte är en del av ett hav, där fartyg med en lastkapacitet på minst 50 ton kan färdas med normal last. Termen omfattar såväl farbara floder och sjöar som farbara kanaler, |
b) |
fartyg för inre vattenvägar: en flytande farkost avsedd för att frakta gods eller för allmän persontransport på farbara inre vattenvägar, |
c) |
fartygets nationalitet: det land där ett fartyg för inre vattenvägar är registrerat. |
Artikel 4
Insamling av uppgifter
1. Uppgifterna skall samlas in i enlighet med tabellerna i bilagorna A–D.
2. I det fall som avses i artikel 2.3 skall uppgifterna samlas in i enlighet med tabellen i bilaga E.
3. I denna förordning skall varor klassificeras i enlighet med bilaga F.
Artikel 5
Överföring av uppgifter
1. Den första observationsperioden skall börja den 1 januari 2007. Uppgifterna skall överföras så snart som möjligt, dock senast fem månader efter den relevanta observationsperiodens slut.
2. Under de tre första åren som denna förordning tillämpas får den tid som medges för överföring av uppgifter enligt punkt 1 förlängas enligt förfarandet i artikel 10.2. Den längsta tidsfristen för överföring, inbegripet en eventuell godkänd förlängning, får inte överstiga åtta månader.
I bilaga G anges vilka förlängningar av överföringsperioderna som medgivits.
Artikel 6
Spridning
Gemenskapsstatistik som bygger på de uppgifter som avses i artikel 4 skall spridas med en frekvens som motsvarar den som fastställts för medlemsstaternas överföring av uppgifter.
Artikel 7
Uppgifternas kvalitet
1. Kommissionen (Eurostat) skall, i enlighet med förfarandet i artikel 10.2, ta fram och offentliggöra metodkrav och kriterier för att säkerställa kvaliteten på de uppgifter som tas fram.
2. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa kvaliteten på de uppgifter som överförs.
3. Kommissionen (Eurostat) skall bedöma de överförda uppgifternas kvalitet. Medlemsstaterna skall förse kommissionen (Eurostat) med en rapport innehållande de upplysningar och uppgifter som kommissionen (Eurostat) kan begära för att kontrollera kvaliteten på de överförda uppgifterna.
Artikel 8
Rapport om tillämpningen
Senast den 15 oktober 2009, och efter att ha hört kommittén för det statistiska programmet, skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av denna förordning. Denna rapport skall särskilt innehålla
a) |
en bedömning av den nytta som gemenskapen, medlemsstaterna samt leverantörer och användare av statistik kan dra av den framtagna statistiken i förhållande till deras kostnader, |
b) |
en bedömning av kvaliteten på den framtagna statistiken, |
c) |
en kartläggning av områden som kan förbättras och ändringar som anses nödvändiga med hänsyn till de resultat som erhållits. |
Artikel 9
Tillämpningsåtgärder
Tillämpningsåtgärderna för denna förordning, inbegripet åtgärder för att ta hänsyn till den ekonomiska och tekniska utvecklingen, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 10.2. Åtgärderna skall omfatta
a) |
anpassning av gränsen för vilka transporter på inre vattenvägar som skall omfattas av statistiken (artikel 2), |
b) |
anpassning av definitioner och antagande av ytterligare definitioner (artikel 3), |
c) |
anpassning av uppgiftsinsamlingens räckvidd och bilagornas innehåll (artikel 4), |
d) |
metoder för överföring av uppgifter till kommissionen (Eurostat) och standarder för utbyte av uppgifter (artikel 5), |
e) |
rutiner för kommissionens (Eurostat) spridning av resultaten (artikel 6), |
f) |
utformning och offentliggörande av metodkrav och kvalitetskriterier (artikel 7). |
Artikel 10
Kommittéförfarande
1. Kommissionen skall biträdas av kommittén för det statistiska programmet, som inrättats genom artikel 1 i beslut 89/382/EEG, Euratom.
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 11
Övergångsbestämmelser och upphävande
1. Medlemsstaterna skall tillhandahålla statistiska resultat för 2006 i enlighet med direktiv 80/1119/EEG.
2. Direktiv 80/1119/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2007.
Artikel 12
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 6 september 2006.
På Europaparlamentets vägnar
J. BORRELL FONTELLES
Ordförande
På rådets vägnar
P. LEHTOMÄKI
Ordförande
(1) Europaparlamentets yttrande av den 17 januari 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 24 juli 2006.
(2) EGT L 339, 15.12.1980, s. 30. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.
(3) EGT L 52, 22.2.1997, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).
(4) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).
(5) EGT L 181, 28.6.1989, s. 47.
BILAGA A
Tabell A1. Transporter efter varuslag (årsdata)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”A1” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Land/region för lastning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
Land/region för lossning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
Typ av transport |
ensiffrig |
1 = Nationell 2 = Internationell (ej transit) 3 = Transit |
|
Varuslag |
tvåsiffrig |
NST 2000 |
|
Förpackning |
ensiffrig |
1 = Varor i containrar 2 = Varor som ej är i containrar |
|
Transporterade ton |
|
|
Ton |
Tonkilometer |
|
|
Tonkilometer |
BILAGA B
Tabell B1. Transport fördelat på fartygets nationalitet och fartygstyp (årsdata)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
||||
Tabell |
alfa 2 |
”B1” |
|
||||
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
||||
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
||||
Land/region för lastning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
||||
Land/region för lossning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
||||
Typ av transport |
ensiffrig |
1 = Nationell 2 = Internationell (ej transit) 3 = Transit |
|
||||
Fartygstyp |
ensiffrig |
1 = Pråm med egen framdrivning 2 = Pråm utan egen framdrivning
5 = Annat lastfartyg |
|
||||
Fartygets nationalitet |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
||||
Transporterade ton |
|
|
Ton |
||||
Tonkilometer |
|
|
Tonkilometer |
Tabell B2. Fartygstrafik (årsdata)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”B2” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Antal lastade fartyg |
|
|
Fartyg |
Antal tomma fartyg |
|
|
Fartyg |
Fartygs-km (lastade fartyg) |
|
|
Fartygs-km |
Fartygs-km (tomma fartyg) |
|
|
Fartygs-km |
Anm.: Det är inte obligatoriskt att fylla i de uppgifter som anges i tabell B2. |
BILAGA C
Tabell C1. Containertransporter efter varuslag (årsdata)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”C1” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Land/region för lastning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
Land/region för lossning |
2 bokstäver eller alfa 4 |
ISO:s landsbeteckning eller NUTS 2 |
|
Typ av transport |
ensiffrig |
1 = Nationell 2 = Internationell (ej transit) 3 = Transit |
|
Containerstorlek |
ensiffrig |
1 = fraktenheter på 20′ 2 = fraktenheter på 40′ 3 = fraktenheter på > 20′ och < 40′ 4 = fraktenheter på > 40′ |
|
Lastning |
ensiffrig |
1 = Lastade containrar 2 = Tomma containrar |
|
Varuslag |
tvåsiffrig |
NST 2000 |
|
Transporterade ton (1) |
|
|
Ton |
Tonkilometer (1) |
|
|
Tonkilometer |
TEU |
|
|
TEU |
TEU-km |
|
|
TEU-km |
(1) Endast för lastade containrar.
BILAGA D
Tabell D1. Transporter fördelat på fartygens nationalitet (kvartalsvisa uppgifter)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”D1” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Kvartal |
alfa 2 |
”Q1, Q2, Q3 eller Q4” |
|
Typ av transport |
ensiffrig |
1 = Nationell 2 = Internationell (ej transit) 3 = Transit |
|
Fartygets nationalitet |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
Transporterade ton |
|
|
Ton |
Tonkilometer |
|
|
Tonkilometer |
Tabell D2. Containertransporter fördelat på fartygens nationalitet (kvartalsvisa uppgifter)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”D2” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Kvartal |
alfa 2 |
”Q1, Q2, Q3 eller Q4” |
|
Typ av transport |
ensiffrig |
1 = Nationell 2 = Internationell (ej transit) 3 = Transit |
|
Fartygets nationalitet |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
Lastning |
ensiffrig |
1 = Lastade containrar 2 = Tomma containrar |
|
Transporterade ton (1) |
|
|
Ton |
Tonkilometer (1) |
|
|
Tonkilometer |
TEU |
|
|
TEU |
TEU-km |
|
|
TEU-km |
(1) Endast för lastade containrar.
