ISSN 1977-1061 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Meddelanden och upplysningar |
61 årgången |
Innehållsförteckning |
Sida |
|
|
||
|
|
I Resolutioner, rekommendationer och yttranden |
|
|
RESOLUTIONER |
|
|
Europaparlamentet |
|
|
Tisdagen den 12 september 2017 |
|
2018/C 337/01 |
||
2018/C 337/02 |
||
2018/C 337/03 |
||
2018/C 337/04 |
||
2018/C 337/05 |
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om valfångst i Norge (2017/2712(RSP)) |
|
2018/C 337/06 |
||
|
Onsdagen den 13 september 2017 |
|
2018/C 337/07 |
||
2018/C 337/08 |
||
2018/C 337/09 |
||
2018/C 337/10 |
||
2018/C 337/11 |
||
2018/C 337/12 |
||
|
Torsdagen den 14 september 2017 |
|
2018/C 337/13 |
||
2018/C 337/14 |
||
2018/C 337/15 |
||
2018/C 337/16 |
||
2018/C 337/17 |
||
2018/C 337/18 |
||
2018/C 337/19 |
||
2018/C 337/20 |
|
II Meddelanden |
|
|
MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
|
|
Europaparlamentet |
|
|
Tisdagen den 12 september 2017 |
|
2018/C 337/21 |
|
III Förberedande akter |
|
|
EUROPAPARLAMENTET |
|
|
Tisdagen den 12 september 2017 |
|
2018/C 337/22 |
||
2018/C 337/23 |
||
2018/C 337/24 |
||
2018/C 337/25 |
||
2018/C 337/26 |
||
2018/C 337/27 |
||
2018/C 337/28 |
||
|
Onsdagen den 13 september 2017 |
|
2018/C 337/29 |
||
2018/C 337/30 |
||
2018/C 337/31 |
||
2018/C 337/32 |
||
2018/C 337/33 |
||
2018/C 337/34 |
||
2018/C 337/35 |
||
2018/C 337/36 |
||
2018/C 337/37 |
||
2018/C 337/38 |
||
|
Torsdagen den 14 september 2017 |
|
2018/C 337/39 |
||
2018/C 337/40 |
||
2018/C 337/41 |
||
2018/C 337/42 |
||
2018/C 337/43 |
||
2018/C 337/44 |
Teckenförklaring
(Det angivna förfarandet baseras på den rättsliga grund som angetts i förslaget till akt.) Parlamentets ändringsförslag: Ny text markeras med fetkursiv stil . Textdelar som utgår markeras med symbolen ▌eller med genomstrykning. Textdelar som ersätts anges genom att ny text markeras med fetkursiv stil och text som utgår stryks eller markeras med genomstrykning. |
SV |
|
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/1 |
EUROPAPARLAMENTET
SESSIONEN 2017–2018
Sammanträdena den 11–14 september 2017
Protokollen för denna session har publicerats i EUT C 89, 8.3.2018 .
ANTAGNA TEXTER
I Resolutioner, rekommendationer och yttranden
RESOLUTIONER
Europaparlamentet
Tisdagen den 12 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/2 |
P8_TA(2017)0321
Genomförande av medlingsdirektivet
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om genomförandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/52/EG av den 21 maj 2008 om vissa aspekter på medling på privaträttens område (medlingsdirektivet) (2016/2066(INI))
(2018/C 337/01)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/52/EG av den 21 maj 2008 om vissa aspekter på medling på privaträttens område (1) (medlingsdirektivet), |
— |
med beaktande av kommissionens rapport till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/52/EG om vissa aspekter på medling på privaträttens område (COM(2016)0542), |
— |
med beaktande av sammanställningen av djupanalyser från generaldirektoratet för EU-intern politik The implementation of the Mediation Directive (genomförandet av medlingsdirektivet) – 29 november 2016 (2), |
— |
med beaktande av kommissionens studie Study for an evaluation and implementation of Directive 2008/52/EC – the ”Mediation Directive” (studie om utvärdering och genomförande av medlingsdirektivet) från 2014 (3), |
— |
med beaktande av studien från generaldirektoratet för EU-intern politik Rebooting the Mediation Directive: Assessing the limited impact of its implementation and proposing measures to increase the number of mediations in the EU (en omstart för medlingsdirektivet: utvärdering av de begränsade effekterna av dess genomförande och förslag till åtgärder för att öka antalet medlingar i EU) (4), |
— |
med beaktande av bedömningen av genomförandet på EU-nivå om medlingsdirektivet av Europaparlamentets utredningstjänsts enhet för efterhandsbedömningar (5), |
— |
med beaktande av studien från generaldirektoratet för EU-intern politik Quantifying the cost of not using mediation – a data analysis (beräkning av kostnaden för att inte använda medling – en dataanalys) (6), |
— |
med beaktande av artiklarna 67 och 81.2 g i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktade av artikel 52 i arbetsordningen och av artikel 1.1 e) i, och bilaga 3 till, talmanskonferensens beslut av den 12 december 2002 om förfarandet för beviljande av tillstånd att utarbeta initiativbetänkanden, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor (A8-0238/2017), och av följande skäl: |
A. |
Direktiv 2008/52/EG har varit en viktig milstolpe för införandet och användningen av medlingsförfaranden i Europeiska unionen. Genomförandet av direktivet har emellertid varierat stort mellan medlemsstaterna, beroende på om det tidigare har funnits inhemska medlingssystem eller inte. Vissa medlemsstater har gått in för en ganska bokstavlig tillämpning av dess bestämmelser, medan andra har föredragit en fördjupad översyn av alternativa sätt att lösa tvister (till exempel Italien, där medling är sex gånger vanligare än i resten av Europa), och åter andra har gjort bedömningen att deras befintliga lagar redan överensstämmer med medlingsdirektivet. |
B. |
De flesta medlemsstater har utvidgat tillämpningsområdet för sina nationella införlivandeåtgärder till även inhemska ärenden, och endast tre av medlemsstaterna har valt att införliva direktivet uteslutande med avseende på gränsöverskridande fall (7), vilket fått en avgjort positiv inverkan på medlemsstaternas lagstiftning och de berörda kategorierna av tvister. |
C. |
De svårigheter som uppstått under införlivandet av direktivet återspeglar till stor del skillnaderna i rättskultur mellan de nationella rättssystemen. De europeiska nätverken av rättstillämpare har åtskilliga gånger sedan direktivets tillkomst och därefter under medlemsstaternas införlivande av det tagit upp frågan om att en förändring av den juridiska mentaliteten därför bör prioriteras genom en utveckling av en medlingskultur som bygger på uppgörelse av tvister i godo. |
D. |
Genomförandet av medlingsdirektivet har tillfört ett europeiskt mervärde genom att öka medvetenheten bland nationella lagstiftare om fördelarna med medling, vilket har lett till en viss tillnärmning av processrätten och medlemsstaternas olika praxis. |
E. |
Medling – ett alternativt, frivilligt och konfidentiellt förfarande utanför domstol – kan vara användbart för att i vissa fall, och med förbehåll för att det finns nödvändiga rättssäkerhetsgarantier, avlasta överbelastade domstolssystem. Medlingen gör det nämligen möjligt för fysiska och juridiska personer att snabbt och billigt lösa tvister utanför domstol – med tanke på att alltför långa domstolsförfaranden strider mot stadgan om de grundläggande rättigheterna – samtidigt som den säkerställer bättre tillgång till rättvisa och bidrar till ekonomisk tillväxt. |