BILAGA E
Tabell E1. Godstransport (årsdata)
Faktorer |
Kod |
Nomenklatur |
Enhet |
Tabell |
alfa 2 |
”E1” |
|
Uppgiftslämnande land |
2 bokstäver |
ISO:s landsbeteckning |
|
År |
fyrsiffrig |
”åååå” |
|
Antal transporterade ton, totalt |
|
|
Ton |
Tonkilometer, totalt |
|
|
Tonkilometer |
BILAGA F
Varunomenklatur
NST-2000
NST-2000 grupper |
Varubeskrivning |
Motsvarande produkter i huvudgrupp i CPA-klassificeringen |
01 |
Jordbruks-, jakt- och skogsbruksprodukter; fisk och andra fiskeriprodukter |
01, 02, 05 |
02 |
Stenkol och brunkol; torv; råolja och naturgas; uranmalm och torium |
10, 11, 12 |
03 |
Metallhaltiga malmer och övriga produkter från gruvor och stenbrott |
13, 14 |
04 |
Livsmedel, dryckesvaror och tobak |
15, 16 |
05 |
Textil och textilprodukter; läder och lädervaror |
17, 18, 19 |
06 |
Trä och varor av trä och kork (utom möbler), varor av halm och andra flätningsmaterial; pappersmassa, papper och pappersvaror, trycksaker och ljudmedia |
20, 21, 22 |
07 |
Stenkolsprodukter, raffinerade petroleumprodukter och kärnbränsle |
23 |
08 |
Kemikalier, kemiska produkter och konstfibrer; gummi- och plastvaror |
24, 25 |
09 |
Övriga icke-metalliska mineraliska produkter |
26 |
10 |
Metaller; metallvaror, utom maskiner och apparater |
27, 28 |
11 |
Maskiner som inte ingår i annan underavdelning; kontorsmaskiner och datorer; andra elektriska maskiner och apparater; teleprodukter; precisionsinstrument, medicinska och optiska instrument samt ur |
29, 30, 31, 32, 33 |
12 |
Transportmedel |
34, 35 |
13 |
Möbler; diverse övriga tillverkade varor som inte ingår i en annan underavdelning |
36 |
14 |
Returråvara; kommunalt avfall och annat avfall som inte anges någon annanstans i CPA |
37 + kommunalt avfall (som input i huvudgrupp 90 i CPA) och annat avfall som inte anges någon annanstans i CPA |
15 |
Post och paket Anm.: Denna rubrik används vanligtvis för varor som transporteras av postverk och specialiserade budfirmor i NACE Rev. 1 huvudgrupp 64. |
|
16 |
Utrustning och material som används vid varutransporter Anm.: Denna rubrik omfattar exempelvis tomma containrar, lastpallar, backar, lådor och rullburar. Här ingår även fordon lastade med varor, om dessa fordon i sin tur transporteras av ett annat fordon. Att det finns en kod för detta slags material påverkar inte huruvida sådant material skall betraktas som ”varor”, utan det beror på vilka regler som gäller för datainsamlingen avseende varje enskilt transportsätt. |
|
17 |
Gods som flyttas i samband med flytt av hushåll eller kontor; bagage som transporteras separat från passagerarna; motorfordon som fraktas för reparation; andra varor som inte omsätts på en marknad och som inte ingår i en annan underavdelning |
|
18 |
Samlastat gods: flera olika slags gods som fraktas tillsammans Anm.: Denna rubrik skall användas varje gång det inte lämpar sig att dela upp varorna på grupperna 01–16. |
|
19 |
Oidentifierbart gods: gods som av någon anledning inte kan identifieras och därför inte kan hänföras till någon av grupperna 01–16 Anm.: Denna rubrik är avsedd för gods där uppgiftslämnaren inte har några upplysningar om vilken typ av gods som fraktas. |
|
20 |
Diverse andra varor som inte ingår i en annan underavdelning Anm.: Denna rubrik omfattar allt sådant som inte hör hemma inom någon av grupperna 01–19. Eftersom det är tänkt att grupperna 01–19 skall omfatta alla tänkbara slag av transporterade varor skall grupp 20 endast användas i undantagsfall. Det kan vara nödvändigt att ytterligare kontrollera de uppgifter som lämnats under denna rubrik. |
|
BILAGA G
Förlängning av tidsfristen för överföring (artikel 5.2)
Medlemsstat |
Förlängning av överföringsperioden efter observationsperiodens slut |
Det sista år för vilken den förlängda tidsfristen gäller |
Belgien |
8 månader |
2009 |
25.9.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264/12 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1366/2006
av den 6 september 2006
om ändring av förordning (EG) nr 2037/2000 i fråga om referensåret för tilldelningen av kvoter av klorfluorkolväten med hänsyn till de medlemsstater som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 maj 2004
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1) |
I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2037/2000 av den 29 juni 2000 om ämnen som bryter ned ozonskiktet (3) används 1999 som referensår för tilldelningen av kvoter av klorfluorkolväten (HCFC). HCFC-marknaden i de tio nya medlemsstaterna har genomgått stora förändringar sedan 1999 i form av nya företag och ändrade marknadsandelar i fråga om HCFC. Om 1999 användes som referensår för HCFC-tilldelningen i de nya medlemsstaterna, skulle detta leda till att ett stort antal företag inte fick någon importkvot. Det skulle kunna uppfattas som godtyckligt och skulle också kunna leda till ett brott mot principerna om icke-diskriminering och berättigade förväntningar. |
(2) |
Generellt bör kvoter grundas på de senaste och mest representativa uppgifter som finns tillgängliga för att undvika att en rad importföretag i de nya medlemsstaterna utesluts. Det är därför lämpligt att välja de år för vilka de senaste uppgifterna finns tillgängliga. Därför bör 2002 och 2003 års genomsnittliga marknadsandelar läggas till grund för de tio nya medlemsstaternas företag, eftersom detta bäst återspeglar det kommersiella läget på HCFC-marknaden i dessa medlemsstater. |
(3) |
Förordning (EG) nr 2037/2000 bör därför ändras i enlighet med detta. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I artikel 4.3 i i förordning (EG) nr 2037/2000 skall följande punkt läggas till:
”i) |
Genom avvikelse från punkt h skall alla producenter och importörer i Tjeckien, Estland, Cypern, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien se till att den beräknade nivån av klorfluorkolväten som de släpper ut på marknaden eller använder för eget bruk inte överstiger deras genomsnittliga procentuella marknadsandel för åren 2002 och 2003 av de beräknade nivåerna av klorfluorkolväten enligt punkterna b, d, e och f.” |
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 6 september 2006.
På Europaparlamentets vägnar
J. BORRELL FONTELLES
Ordförande
På rådets vägnar
P. LEHTOMÄKI
Ordförande
(1) EUT C 110, 9.5.2006, s. 33.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 27 april 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 27 juni 2006.
(3) EGT L 244, 29.9.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 29/2006 (EUT L 6, 11.1.2006, s. 27).
25.9.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264/13 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1367/2006
av den 6 september 2006
om tillämpning av bestämmelserna i Århuskonventionen om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, på grundval av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände den 22 juni 2006 (2), och
av följande skäl:
(1) |
Syftet med gemenskapens miljölagstiftning är att bland annat bidra till att bevara, skydda och förbättra miljöns kvalitet och att skydda människors hälsa och därigenom främja en hållbar utveckling. |
(2) |
I gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3) betonas att det är viktigt att allmänheten får adekvat miljöinformation och på ett meningsfullt sätt kan delta i beslutsprocesser i miljöfrågor, och därigenom öka ansvarigheten och öppenheten i beslutsprocessen och bidra till att öka allmänhetens miljömedvetenhet och stöd för fattade beslut. Programmet betonar också, liksom tidigare miljöhandlingsprogram (4), att gemenskapens lagstiftning om miljöskydd måste genomföras, tillämpas och följas på ett bättre sätt, och att överträdelser av gemenskapens miljölagstiftning måste beivras. |
(3) |
Gemenskapen undertecknade den 25 juni 1998 Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas (FN/ECE) konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (nedan kallad ”Århuskonventionen”). Gemenskapen godkände Århuskonventionen den 17 februari 2005 (5). Gemenskapslagstiftningens bestämmelser bör vara förenliga med den konventionen. |
(4) |
Gemenskapen har redan antagit en uppsättning rättsakter, vilka utvecklas successivt och bidrar till att uppnå målen i Århuskonventionen. Det bör införas bestämmelser som tillämpar konventionens krav på gemenskapens institutioner och organ. |
(5) |
Århuskonventionens tre pelare – tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor – bör behandlas i en enda rättsakt med gemensamma bestämmelser om syften och definitioner. Detta bidrar till att rationalisera lagstiftningen och öka öppenheten kring de genomförandeåtgärder som vidtas i förhållande till gemenskapens institutioner och organ. |
(6) |
Grundprincipen är att de rättigheter som garanteras av Århuskonventionens tre pelare gäller utan diskriminering på grund av medborgarskap, nationalitet eller hemvist. |
(7) |
Beteckningen myndigheter får i Århuskonventionen en vid definition; den grundläggande principen är att där offentlig makt utövas bör det finnas rättigheter för enskilda och deras organisationer. Det är därför nödvändigt att de gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan som omfattas av denna förordning definieras på samma vida och funktionella sätt. I enlighet med Århuskonventionen kan gemenskapens institutioner och organ undantas från konventionens räckvidd när de handlar i egenskap av dömande eller lagstiftande myndighet. För att detta undantag skall överensstämma med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (6), bör emellertid bestämmelserna om tillgång till miljöinformation tillämpas på gemenskapens institutioner och organ när de handlar i egenskap av lagstiftande myndighet. |
(8) |
Definitionen av miljöinformation i denna förordning omfattar information i varje form om tillståndet i miljön. Definitionen motsvarar den i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/4/EG av den 28 januari 2003 om allmänhetens tillgång till miljöinformation och om upphävande av rådets direktiv 90/313/EEG (7), och stämmer överens med definitionen i Århuskonventionen. Definitionen av handling i förordning (EG) nr 1049/2001 omfattar miljöinformation enligt definitionen i den här förordningen. |
(9) |
Denna förordning bör innehålla en definition av ”planer och program” i den mening som avses i Århuskonventionen och parallellt med det tillvägagångssätt som har följts i förhållande till medlemsstaternas förpliktelser enligt befintlig EG-rätt. ”Planer och program avseende miljön” bör definieras i förhållande till hur de bidrar till att uppnå eller sannolikt avsevärt påverkar möjligheten att uppnå gemenskapens miljöpolitiska mål och prioriteringar. I gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram fastställs gemenskapens miljöpolitiska mål och åtgärder för att uppnå dessa mål under en tioårsperiod från och med den 22 juli 2002. När denna period har löpt ut bör ett nytt miljöhandlingsprogram antas. |
(10) |
Miljörätten utvecklas kontinuerligt och definitionen av miljörätt bör därför ta fasta på gemenskapens miljöpolitiska mål enligt fördraget. |
(11) |
Förvaltningsåtgärder med individuell räckvidd bör kunna omprövas internt om de har rättsligen bindande effekt utanför gemenskapsinstitutionen eller gemenskapsorganet ifråga. Även försummelse att vidta en förvaltningsåtgärd som föreskrivs enligt miljörätten bör kunna prövas. Eftersom åtgärder som vidtas av gemenskapens institutioner och organ kan undantas när institutionen eller organet handlar i egenskap av dömande eller lagstiftande myndighet, bör detta också gälla andra undersökningsförfaranden när gemenskapens institutioner eller organ handlar i egenskap av överprövande förvaltningsinstans i enlighet med fördraget. |
(12) |
Enligt Århuskonventionen skall allmänheten kunna ta del av miljöinformation, antingen efter begäran eller genom aktiv spridning av de myndigheter som omfattas av konventionen. Förordning (EG) nr 1049/2001 är tillämplig på Europaparlamentet, rådet och kommissionen samt byråer och liknande organ som inrättats genom en gemenskapsrättsakt. Den förordningens bestämmelser om dessa institutioner överensstämmer i stor utsträckning med Århuskonventionen. Det är nödvändigt att tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1049/2001 utvidgas till att omfatta alla andra gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan. |
(13) |
Det bör införas bestämmelser om vissa frågor som regleras i Århuskonventionen men som helt eller delvis saknar motsvarighet i förordning (EG) nr 1049/2001, särskilt vad gäller insamling och spridning av miljöinformation. |
(14) |
Om allmänhetens rätt att ta del av miljöinformation skall vara meningsfull måste miljöinformationen vara av god kvalitet. Det bör därför införas bestämmelser som ålägger gemenskapens institutioner och organ att säkerställa miljöinformationens kvalitet. |
(15) |
Undantagen i förordning (EG) nr 1049/2001 bör tillämpas, med förbehåll för eventuella, mer specifika bestämmelser enligt den här förordningen, när det gäller begäran om miljöinformation. Grunderna för avslag när det gäller tillgång till miljöinformation bör tolkas restriktivt, varvid hänsyn bör tas till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut och huruvida informationen gäller utsläpp i miljön. Begreppet affärsintressen omfattar sådana överenskommelser om sekretesskydd som ingås av institutioner eller organ som agerar i egenskap av banker. |
(16) |
I enlighet med Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG av den 24 september 1998 om att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen (8) har ett nätverk redan inrättats på gemenskapsnivå för att med kommissionens hjälp främja samarbete och samordning mellan medlemsstaterna i syfte att förbättra förebyggandet och bekämpningen inom gemenskapen av vissa smittsamma sjukdomar. Genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG (9) antas ett program för gemenskapsåtgärder på folkhälsoområdet som kompletterar nationella åtgärder. Programmets syften, bl.a. att förbättra information och kunskap till nytta för folkhälsan och att höja medlemsstaternas förmåga att snabbt och samordnat kunna möta hot mot folkhälsan, är också helt förenliga med Århuskonventionens krav. Denna förordning bör därför inte påverka tillämpningen av besluten nr 2119/98/EG och 1786/2002/EG. |
(17) |
Enligt Århuskonventionen skall parterna se till att allmänheten kan delta i utarbetandet av planer och program avseende miljön. Sådana bestämmelser bör innehålla rimliga tidsfrister för att allmänheten skall kunna informeras om miljöbeslutsprocessen i fråga. För att allmänhetens deltagande skall bli meningsfullt bör det ske på ett tidigt stadium, när alla alternativ är möjliga. Gemenskapens institutioner och organ bör, när de antar bestämmelser om allmänhetens deltagande, fastställa vilken allmänhet som får delta. Enligt Århuskonventionen skall dessutom varje part i lämplig utsträckning bemöda sig om att ge allmänheten möjlighet att delta i utarbetandet av riktlinjer avseende miljön. |
(18) |
Enligt artikel 9.3 i Århuskonventionen skall det finnas möjligheter att få handlingar och försummelser av privatpersoner eller myndigheter som strider mot miljölagstiftningen prövade av domstol eller genom andra omprövningsförfaranden. Bestämmelserna om tillgång till rättslig prövning bör vara förenliga med fördraget. Denna förordning bör endast reglera myndigheters handlingar och försummelser. |
(19) |
För att säkerställa adekvata och effektiva rättsmedel, inbegripet rättsmedlen vid Europeiska gemenskapernas domstol enligt de relevanta bestämmelserna i EG-fördraget, bör den gemenskapsinstitution eller det gemenskapsorgan som har vidtagit den åtgärd som skall prövas eller som, i fråga om en påstådd förvaltningsförsummelse, försummat att vidta en åtgärd kunna ompröva sitt beslut eller, vid en försummelse, vidta en åtgärd. |
(20) |
Icke-statliga organisationer som verkar på miljöskyddsområdet och som uppfyller vissa kriterier, särskilt att de är oberoende och ansvariga organisationer som har visat att deras huvudsyfte är att främja miljöskydd, bör ha rätt att begära intern omprövning på gemenskapsnivå av en åtgärd som antagits eller en försummelse som begåtts enligt miljörätten av en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan, så att institutionen eller organet kan ompröva åtgärden eller försummelsen. |
(21) |
Om en tidigare begäran om intern omprövning inte har gett önskat resultat bör den berörda icke-statliga organisationen kunna väcka talan vid EG-domstolen i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget. |
(22) |
Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen och återspeglas i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 37 i denna. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
AVDELNING I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte
1. Syftet med denna förordning är att bidra till fullgörandet av de skyldigheter som följer av FN/ECE:s konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor (nedan kallad ”Århuskonventionen”) genom att fastställa regler för tillämpningen av konventionens bestämmelser på gemenskapens institutioner och organ, särskilt genom att
a) |
garantera allmänhetens rätt att ta del av miljöinformation som gemenskapens institutioner eller organ tar emot eller upprättar och som förvaras hos dem, och genom att fastställa grundläggande bestämmelser och praktiska förfaranden för hur rätten skall utövas, |
b) |
säkerställa att miljöinformation blir successivt tillgänglig och spridd till allmänheten för att uppnå bredast möjliga systematiska tillgång för och spridning till allmänheten av miljöinformation; i detta syfte skall särskilt användning av telematik och/eller elektronik, om sådan finns tillgänglig, främjas, |
c) |
ge allmänheten en möjlighet att delta när det gäller planer och program avseende miljön, |
d) |
ge tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapsnivå enligt villkoren i denna förordning. |
2. Vid tillämpningen av denna förordning skall gemenskapens institutioner och organ sträva efter att bistå och vägleda allmänheten vad gäller tillgång till information, deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor.
Artikel 2
Definitioner
1. I denna förordning gäller följande definitioner:
a) |
sökande: en fysisk eller juridisk person som begär miljöinformation. |
b) |
allmänheten: en eller flera fysiska eller juridiska personer samt föreningar, organisationer eller grupper bestående av fysiska eller juridiska personer. |
c) |
gemenskapsinstitution eller gemenskapsorgan: varje institution, organ, kontor eller byrå som inrättats genom eller i enlighet med fördraget, utom när den eller det handlar i egenskap av dömande eller lagstiftande myndighet. Emellertid skall bestämmelserna i avdelning II tillämpas på gemenskapens institutioner och organ när de handlar i egenskap av lagstiftande myndighet. |
d) |
miljöinformation: all information i skriftlig form, bild- eller ljudform, elektronisk form eller annan materiell form om
|
e) |
planer och program avseende miljön: planer och program som
Även allmänna miljöhandlingsprogram skall anses utgöra planer och program avseende miljön. Definitionen omfattar inte ekonomiska planer och program eller budgetplaner och budgetprogram i vilka det fastställs hur särskilda projekt eller verksamheter bör finansieras eller som rör de föreslagna årsbudgetarna, eller interna arbetsprogram för en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan eller beredskapsplaner och beredskapsprogram som är utformade endast för skydd och beredskap. |
f) |
miljörätt: gemenskapslagstiftning som, oberoende av dess rättsliga grund, bidrar till att uppnå målen i gemenskapens miljöpolitik enligt fördraget: att bevara, skydda och förbättra miljön, skydda människors hälsa, utnyttja naturresurserna varsamt och rationellt samt främja åtgärder på internationell nivå för att lösa regionala eller globala miljöproblem. |
g) |
förvaltningsåtgärd: en åtgärd med individuell räckvidd enligt miljörätten som vidtas av en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan och som har rättsligt bindande effekt utanför institutionen eller organet ifråga. |
h) |
förvaltningsförsummelse: varje underlåtenhet av en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan att vidta en förvaltningsåtgärd enligt led g. |
2. Med förvaltningsåtgärd och förvaltningsförsummelse avses inte åtgärder som vidtas eller försummelser som begås av en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan i egenskap av överprövande förvaltningsinstans i enlighet med exempelvis
a) |
artiklarna 81, 82, 86 och 87 i fördraget (konkurrensregler), |
b) |
artiklarna 226 och 228 i fördraget (överträdelseförfaranden), |
c) |
artikel 195 i fördraget (ombudsmannaförfaranden), |
d) |
artikel 280 i fördraget (OLAF-förfaranden). |
AVDELNING II TILLGÅNG TILL MILJÖINFORMATION
Artikel 3
Tillämpning av förordning (EG) nr 1049/2001
Förordning (EG) nr 1049/2001 skall tillämpas när en sökande begär tillgång till miljöinformation som förvaras hos gemenskapens institutioner och organ, utan att sökanden diskrimineras på grund av medborgarskap, nationalitet eller hemvist eller, när sökanden är en juridisk person, utan att diskrimineras på grund av var sökanden har sitt registrerade säte eller sin huvudsakliga verksamhet.
Vid tillämpning av den här förordningen avses med beteckningen ”institution” i förordning (EG) nr 1049/2001 ”gemenskapsinstitution eller gemenskapsorgan”.
Artikel 4
Insamling och spridning av miljöinformation
1. Gemenskapens institutioner och organ skall organisera den miljöinformation som är relevant för deras verksamhet och som förvaras hos dem, så att den aktivt och systematiskt sprids till allmänheten, vilket särskilt skall ske med hjälp av telematik och/eller elektronik i enlighet med artikel 11.1 och 11.2 samt artikel 12 i förordning (EG) nr 1049/2001. De skall successivt göra miljöinformationen tillgänglig i elektroniska databaser som är lätt åtkomliga för allmänheten via allmänna telenät. De skall i detta syfte placera miljöinformationen i databaser som skall förses med sökredskap och annan programvara avsedd att hjälpa allmänheten att hitta den information den söker.