F. |
De mål som anges i artikel 1 i medlingsdirektivet om att uppmuntra användningen av medling och uppnå ett balanserat förhållande mellan medling och rättsliga förfaranden har uppenbarligen inte uppnåtts, eftersom medling i genomsnitt används i mindre än 1 procent av domstolsmålen i de flesta av medlemsstaterna (8). |
G. |
Medlingsdirektivet har inte skapat ett unionssystem för tvistlösning utanför domstol i egentlig mening, med undantag för införandet av särskilda bestämmelser om talefrister och preskriptionstider i rättsliga förfaranden när medlingsförsök görs och om tystnadsplikt för medlarna och deras administrativa personal. |
Huvudsakliga slutsatser
1. |
Europaparlamentet ser positivt på att medlingssystemen i många medlemsstater på sistone har genomgått ändringar och översyner och att ändringar av den tillämpliga lagstiftningen planeras i andra (9). |
2. |
Europaparlamentet beklagar djupt att endast tre medlemsstater har valt att införliva direktivet uteslutande med avseende på gränsöverskridande fall, och konstaterar att det finns vissa svårigheter gällande den praktiska användningen av de nationella medlingssystemen som framför allt är kopplade till den kontradiktoriska traditionen och avsaknaden av en medlingskultur i medlemsstaterna, den låga medvetenheten om medling i flertalet medlemsstater, de otillräckliga kunskaperna om hur gränsöverskridande ärenden ska hanteras samt användningen av kvalitetskontrollmekanismer för medlare (10). |
3. |
Europaparlamentet betonar att samtliga medlemsstater föreskriver en möjlighet för domstolarna att uppmana parterna att använda sig av medling eller åtminstone att delta i informationsmöten om medling. Parlamentet noterar att deltagande i sådana informationsmöten i vissa medlemsstater är obligatoriskt, antingen på initiativ av en domare (11) eller i specifika tvister som fastställs i lag, till exempel familjerättsliga tvister (12). Parlamentet framhåller också att det i vissa medlemsstater är obligatoriskt för advokater att informera sina klienter om möjligheten att använda sig av medling, eller att vid ansökningar till domstol uppge om ett medlingsförsök har gjorts eller om det finns något hinder för ett sådant försök. Parlamentet konstaterar dock att artikel 8 i medlingsdirektivet säger att parter som väljer medling i ett försök att lösa en tvist inte därefter ska hindras från att ta upp fallet i domstol på grund av att de använt sig av medling. Det verkar inte som att någon medlemsstat tagit upp något särskilt problem i samband med detta. |
4. |
Europaparlamentet konstaterar också att många medlemsstater ger ekonomiska incitament till parterna för att de ska använda medling, antingen i form av kostnadsminskningar och rättshjälp, eller påföljder för vägran utan godtagbara skäl att överväga medling. De resultat som uppnåtts i dessa länder bevisar att medling kan vara ett kostnadseffektivt och snabbt sätt att lösa tvister utanför domstol med hjälp av förfaranden som är skräddarsydda efter parternas behov. |
5. |
Europaparlamentet anser att antagandet av uppförandekoder är ett viktigt verktyg för att säkerställa medlingens kvalitet. Parlamentet konstaterar här att den europeiska uppförandekoden för medlare antingen används direkt av de berörda parterna eller har inspirerat till nationella eller sektorsspecifika uppförandekoder. Parlamentet noterar också att de flesta medlemsstater har obligatoriska ackrediteringsförfaranden för medlare och/eller för register över medlare. |
6. |
Europaparlamentet beklagar svårigheten att få fram fullständiga statistiska uppgifter om medling, inbegripet antalet fall, den genomsnittliga längden och andelen framgångsrika medlingsförfaranden. Utan en tillförlitlig databas är det mycket svårt att ytterligare främja medling och öka allmänhetens förtroende för dess effektivitet. Parlamentet understryker å andra sidan den allt större roll som det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område spelar för att förbättra den nationella insamlingen av uppgifter om tillämpningen av medlingsdirektivet. |
7. |
Europaparlamentet välkomnar den särskilda betydelsen av medling på det familjerättsliga området (särskilt i mål om vårdnad om barn, umgängesrätt och bortförande av barn), där den kan skapa en konstruktiv atmosfär för diskussioner och leda till rättvisa uppgörelser mellan föräldrar. Parlamentet konstaterar vidare att uppgörelser i godo sannolikt kommer att bli varaktiga och till barnets bästa eftersom de, utöver barnets huvudsakliga hemvist, kan omfatta besöksavtal eller avtal om underhåll för barnet. I detta sammanhang framhåller parlamentet den viktiga roll som det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område spelar för att utarbeta rekommendationer som syftar till att öka användningen av familjemedling i ett gränsöverskridande sammanhang, särskilt i fall av bortförande av barn. |