Den information som tillhandahålls med hjälp av telematik och/eller elektronik behöver inte omfatta information som insamlats före denna förordnings ikraftträdande, såvida den inte redan finns tillgänglig i elektronisk form. Gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen skall i största möjliga utsträckning ange var den information finns som samlades in innan denna förordning trädde i kraft och som inte är tillgänglig i elektronisk form.
Gemenskapens institutioner och organ skall göra alla rimliga ansträngningar för att se till att miljöinformation som förvaras hos dem bevaras i en form eller ett format som lätt kan återges och som är lätt åtkomligt med hjälp av telematik eller på annan elektronisk väg.
2. Den miljöinformation som skall tillhandahållas och spridas skall uppdateras på lämpligt sätt. Utöver de handlingar som anges i artikel 12.2 och 12.3 samt artikel 13.1 och 13.2 i förordning (EG) nr 1049/2001 skall databaserna och registren innehålla följande:
a) |
Texterna till internationella fördrag, konventioner eller avtal, gemenskapslagstiftning om eller med anknytning till miljön samt riktlinjer, planer och program avseende miljön. |
b) |
Lägesrapporter avseende genomförandet av de punkter som anges i a om de har utarbetats eller förvaras i elektronisk form av gemenskapens institutioner eller organ. |
c) |
Åtgärder som vidtagits i förfaranden rörande överträdelser av gemenskapslagstiftningen från skedet med det motiverade yttrandet enligt artikel 226.1 i fördraget. |
d) |
Sådana rapporter om tillståndet i miljön som avses i punkt 4. |
e) |
Uppgifter eller sammanställningar av uppgifter som kommer från övervakning av verksamhet som påverkar eller sannolikt kommer att påverka miljön. |
f) |
Tillstånd med en avsevärd inverkan på miljön samt miljöavtal, eller en hänvisning till var sådan information kan begäras eller erhållas. |
g) |
Miljökonsekvensstudier och riskbedömningar beträffande miljön, eller en hänvisning till var sådan information kan begäras eller erhållas. |
3. I lämpliga fall kan gemenskapens institutioner och organ uppfylla kraven i punkterna 1 och 2 genom att inrätta länkar till webbplatser på Internet där informationen finns.
4. Kommissionen skall med jämna mellanrum, minst vart fjärde år, se till att en rapport om tillståndet i miljön, med information om kvaliteten och belastningarna på miljön, publiceras och sprids.
Artikel 5
Miljöinformationens kvalitet
1. Gemenskapens institutioner och organ skall, så långt det är möjligt inom ramen för deras befogenheter, se till att all information som sammanställs av dem eller för deras räkning är aktuell, korrekt och jämförbar.
2. Gemenskapens institutioner och organ skall på begäran informera sökanden om var man kan finna information om de mätmetoder, inklusive metoder för analys, provtagning och förbehandling av prover, som använts vid sammanställningen av informationen, om sådan information finns tillgänglig. Alternativt kan de hänvisa till den standardmetod som använts.
Artikel 6
Tillämpning av undantag avseende begäran om tillgång till miljöinformation
1. Beträffande artikel 4.2 första och tredje strecksatserna i förordning (EG) nr 1049/2001 skall, med undantag för utredningar, särskilt sådana som rör eventuella överträdelser av gemenskapslagstiftningen, ett övervägande allmänintresse av utlämnande anses föreligga om den begärda informationen rör miljöutsläpp. Beträffande de andra undantag som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1049/2001 skall grunderna för avslag tolkas restriktivt, varvid hänsyn bör tas till allmänhetens intresse av att informationen lämnas ut och huruvida den begärda informationen gäller utsläpp i miljön.
2. Utöver de undantag som anges i artikel 4 i förordning (EG) nr 1049/2001 får gemenskapens institutioner och organ vägra tillgång till miljöinformation om utlämnande av informationen skulle få negativa följder för skyddet av den miljö som informationen gäller, till exempel sällsynta arters häckningsplatser.
Artikel 7
Begäran om tillgång till miljöinformation som inte förvaras hos en gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan
En gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan som får en begäran om tillgång till miljöinformation som inte förvaras vid denna institution eller detta organ skall snarast möjligt, dock senast inom 15 arbetsdagar, informera sökanden om vid vilken gemenskapsinstitution, vilket gemenskapsorgan eller vilken offentlig myndighet i den mening som avses i direktiv 2003/4/EG som den tror det är möjligt att ansöka om den begärda informationen, eller vidarebefordra begäran dit och informera sökanden om detta.
Artikel 8
Samarbete
Vid omedelbart hot mot människors hälsa, liv eller mot miljön – oberoende av om hotet kommer från mänsklig verksamhet eller har naturliga orsaker – skall gemenskapens institutioner och organ på begäran från en sådan offentlig myndighet som avses i direktiv 2003/4/EG samarbeta med och bistå myndigheten, så att denna utan dröjsmål kan sprida till den allmänhet som kan påverkas all miljöinformation som gör det möjligt för den allmänheten att förebygga eller begränsa skador från hotet, i den utsträckning som denna information förvaras av eller för gemenskapsinstitutionens, gemenskapsorganets och/eller myndighetens räkning.
Första stycket skall inte påverka tillämpningen av särskilda förpliktelser fastställda i gemenskapslagstiftningen, särskilt i beslut nr 2119/98/EG och beslut nr 1786/2002/EG.
AVDELNING III ALLMÄNHETENS DELTAGANDE NÄR DET GÄLLER PLANER OCH PROGRAM AVSEENDE MILJÖN
Artikel 9
1. Gemenskapens institutioner och organ skall, genom lämpliga praktiska och/eller andra åtgärder, bereda allmänheten tillfälle att tidigt och på ett meningsfullt sätt delta under utarbetande, ändring eller översyn av planer eller program som avser miljön på ett stadium då alla alternativ fortfarande står öppna. Särskilt när kommissionen utarbetar förslag till sådana planer eller program som föreläggs andra gemenskapsinstitutioner eller gemenskapsorgan för beslut skall den ge allmänheten möjlighet att delta under utarbetandestadiet.
2. Gemenskapens institutioner och organ skall fastställa vilken allmänhet som påverkas eller kan komma att påverkas av, eller som har intresse av, de planer eller program som avses i punkt 1, med beaktande av syftena med denna förordning.
3. Gemenskapens institutioner och organ skall se till att den allmänhet som avses i punkt 2 informeras, antingen genom offentliga meddelanden eller på andra lämpliga sätt, till exempel elektroniska medier när sådana finns tillgängliga, om
a) |
utkastet till förslag, när detta finns tillgängligt, |
b) |
den miljöinformation eller miljöbedömning som berör de planer eller program som utarbetas, om sådan finns tillgänglig, och |
c) |
praktiska arrangemang för deltagande, bland annat
|
4. En tidsfrist på minst åtta veckor skall fastställas för inlämning av synpunkter. Om möten eller utfrågningar anordnas skall detta meddelas minst fyra veckor i förväg. Tidsfristerna kan kortas i brådskande fall eller om allmänheten redan har haft möjlighet att lämna synpunkter på aktuella planer eller program.
5. Gemenskapens institutioner och organ skall, när de fattar beslut om en plan eller ett program avseende miljön, ta vederbörlig hänsyn till resultatet av allmänhetens deltagande. Gemenskapens institutioner och organ skall informera allmänheten om planen eller programmet, inbegripet dess text, samt om de skäl och hänsyn som lagts till grund för beslutet, inbegripet information om samrådet med allmänheten.
AVDELNING IV INTERN OMPRÖVNING OCH TILLGÅNG TILL RÄTTSLIG PRÖVNING
Artikel 10
Begäran om intern omprövning av förvaltningsåtgärder
1. En icke-statlig organisation som uppfyller kriterierna i artikel 11 har rätt att begära en intern omprövning av ett agerande av den gemenskapsinstitution eller det gemenskapsorgan som har vidtagit en förvaltningsåtgärd enligt miljörätten eller, i fråga om en påstådd förvaltningsförsummelse, borde ha vidtagit en sådan åtgärd.
En sådan begäran skall vara skriftlig och lämnas in senast sex veckor efter det att en förvaltningsåtgärd vidtogs, meddelades eller offentliggjordes – beroende på vilket datum som infaller sist – eller, i fråga om en påstådd förvaltningsförsummelse, senast sex veckor efter det att förvaltningsåtgärden skulle ha vidtagits. Begäran skall innehålla grunderna för omprövningen.
2. Den gemenskapsinstitution eller det gemenskapsorgan som avses i punkt 1 skall pröva varje sådan begäran som inte är uppenbart ogrundad. Gemenskapsinstitutionen eller gemenskapsorganet skall snarast ange sina skäl i ett skriftligt svar, dock senast tolv veckor efter det att begäran togs emot.
3. En gemenskapsinstitution eller ett gemenskapsorgan som trots rimliga ansträngningar inte kan agera i enlighet med punkt 2 skall snarast, dock senast inom den tid som anges i punkt 2, underrätta den icke-statliga organisation som lämnat begäran om anledningen till detta och om när institutionen eller organet avser att agera.
I vart fall skall gemenskapsinstitutionen eller gemenskapsorganet agera senast arton veckor efter det att begäran togs emot.
Artikel 11
Kriterier för behörighet på gemenskapsnivå
1. En icke-statlig organisation har rätt att begära intern omprövning enligt artikel 10 om
a) |
den är en oberoende ideell juridisk person i enlighet med en medlemsstats nationella lagstiftning eller praxis, |
b) |
den har som främsta angivna syfte att främja miljöskydd inom ramen för miljörätten, |
c) |
den har funnits i mer än två år och arbetar aktivt för sitt syfte enligt b, |
d) |
den fråga den interna omprövningen avser omfattas av organisationens syfte och verksamhet. |
2. Kommissionen skall anta de bestämmelser som behövs för att kriterierna i punkt 1 skall tillämpas på ett öppet och konsekvent sätt.
Artikel 12
Talan vid EG-domstolen
1. Den icke-statliga organisation som har lämnat begäran om intern omprövning i enlighet med artikel 10 får väcka talan vid EG-domstolen i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget.