8. |
Europaparlamentet betonar att det är viktigt att utveckla och underhålla en särskild del av den europeiska e-juridikportalen för gränsöverskridande medling i familjemål och att tillhandahålla information om nationella medlingssystem. |
9. |
Europaparlamentet välkomnar därför kommissionens engagemang för att medfinansiera olika projekt som syftar till att främja medling och utbildning för domare och rättstillämpare i medlemsstaterna. |
10. |
Europaparlamentet betonar att ytterligare åtgärder måste vidtas för att säkerställa frammedlade överenskommelsers verkställbarhet på ett snabbt och ekonomiskt överkomligt sätt, trots medlingens frivilliga natur, med full respekt för grundläggande rättigheter samt unionsrätten och nationell lagstiftning. Parlamentet påminner i detta sammanhang om att den inhemska verkställbarheten av en överenskommelse som nåtts av parterna i en medlemsstat som en allmän regel ska godkännas av en myndighet, vilket ger upphov till ytterligare kostnader, är tidskrävande för parterna och därmed skulle kunna inverka negativt på spridningen av utländsk medling, särskilt när det gäller små tvister. |
Rekommendationer
11. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra mer för att uppmuntra användningen av medling i privaträttsliga tvister, bland annat genom lämpliga informationskampanjer som förser medborgare och juridiska personer med lämplig och heltäckande information om vad förfarandet går ut på och vilka fördelar det innebär i form av tids- och kostnadsbesparingar, liksom att förbättra samarbetet mellan rättstillämpare för detta ändamål. I detta sammanhang betonar parlamentet behovet av utbyte av bästa praxis i de olika nationella rättsordningarna, med stöd av lämpliga åtgärder på unionsnivå, i syfte att öka medvetenheten om nyttan av medling. |
12. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att bedöma behovet att utveckla EU-omfattande kvalitetsnormer för tillhandahållande av medlingstjänster – särskilt i form av miniminormer som säkrar konsekvens, samtidigt som hänsyn tas till den grundläggande rätten till rättslig prövning och lokala skillnader i medlingskulturer – som ett sätt att ytterligare främja användningen av medling. |
13. |
Europaparlamentet uppmanar också kommissionen att bedöma om medlemsstaterna behöver inrätta och upprätthålla nationella register över medlingsförfaranden, som skulle kunna bli en källa till information för kommissionen, men också användas av nationella medlare för att dra nytta av bästa praxis runt om i Europa. Parlamentet betonar att ett eventuellt sådant register måste inrättas i full överensstämmelse med den allmänna dataskyddsförordningen (förordning (EU) 2016/679) (13). |
14. |
Europaparlamentet begär att kommissionen gör en ingående undersökning av hindren för den fria tillämpningen av utländska medlingsöverenskommelser i unionen och av olika alternativ för att främja användningen av medling som ett tillförlitligt, ekonomiskt och verkningsfullt sätt att lösa konflikter i interna och gränsöverskridande tvister i unionen, med hänsyn till rättssäkerheten och den pågående internationella utvecklingen på detta område. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i sin översyn av bestämmelserna hitta lösningar i syfte att i praktiken utvidga tillämpningsområdet för medling till andra civil- eller förvaltningsrättsliga frågor där så är möjligt. Parlamentet betonar dock att särskild uppmärksamhet måste ägnas åt de konsekvenser som medling kan få för vissa sociala frågor, såsom familjerätt. I detta sammanhang rekommenderar parlamentet att kommissionen och medlemsstaterna inför och tillämpar lämpliga rättssäkerhetsgarantier i medlingsförfaranden för att begränsa riskerna för svagare parter och skydda dem mot eventuellt rättegångsmissbruk eller missbruk av ställning från de starkare parternas sida, liksom att tillhandahålla relevanta och heltäckande statistiska uppgifter. Parlamentet understryker också att det är viktigt att se till att rimliga kostnadskriterier respekteras, särskilt med avseende på skyddet för missgynnade grupper. Parlamentet konstaterar dock att medlingen kan förlora sin attraktionskraft och sitt mervärde om man inför överdrivet stränga normer för parterna. |
o
o o
16. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen samt medlemsstaternas regeringar och parlament. |
(1) EUT L 136, 24.5.2008, s. 3.