2. Om gemenskapsinstitutionen eller gemenskapsorganet inte agerar i enlighet med artikel 10.2 eller 10.3 får den icke-statliga organisationen väcka talan vid EG-domstolen i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget.
AVDELNING V SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 13
Tillämpningsföreskrifter
Gemenskapens institutioner och organ skall vid behov anpassa sina arbetsordningar till bestämmelserna i denna förordning. Dessa anpassningar skall få verkan från och med den 28 juni 2007.
Artikel 14
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den skall tillämpas från och med den 28 juni 2007.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Strasbourg den 6 september 2006.
På Europaparlamentets vägnar
J. BORRELL FONTELLES
Ordförande
På rådets vägnar
P. LEHTOMÄKI
Ordförande
(1) EUT C 117, 30.4.2004, s. 52.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 31 mars 2004 (EUT C 103 E, 29.4.2004, s. 612), rådets gemensamma ståndpunkt av den 18 juli 2005 (EUT C 264 E, 25.10.2005, s. 18), Europaparlamentets ståndpunkt av den 18 januari 2006 (ännu ej offentliggjord i EUT), Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 4 juli 2006 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 18 juli 2006.
(3) Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (EGT L 242, 10.9.2002, s. 1).
(4) Gemenskapens fjärde miljöhandlingsprogram (EGT C 328, 7.12.1987, s. 1). Gemenskapens femte miljöhandlingsprogram (EGT C 138, 17.5.1993, s. 1).
(5) Rådets beslut 2005/370/EG (EUT L 124, 17.5.2005, s. 1).
(6) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.
(7) EUT L 41, 14.2.2003, s. 26.
(8) EGT L 268, 3.10.1998, s. 1. Beslutet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).
(9) EGT L 271, 9.10.2002, s. 1. Beslutet ändrat genom beslut nr 786/2004/EG (EUT L 138, 30.4.2004, s. 7).
25.9.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264/20 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/44/EG
av den 6 september 2006
om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden
(Kodifierad version)
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
efter att ha hört Regionkommittén,
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1) |
Rådets direktiv 78/659/EEG av den 18 juli 1978 om kvaliteten på sådant sötvatten som behöver skyddas eller förbättras för att upprätthålla fiskbestånden (3) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras. |
(2) |
För att miljön skall kunna skyddas och förbättras krävs konkreta åtgärder för skydd mot föroreningar i vatten, inklusive sådana sötvatten där fisk kan leva. |
(3) |
Det är från ekologisk och ekonomisk synpunkt nödvändigt att skydda fiskpopulationer mot utsläpp av föroreningar i vatten, vilkas konsekvenser kan vara att vissa arter decimeras eller helt dör ut. |
(4) |
Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) syftar till att uppnå en ytvattenkvalitet som inte leder till negativa konsekvenser eller till risker för miljön. |
(5) |
Skillnader mellan medlemsstaternas gällande bestämmelser om kvaliteten på sötvatten där fisk kan leva kan leda till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den inre marknadens funktion. |
(6) |
För att målet med detta direktiv skall kunna uppnås bör medlemsstaterna välja ut de vattendrag som skall omfattas av direktivet och fastställa gränsvärden för vissa parametrar. Från och med det att medlemsstaten valt ut de vatten som skall omfattas, bör åtgärder vidtas för att säkerställa att gränsvärdena där uppfylls inom fem år. |
(7) |
Sötvatten där fisk kan leva kommer under vissa omständigheter att anses uppfylla kraven vad gäller de relevanta parametrarna även om en viss procent av de prover som tagits inte uppfyller de fastställda gränsvärdena. |
(8) |
För att säkerställa kontrollen av sötvatten där fisk kan leva bör minst ett visst antal prover tas, och mätningar av de parametrar som anges i bilaga bör ske. En sådan provtagning får minskas i omfattning eller avbrytas om det är lämpligt på grund av vattnets kvalitet. |
(9) |
Eftersom vissa naturliga förhållanden ligger utanför medlemsstaternas kontroll måste möjligheten finnas att i vissa fall göra undantag från detta direktiv. |
(10) |
Kraven som fastställs i bilaga I måste snabbt kunna anpassas till tekniska och vetenskapliga framsteg. För att de åtgärder som krävs för detta syfte lättare skall kunna vidtas, bör ett förfarande fastställas för nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (6). |
(11) |
Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B, |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. Detta direktiv gäller kvaliteten på sötvatten. Medlemsstaterna väljer ut de vattendrag de anser behöver skyddas eller förbättras i kvalitet, och direktivet skall sedan tillämpas på dessa vattendrag.
2. Direktivet skall inte tillämpas på naturliga eller konstgjorda dammar som används för intensiv fiskodling.
3. Målet för detta direktiv är att skydda eller förbättra kvaliteten på strömmande eller stillastående sötvatten där fisk lever eller skulle kunna leva om föroreningarna minskades eller eliminerades. Detta gäller
a) |
inhemska fiskarter med naturliga särdrag, och |
b) |
arter som är önskvärda därför att de enligt medlemsstatens behöriga myndighet har en gynnsam effekt på vattendraget. |
4. I detta direktiv avses med
a) |
laxfiskvatten: vatten där fiskar som lax (Salmo salar), öring (Salmo trutta), harr (Thymallus thymallus) och sik (Coregonus) lever eller skulle kunna leva, |
b) |
karpfiskvatten: vatten där karpfiskar (Cyprinidae) och fiskar som gädda (Esox lucius), abborre (Perca fluviatilis) och ål (Anguilla anguilla) lever eller skulle kunna leva. |
Artikel 2
De fysiska och kemiska parametrar som skall tillämpas på de vattendrag som angivits av medlemsstaterna förtecknas i bilaga I.
Vid tillämpningen av dessa parametrar skall vattendragen indelas i laxfiskvatten och karpfiskvatten.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall fastställa värden på de parametrar som anges i bilaga I för dem av medlemsstaten utvalda vattendragen, om sådana värden förtecknas i kolumn G eller I. Värdena skall då stämma överens med kraven som framgår av kommentarerna i dessa kolumner.
2. Medlemsstaterna får inte fastställa värden som är mindre stränga än de i bilaga I kolumn I. De skall i största möjliga mån iaktta värdena i kolumn G och därvid ta hänsyn till den princip som fastställs i artikel 8.
Artikel 4
1. Medlemsstaterna skall göra ett första val av laxfiskvatten och karpfiskvatten och får därefter välja ut ytterligare vattendrag.
2. Medlemsstaterna får med beaktande av principen i artikel 8 göra ändringar i tidigare angivelser till följd av förhållanden som inte förutsågs då ett vattendrag ursprungligen valdes ut.
Artikel 5
Medlemsstaterna skall fastställa program för hur föroreningar skall bekämpas och säkerställa att de utvalda vattendragen inom fem år efter det att de har valts ut i enlighet med artikel 4 uppfyller både de gränsvärden som medlemsstaterna fastställt i enlighet med artikel 3 och de krav som framgår av kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I.
Artikel 6
1. Vid tillämpning av artikel 5 skall de utvalda vattendragen anses uppfylla bestämmelserna i detta direktiv om prover tagits där med minst den frekvens som anges i bilaga I och på samma provtagningsplats under en tolvmånadersperiod, och om vattnen vid dessa prover uppfyller både de gränsvärden som medlemsstaterna fastställt i enlighet med artikel 3 och de krav som framgår av kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I. Detta skall gälla
a) |
95 % av proverna för parametrarna pH, BOD5, nitriter, ammoniak (icke-joniserat ammonium), ammonium totalt, restklor totalt, zink totalt och upplöst koppar; när provtagning sker mer sällan än en gång per månad måste alla uppmätta värden vara i överensstämmelse med ovan nämnda gränsvärden och kommentarer, |
b) |
de procentsatser som förtecknas i bilaga I för parametrarna temperatur och upplöst syre, och |
c) |
den genomsnittskoncentration som fastställts för uppslammade fasta substanser. |
2. Mätningar där gränsvärdena som fastställts av medlemsstaterna enligt artikel 3 eller kraven i kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I inte uppfylls behöver inte tas med i beräkningen av procentsatserna i punkt 1 om de uppmätts vid översvämningar eller andra naturkatastrofer.
Artikel 7
1. Provtagningarna skall genomföras av den behöriga myndigheten i varje medlemsstat, varvid lägsta godkända provtagningsfrekvens anges i bilaga I.
2. I fall där den behöriga myndigheten noterar att kvaliteten på ett vattendrag som utvalts är avsevärt bättre än om man tillämpat de värden som fastställs enligt artikel 3 och kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I, får provtagningsfrekvensen sänkas. Där föroreningar eller risk för försämring av vattenkvaliteten inte finns, får den behöriga myndigheten i medlemsstaten besluta att provtagning inte är nödvändig.
3. Om provtagningen resulterar i att ett värde som fastställts av en medlemsstat enligt artikel 3 eller något av kraven i kommentarerna i bilaga I kolumnerna G och I inte uppnås, skall medlemsstaten avgöra om detta orsakats av en tillfällighet, av ett naturfenomen eller av föroreningar och därefter vidta lämpliga åtgärder.
4. Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat skall, särskilt på grundval av lokala förhållanden, välja den exakta platsen för provtagningen, avståndet till närmaste föroreningskälla och det vattendjup på vilket provtagningen bör ske.
5. Referensmetoder för analysen av parametrarna i fråga anges i bilaga I. Laboratorier som använder andra metoder skall försäkra att resultaten av dessa är likvärdiga eller jämförbara med de som anges i bilaga I.
Artikel 8
Åtgärder som vidtas till följd av detta direktiv får inte under några förutsättningar leda till ökade föroreningar av sötvatten, vare sig detta sker direkt eller indirekt.
Artikel 9
Medlemsstaterna har alltid rätt att fastställa gränsvärden som är strängare än de som anges i detta direktiv. De kan också införa bestämmelser som gäller andra parametrar än de som omfattas av direktivet.
Artikel 10
När vattendrag med sötvatten korsar eller bildar gränser mellan medlemsstater och en av dessa stater vill välja ut vattendraget i fråga, skall dessa medlemsstater gemensamt rådgöra om avgränsningen av det vattenområde som skall omfattas av detta direktiv och om vilka slutsatser som skall dras av de gemensamma kvalitetsmålen. Dessa slutsatser skall bestämmas efter det att varje berörd stat formellt rådfrågats. Kommissionen får delta i dessa överläggningar.
Artikel 11
Medlemsstaterna får göra undantag från detta direktiv
a) |
i fall av exceptionell väderlek eller särskilda geografiska förhållanden, vad gäller de parametrar som betecknas med (0) i bilaga I, och |
b) |
då angivna vattendrag på naturlig väg berikas med vissa ämnen på så sätt att de värden som anges i bilaga I inte uppnås. Med ”på naturlig väg berikas” menas att en vattenmängd tillförs vissa ämnen från jorden utan mänsklig inblandning. |
Artikel 12
Ändringar som krävs för att anpassa parametrarnas G-värden och analysmetoderna i bilaga I till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen skall utföras i enlighet med förfarandet i artikel 13.2.
Artikel 13
1. Kommissionen skall biträdas av en kommitté för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen (nedan kallad ”kommittén”).
2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.
3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.
Artikel 14
Vid tillämpning av detta direktiv skall medlemsstaterna förse kommissionen med upplysningar om
a) |
de vattendrag som valts ut i enlighet med artikel 4.1, vilket skall ske genom en översikt, |
b) |
vilka ändringar som gjorts vad beträffar utvalda vattendrag i enlighet med artikel 4. 2, |
c) |
bestämmelser som fastställts i syfte att införa nya parametrar i enlighet med artikel 9, och |
d) |
eventuellt utnyttjande av möjligheten till undantag från värdena i bilaga I kolumn I. |
Medlemsstaterna skall även i allmänhet, på en välgrundad begäran från kommissionen, förse kommissionen med de upplysningar som är nödvändiga för tillämpningen av detta direktiv.
Artikel 15
Vart tredje år, första gången för perioden 1993–1995, skall medlemsstaterna lämna uppgifter till kommissionen om genomförandet av detta direktiv genom en områdesrapport, som även skall omfatta andra relevanta gemenskapsdirektiv. Rapporten skall utarbetas på grundval av frågeformulär eller mallar som kommissionen fastställer enligt förfarandet i artikel 6 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (7). Frågeformuläret eller mallarna skall lämnas till medlemsstaterna sex månader innan den period börjar som rapporten skall avse. Rapporten skall sändas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.
Kommissionen skall senast nio månader efter mottagandet av medlemsstaternas rapporter offentliggöra en gemenskapsrapport om genomförandet av detta direktiv.
Artikel 16
Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 17
Direktiv 78/659/EEG, skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning av de direktiv som anges i bilaga III del B.
Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga IV.
Artikel 18
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 19
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 6 september 2006.
På Europaparlamentets vägnar
J. BORRELL FONTELLES
Ordförande
På rådets vägnar
P. LEHTOMÄKI
Ordförande
(1) EUT C 117, 30.4.2004, s. 11.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 21 april 2004 (EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 545) och rådets beslut av den 25 april 2006.
(3) EGT L 222, 14.8.1978, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).
(4) Se bilaga III del A.
(5) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.
(6) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.
(7) EGT L 377, 31.12.1991, s. 48. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).
BILAGA I
FÖRTECKNING ÖVER PARAMETRAR
Parameter |
Laxfiskvatten |
Karpfiskvatten |
Metod för analys eller tillsyn |
Minsta provtagnings- och mätningsfrekvens |
Iakttagelser |
||||||
G |
I |
G |
I |
||||||||
|
1. |
Temperatur som mäts upp nedströms från en plats där hett utsläpp sker (på blandningszonens gräns) får inte överstiga den normala, opåverkade vattentemperaturen med mer än |
Mätning med termometer |
Varje vecka, och såväl uppströms som nedströms från platsen där hett utsläpp sker |
Mycket plötsliga temperaturskillnader skall undvikas |
||||||
|
1,5 °C |
|
3 °C |
||||||||
|
Medlemsstaterna får under vissa omständigheter medge undantag inom geografiskt begränsade områden, om den behöriga myndigheten kan bevisa att inga skadliga konsekvenser uppstår för en balanserad utveckling av fiskpopulationen |
||||||||||
|
2. |
Heta utsläpp får inte leda till att temperaturen nedströms från platsen där hett utsläpp sker (vid blandningszonens gräns) överstiger |
|
|
|
||||||
21,5 (0) |
|
28 (0) |
|||||||||
10 (0) |
10 (0) |
||||||||||
Temperaturgränsen 10 °C gäller bara under fortplantningstiden för arter som är i behov av kallt vatten vid fortplantningen, och därmed bara för vattendrag där dessa arter finns |
|||||||||||
Temperaturgränserna får emellertid överskridas under 2 % av tiden |
|||||||||||
|
50 % ≥ 9 100 % ≥ 7 |
50 % ≥ 9 |
50 % ≥ 8 100 % ≥ 5 |
50 % ≥ 7 |
Winklermetoden eller specifika elektroder (elektrokemisk metod) |
Varje månad, minst en provtagning som är representativ för lågsyreförhållanden under provtagningsdagen När man misstänker att stora variationer sker under dagen skall dock minst två prover tas |
|
||||
När syrekoncentrationen faller under 6 mg/l, skall medlemsstaterna låta bestämmelserna i artikel 7.3 träda i kraft. Den behöriga myndigheten måste kunna bevisa att detta förhållande inte kommer att inverka skadligt på en balanserad utveckling av fiskpopulationen |
När syrekoncentrationen faller under 4 mg/l, skall medlemsstaterna låta bestämmelserna i artikel 7.3 träda i kraft. Den behöriga myndigheten måste kunna bevisa att detta förhållande inte kommer att inverka skadligt på en balanserad utveckling av fiskpopulationen |
||||||||||
|
|
6–9 (0) (1) |
|
6–9 (0) (1) |
Elektrometri; justering med hjälp av två lösningar med känt pH, lämpligen värden på ömse sidor om det värde som skall mätas |
Varje månad |
|
||||
|
≤ 25 (0) |
|
≤ 25 (0) |
|
Filtrering genom ett 0,45 µm-membran eller centrifugering (under minst fem minuter med en medelacceleration på 2 800–3 200 g), torkning vid 105 °C och vägning |
|
De värden som anges syftar på genomsnittlig koncentration och skall inte tillämpas på uppslammade substanser med skadliga kemiska egenskaper. Översvämningar kan orsaka särskilt höga koncentrationer. |
||||
|
≤ 3 |
|
≤ 6 |
|
Bestämning av O2 genom Winklermetoden före och efter fem dagars inkubationstid i totalt mörker och 20 ± 1 °C (nitrifieringen får inte hämmas) |
|
|
||||
|
|
|
|
|
Molekylabsorptionsspektrofotometri |
|
För sjöar med ett medeldjup på 18 till 300 meter kan följande formel användas: |
||||
|
|||||||||||
L |
= |
laddning uttryckt i mg P/m2 vattenyta under ett år |
|||||||||
|
= |
sjöns medeldjup i meter |
|||||||||
Tw |
= |
teoretisk omsättningstid för vattnet i en sjö uttryckt i år |
|||||||||
I andra fall kan gränsvärden på 0,2 mg/l för laxfiskvatten och 0,4 mg/l för karpfiskvatten, uttryckt i PO4, anses vara vägledande där man strävar efter att minska eutrofiering |
|||||||||||
|
≤ 0,01 |
|
≤ 0,03 |
|
Molekylabsorptionsspektrofotometri |
|
|
||||
|
|
|
Genom avsmakning |
|
En undersökning genom avsmakning skall ske bara där man misstänker att fenolföreningar kan finnas |
||||||
|
|
|
Visuellt Genom avsmakning |
Varje månad |
Undersökning visuellt skall ske varje månad, undersökning genom avsmakning bara om man misstänker förekomst av kolväten |
||||||
|
≤ 0,005 |
≤ 0,025 |
≤ 0,005 |
≤ 0,025 |
Molekylabsorptionsspektrofotometri med hjälp av indofenolblått, eller Nesslermetoden i samband med pH- och temperaturbestämning |
Varje månad |
Mindre överskridanden av gränsvärdena för ammoniak under dagtid får förekomma |
||||
För att riskerna för ammoniakförgiftning, syreåtgång genom nitrifiering och eutrofiering skall minska, får ammoniakhalten inte överstiga följande: |
|||||||||||
|
≤ 0,04 |
≤ 1 (4) |
≤ 0,2 |
≤1 (4) |
|||||||
|
|
≤ 0,005 |
|
≤ 0,005 |
DPD-metoden (dietyl-p-fenylendiamin) |
Varje månad |
I-värdena motsvarar pH = 6 Högre klorhalter kan accepteras där pH är högre |
||||
|
|
≤ 0,3 |
|
≤ 1,0 |
Atomabsorptionsspektrometri |
Varje månad |
I-värdena motsvarar en vattenhårdhet på 100 mg/l CaCO3 För vattenhårdheter mellan 10 och 500 mg/l förtecknas motsvarande gränsvärden i bilaga II |
||||
|
≤ 0,04 |
|
≤ 0,04 |
|
Atomabsorptionsspektrometri |
|
G-värdena motsvarar en vattenhårdhet på 100 mg/l CaCO3 För vattenhårdheter mellan 10 och 300 mg/l förtecknas motsvarande gränsvärden i bilaga II |
Allmänt
Det bör noteras att de värden på parametrar som anges i denna bilaga är baserade på att andra parametrar är gynnsamma, oavsett om de är nämnda i bilagan eller ej. Det antas särskilt att förekomsten av andra skadliga ämnen skall vara mycket låg.
Om två eller flera skadliga ämnen förekommer samtidigt, kan kombinationseffekter (additiva, synergistiska eller antagonistiska) vara betydande.
Förkortningar
G |
= |
vägledande |
I |
= |
obligatoriska |
(0) |
= |
undantag får göras enligt artikel 11 |
(1) Artificiellt skapade pH-variationer får i förhållande till opåverkade värden inte avvika mer än ±0,5 pH-enheter i området mellan pH 6 och pH 9, förutsatt att variationerna inte för med sig att andra ämnen som finns i vattnet blir mer skadliga.
(2) Fenolföreningar får inte finnas i sådan omfattning att det påverkar smaken på fiskköttet.
(3) Petroleumprodukter får inte finnas i sådana halter att de
— |
bildar en synlig hinna på vattenytan eller beläggningar på strandkanten, |
— |
tillför en ”kolvätekaraktär” till fiskens smak, eller |
— |
har effekter som är skadliga för fisk. |
(4) Medlemsstaterna får fastställa gränsvärden som är högre än 1 mg/l under vissa geografiska förhållanden och klimatförhållanden, i synnerhet vid låg vattentemperatur och vid minskad grad av nitrifiering eller där den behöriga myndigheten i medlemsstaten kan bevisa att inga skadliga konsekvenser för en balanserad utveckling av fiskpopulationen föreligger.
BILAGA II
DETALJER SOM RÖR DEN TOTALA MÄNGDEN ZINK SAMT UPPLÖST KOPPAR
Zink, totalt
(se bilaga I, punkt 13, kolumnen för anmärkningar)
Koncentrationer av zink totalt (mg/l Zn) för några värden för vattenhårdhet mellan 10 och 500 mg/l CaCO3:
|
Vattenhårdhet (mg/l CaCO3) |
|||
10 |
50 |
100 |
500 |
|
Laxfiskvatten (mg/l Zn) |
0,03 |
0,2 |
0,3 |
0,5 |
Karpfiskvatten (mg/l Zn) |
0,3 |
0,7 |
1,0 |
2,0 |
Upplöst koppar
(se bilaga I, punkt 14, kolumn för anmärkningar)
Koncentrationer av upplöst koppar (mg/l Cu) för några värden för vattenhårdhet mellan 10 och 300 mg/l CaCO3:
|
Vattenhårdhet (mg/l CaCO3) |
|||
10 |
50 |
100 |
300 |
|
mg/l Cu |
0,005 (1) |
0,022 |
0,04 |
0,112 |
(1) Förekomsten av fisk i vatten med högre kopparkoncentration kan tyda på dominans av organiska kopparkomplex.
BILAGA III
Del A
Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning
(hänvisningar i artikel 17)
Rådets direktiv 78/659/EEG (EGT L 222, 14.8.1978, s. 1) (1) |
|
Rådets direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48) |
Endast bilaga I punkt c |
Rådets förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36) |
Endast bilaga III, punkt 26 |
Del B
Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning
(hänvisningar i artikel 17)
Direktiv |
Tidsfrist för införlivande |
78/659/EEG |
20 juli 1980 |
91/692/EEG |
1 januari 1993 |
(1) Direktiv 78/659/EEG har även ändrats genom följande rättsakter som inte upphört att gälla:
— |
1979 års anslutningsakt. |
— |
1985 års anslutningsakt. |
— |
1994 års anslutningsakt. |
BILAGA IV
JÄMFÖRELSETABELL
Direktiv 78/659/EEG |
Detta direktiv |
Artikel 1.1 och 1.2 |
Artikel 1.1 och 1.2 |
Artikel 1.3 inledande formulering |
Artikel 1.3 inledande formulering |
Artikel 1.3 första strecksatsen |
Artikel 1.3 a |
Artikel 1.3 andra strecksatsen |
Artikel 1.3 b |
Artikel 1.4 inledande formulering |
Artikel 1.4 inledande formulering |
Artikel 1.4 första strecksatsen |
Artikel 1.4 a |
Artikel 1.4 andra strecksatsen |
Artikel 1.4 b |
Artikel 2.1 |
Artikel 2 första stycket |
Artikel 2.2 |
Artikel 2 andra stycket |
Artikel 3 |
Artikel 3 |
Artikel 4.1 och 4.2 |
Artikel 4.1 |
Artikel 4.3 |
Artikel 4.2 |
Artikel 5 |
Artikel 5 |
Artikel 6.1 inledande formulering |
Artikel 6.1 inledande formulering |
Artikel 6.1 första strecksatsen |
Artikel 6.1 a |
Artikel 6.1 andra strecksatsen |
Artikel 6.1 b |
Artikel 6.1 tredje strecksatsen |
Artikel 6.1 c |
Artikel 6.2 |
Artikel 6.2 |
Artikel 7 |
Artikel 7 |
Artikel 8 |
Artikel 8 |
Artikel 9 |
Artikel 9 |
Artikel 10 |
Artikel 10 |
Artikel 11 |
Artikel 11 |
Artikel 12 |
Artikel 12 |
Artikel 13.1 och artikel 14 |
Artikel 13 |
Artikel 15 första stycket inledande formulering |
Artikel 14 första stycket inledande formulering |
Artikel 15 första stycket första strecksatsen |
Artikel 14 första stycket a |
Artikel 15 första stycket andra strecksatsen |
Artikel 14 första stycket b |
Artikel 15 första stycket tredje strecksatsen |
Artikel 14 första stycket c |
Artikel 15 första stycket fjärde strecksatsen |
Artikel 14 första stycket d |
Artikel 15 andra stycket |
Artikel 14 andra stycket |
Artikel 16 |
Artikel 15 |
Artikel 17.1 |
— |
Artikel 17.2 |
Artikel 16 |
— |
Artikel 17 |
— |
Artikel 18 |
Artikel 18 |
Artikel 19 |
Bilaga I |
Bilaga I |
Bilaga II |
Bilaga II |
— |
Bilaga III |
— |
Bilaga IV |
25.9.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 264/32 |
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2006/68/EG
av den 6 september 2006
om ändring av rådets direktiv 77/91/EEG när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 44.1,
med beaktande av kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och
av följande skäl:
(1) |
I rådets andra direktiv 77/91/EEG av den 13 december 1976 om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga (3), fastställs kraven för flera kapitalrelaterade åtgärder som sådana bolag vidtar. |
(2) |
I sitt meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 21 maj 2003 med titeln ”Modernare bolagsrätt och effektivare företagsstyrning i Europeiska unionen – Handlingsplan” drar kommissionen slutsatsen att en förenkling och modernisering av direktiv 77/91/EEG väsentligt skulle bidra till att främja näringslivets effektivitet och konkurrenskraft utan att det skydd som erbjuds aktieägare och borgenärer försämras. Dessa mål har högsta prioritet, men de påverkar inte behovet av att ofördröjligen inleda en allmän undersökning beträffande genomförbarheten av alternativ till ordningen för bevarande av kapital som skulle säkerställa ett tillfredsställande skydd av intressen hos borgenärer och aktieägare i publika aktiebolag. |
(3) |
Medlemsstaterna bör kunna tillåta publika aktiebolag att tilldela aktier mot betalning med apportegendom utan att kräva att de inhämtar ett särskilt sakkunnigutlåtande om det finns en tydlig referenspunkt för värderingen av sådan ersättning. Dock bör minoritetsaktieägarnas rätt att kräva en sådan värdering garanteras. |
(4) |
Publika aktiebolag bör tillåtas förvärva egna aktier med ett belopp som högst motsvarar bolagets fria reserver, och den period för vilken bolagsstämman kan godkänna ett sådant förvärv bör ökas för att främja flexibilitet och minska den administrativa bördan för bolag som måste reagera snabbt på marknadsförändringar som påverkar kursen på deras aktier. |
(5) |
Medlemsstaterna bör kunna tillåta publika aktiebolag att bevilja finansiellt bistånd i syfte att tredje man skall kunna förvärva aktier i bolaget upp till ett belopp som högst motsvarar bolagets fria reserver för att öka flexibiliteten med avseende på förändringar i ägarstrukturen i ett bolags aktiekapital. Denna möjlighet bör underställas skyddsmekanismer som införs med hänvisning till målsättningen i detta direktiv att skydda både aktieägare och tredje man. |
(6) |
I syfte att stärka vedertaget borgenärsskydd i alla medlemsstater bör borgenärer på vissa villkor ha möjlighet att tillgripa rättsliga eller administrativa förfaranden om deras fordringar äventyras till följd av en minskning av kapitalet i ett publikt aktiebolag. |
(7) |
För att stävja marknadsmissbruk bör medlemsstaterna vid genomförandet av detta direktiv beakta bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (4), kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003 av den 22 december 2003 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG när det gäller undantag för återköpsprogram och stabilisering av finansiella instrument (5) samt kommissionens direktiv 2004/72/EG av den 29 april 2004 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG när det gäller godtagen marknadspraxis, definition av insiderinformation rörande råvaruderivat, upprättande av förteckningar över personer som har tillgång till insiderinformation, anmälan av transaktioner som utförs av personer i ledande ställning och rapportering av misstänkta transaktioner (6). |
(8) |
Direktiv 77/91/EEG bör därför ändras i enlighet med detta. |
(9) |
I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (7) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Direktiv 77/91/EEG skall ändras på följande sätt:
1. |
I artikel 1.1 skall strecksats 21 ersättas med följande:
. |
2. |
Följande artiklar skall införas: ”Artikel 10a 1. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa artikel 10.1–3 om, efter beslut av ett bolags styrelse eller direktion, överlåtbara värdepapper enligt definitionen i artikel 4.1 led 18 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument (8) eller penningmarknadsinstrument enligt definitionen i artikel 4.1 led 19 i samma direktiv tillförs såsom apportegendom, och värdepapperen eller penningmarknadsinstrumenten värderas till det vägda genomsnittspris som de handlats för på en eller flera reglerade marknader enligt definitionen i artikel 4.1 led 14 i det direktivet under en tillräckligt lång period som skall fastställas i nationell lagstiftning och som föregår den dag då apportegendomen faktiskt överförs. Om priset har påverkats av extraordinära omständigheter som väsentligt skulle kunna förändra tillgångens värde den dag då tillskottet av apportegendomen faktiskt sker, inbegripet situationer där marknaden för sådana överlåtbara värdepapper eller penningmarknadsinstrument har blivit illikvid, skall en omvärdering emellertid genomföras på initiativ av styrelsen eller direktionen och på dess ansvar. Vid denna omvärdering skall artikel 10.1–3 gälla. 2. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa artikel 10.1–3 om, efter beslut av ett bolags styrelse eller direktion, andra tillgångar än de överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som avses i punkt 1 tillförs i form av apportegendom och som redan har blivit föremål för ett utlåtande om verkligt värde från en erkänd oberoende sakkunnig och om följande villkor är uppfyllda:
I händelse av nya särskilda omständigheter som väsentligt skulle kunna förändra tillgångens verkliga värde den dag då tillskottet av apportegendomen faktiskt sker, skall en omvärdering genomföras på initiativ av styrelsen eller direktionen och på dess ansvar. Vid denna omvärdering skall artikel 10.1–3 gälla. I avsaknad av en sådan omvärdering får en eller flera aktieägare med ett totalt innehav av minst 5 % av bolagets tecknade aktiekapital dagen då beslut om kapitalökningen fattas begära en värdering av en oberoende sakkunnig, i vilket fall artikel 10.1–3 skall gälla. En eller flera sådana aktieägare får lämna in en begäran fram till den dag då tillskottet av apportegendomen faktiskt sker, under förutsättning att aktieägaren eller aktieägarna i fråga fortfarande den dag då begäran lämnas in har ett totalt innehav av minst 5 % av bolagets tecknade aktiekapital, såsom detta var dagen då beslut om kapitalökningen fattades. 3. Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa artikel 10.1–3 om, efter beslut av ett bolags styrelse eller direktion, andra tillgångar än de överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument som avses i punkt 1 tillförs som apportegendom och vars verkliga värde erhålls för varje tillgångspost från det föregående räkenskapsårets lagstadgade redovisning under förutsättning att den lagstadgade redovisningen har varit föremål för revision i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsbokslut och sammanställd redovisning (9). Punkt 2 andra och tredje styckena skall gälla i tillämpliga delar. Artikel 10b 1. Om apportegendom som avses i artikel 10a förekommer utan det sakkunnigutlåtande som avses i artikel 10.1–3, skall, utöver de krav som anges i artikel 3 h och inom en månad efter den dag då tillskottet av apportegendomen faktiskt sker, en förklaring som innehåller följande uppgifter offentliggöras:
Detta offentliggörande skall ske på det sätt som föreskrivs i varje medlemsstats lagstiftning i enlighet med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG. 2. Om det föreslås att apportegendom tillförs utan att ett sakkunnigutlåtande lämnas enligt artikel 10.1–3, i samband med en kapitalökning som föreslås enligt artikel 25.2, skall ett meddelande som innehåller det datum när beslutet om ökningen fattades och den information som förtecknas i punkt 1 offentliggöras på det sätt som föreskrivs i varje medlemsstats lagstiftning i enlighet med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG innan tillgången faktiskt tillförs som apportegendom. I detta fall skall förklaringen i enlighet med punkt 1 begränsas till ett uttalande om att inga nya särskilda omständigheter har inträffat efter det att det ovannämnda meddelandet offentliggjordes. 3. Varje medlemsstat skall tillhandahålla tillräckliga skyddsmekanismer som säkerställer att förfarandet enligt artikel 10a och denna artikel följs när det gäller tillförandet av apportegendom utan ett sådant sakkunnigutlåtande som avses i artikel 10.1–3. |
3. |
I artikel 11.1 skall första stycket ändras på följande sätt:
|
4. |
I artikel 19 skall punkt 1 ersättas med följande: ”1. Utan att det påverkar principen om lika behandling av aktieägare med samma ställning eller tillämpningen av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG av den 28 januari 2003 om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknadsmissbruk) (10), får medlemsstaterna tillåta ett bolag att förvärva egna aktier, antingen direkt eller genom någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning. I den utsträckning förvärv tillåts skall medlemsstaterna låta sådana förvärv omfattas av följande villkor:
Vidare får medlemsstaterna även låta förvärv i den mening som avses i det första stycket omfattas av några av följande villkor:
|
5. |
I artikel 20.3 skall orden ”artikel 15.1 a” ersättas med orden ”artikel 15.1 a och b”. |
6. |
I artikel 23 skall punkt 1 ersättas med följande: ”1. Om medlemsstaterna tillåter att ett bolag antingen direkt eller indirekt ger förskott, lämnar lån eller ställer säkerhet i syfte att låta tredje man förvärva aktier i bolaget, skall de föreskriva att sådana transaktioner underställs de villkor som anges i det andra, tredje, fjärde och femte stycket. Transaktionerna skall på styrelsens eller direktionens ansvar göras på rättvisa marknadsvillkor, särskilt med avseende på ränta som erläggs till bolaget och säkerhet som ställs till bolaget för de lån och förskott som avses i första stycket. Tredje mans kreditvärdighet eller, om transaktioner med flera parter görs, varje enskild deltagande parts kreditvärdighet skall vederbörligen ha undersökts. Transaktionerna skall av styrelsen eller direktionen på förhand underställas bolagsstämman för godkännande, varvid bolagsstämman skall fatta beslut med tillämpning av de regler för beslutförhet och majoritet som fastställs i artikel 40. Styrelsen eller direktionen skall lägga fram en skriftlig rapport för bolagsstämman och i den ange skälen för transaktionen, bolagets intresse av att genomföra en sådan transaktion, de villkor på vilka transaktionen genomförs, de risker transaktionen kan medföra för bolagets likviditet och solvens samt den ersättning mot vilken tredje man avses förvärva aktierna. Denna rapport skall inlämnas till registreringsmyndigheten för offentliggörande i enlighet med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG. Det totala ekonomiska bistånd som beviljas tredje man får inte vid något tillfälle leda till att nettotillgångarna minskas så att de understiger det belopp som specificeras i artikel 15.1 a–b, med beaktande också av en eventuell minskning av nettotillgångarna som kan ha inträffat genom bolagets förvärv eller förvärv för bolagets räkning av dess egna aktier i enlighet med artikel 19.1. På skuldsidan i balansräkningen skall bolaget föra upp en reserv, som inte får tas i anspråk för utdelning, av beloppet för det totala ekonomiska biståndet. Om tredje man med hjälp av ekonomiskt bistånd från bolaget förvärvar egna aktier i den mening som avses i artikel 19.1 eller tecknar aktier som emitterats i samband med en ökning av det tecknade kapitalet, skall det förvärvet eller tecknandet göras till ett rättvist pris.” |
7. |
Följande artikel skall införas: ”Artikel 23a Om enskilda medlemmar av styrelsen eller direktionen i ett bolag som är part i en sådan transaktion som avses i artikel 23.1, eller enskilda medlemmar av styrelsen eller direktionen i ett moderbolag i den mening som avses i artikel 1 i rådets direktiv 83/349/EEG av den 13 juni 1983 om sammanställd redovisning (11) eller ett sådant moderbolag självt, eller enskilda personer som handlar i eget namn men på uppdrag av medlemmarna i sådana organ eller på ett sådant moderbolags vägnar, är motparter i en sådan transaktion, skall medlemsstaterna med hjälp av lämpliga säkerhetsåtgärder tillse att sådana transaktioner inte strider mot bolagets bästa. |
8. |
I artikel 27.2 skall andra stycket ersättas med följande: ”Artikel 10.2 och 10.3 samt artiklarna 10a och 10b skall tillämpas.” |
9. |
I artikel 32 skall punkt 1 ersättas med följande: ”1. Om det tecknade kapitalet minskas, skall åtminstone de borgenärer vilkas fordringar har uppkommit före offentliggörandet av beslutet om minskningen, ha rätt att minst erhålla säkerhet för de fordringar som inte är förfallna till betalning vid tidpunkten för offentliggörandet. Medlemsstaterna får åsidosätta denna rätt endast om borgenären har betryggande säkerhet eller sådan säkerhet inte behövs med hänsyn till bolagets ställning. Medlemsstaterna skall fastställa under vilka villkor den rättighet som anges i första stycket får utövas. Medlemsstaterna skall under alla förhållanden säkerställa att borgenärerna tillåts göra framställningar till behörig förvaltningsmyndighet eller domstol om betryggande säkerheter, förutsatt att de på ett trovärdigt sätt kan visa att minskningen av det tecknade kapitalet gör att deras fordringar riskerar att inte gottgöras och att de inte erhållit några betryggande säkerheter från bolaget.” |
10. |
I artikel 41 skall punkt 1 ersättas med följande: ”1. Medlemsstaterna får frångå bestämmelserna i artikel 9.1, artikel 19.1 a första meningen samt artiklarna 25, 26 och 29 i den mån det behövs för att bestämmelser skall kunna antas eller tillämpas som har till ändamål att underlätta för anställda och andra i den nationella lagstiftningen angivna personkategorier att få del i företagens kapital.” |
Artikel 2
1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 15 april 2008.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Strasbourg den 6 september 2006.
På Europaparlamentets vägnar
J. BORRELL FONTELLES
Ordförande
På rådets vägnar
P. LEHTOMÄKI
Ordförande
(1) EUT C 294, 25.11.2005, s. 1.
(2) Europaparlamentets yttrande av den 14 mars 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 24 juli 2006.
(3) EGT L 26, 31.1.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.
(4) EUT L 96, 12.4.2003, s. 16.
(5) EUT L 336, 23.12.2003, s. 33.
(6) EUT L 162, 30.4.2004, s. 70.
(7) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.
(8) EUT L 145, 30.4.2004, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/31/EG (EUT L 114, 27.4.2006, s. 60).
(9) EUT L 157, 9.6.2006, s. 87.”
(10) EUT L 96, 12.4.2003, s. 16.”
(11) EGT L 193, 18.7.1983, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/43/EG.”