(2) PE 571.395.
(3) http://bookshop.europa.eu/en/study-for-an-evaluation-and-implementation-of-directive-2008-52-ec-the-mediation-directive--pbDS0114825/
(4) PE 493.042.
(5) PE 593.789.
(6) PE 453.180.
(7) Se (COM(2016)0542), s. 5.
(8) PE 571.395, s. 25.
(9) Estland, Grekland, Irland, Italien, Kroatien, Litauen, Nederländerna, Polen, Portugal, Slovakien, Spanien och Ungern.
(10) Se (COM(2016)0542), s. 4.
(11) I exempelvis Tjeckien.
(12) I exempelvis Litauen, Luxemburg, England och Wales.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/6 |
P8_TA(2017)0322
Franchising inom detaljhandeln
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om franchising inom detaljhandeln (2016/2244(INI))
(2018/C 337/02)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sin resolution av den 11 december 2013 om en europeisk handlingsplan för detaljhandeln till nytta för samtliga aktörer (1), särskilt punkt 29, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 7 juni 2016 om otillbörliga affärsmetoder i livsmedelskedjan (2), |
— |
med beaktande av studien om franchising från april 2016, beställd av IMCO-utskottet (3), |
— |
med beaktande av studien från september 2016, Legal Perspective of the Regulatory Framework and Challenges for Franchising in the EU (Juridiska aspekter på regelverket och utmaningar för franchising i EU), beställd av IMCO-utskottet (4), |
— |
med beaktande av briefingen Future Policy Options in Franchising in the EU: Confronting Unfair Trading Practices (Framtida politiska alternativ för franchising i EU: hur man möter otillbörliga affärsmetoder) (5), |
— |
med beaktande av seminariet Relations between franchisors and franchisees: regulatory framework and current challenges (Förbindelser mellan franchisegivare och franchisetagare: regelverk och aktuella utmaningar) som organiserades av IMCO-utskottet den 12 juli 2016, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd och yttrandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A8-0199/2017), och av följande skäl: |
A. |
Det finns ingen gemensam europeisk definition av franchising och franchiseavtal ser olika ut företag emellan, men en av de väsentliga egenskaperna för sådana förhållanden är att det är ett avtalsmässigt partnerskap som ingåtts på frivillig grund mellan företagare eller fysiska eller juridiska personer som är juridiskt och finansiellt oberoende av varandra, genom vilket en part (franchisegivaren) beviljar den andra parten (franchisetagaren) rättigheten att driva dennes franchisekoncept, namn och varumärken och delar know-how genom franchisegivarens tekniska och organisatoriska expertis och stöd under avtalets löptid, eftersom kunderna litar på franchisesystemets enhetlighet, och både franchisegivarens och franchisetagarens avsikt är att göra det möjligt att snabbt etablera sig på nya marknader med begränsade investeringar och ökad chans för framgång. |
B. |
I sin resolution av den 11 december 2013 välkomnade parlamentet franchising som affärsmodell som stöder nya företag och ägandet av småföretag, men noterade att det i vissa fall finns orättvisa avtalsvillkor och efterlyste transparenta och rättvisa avtalsvillkor. Dessutom ville parlamentet i synnerhet uppmärksamma kommissionen och medlemsstaterna på problemen för franchisetagare som vill sälja sin verksamhet eller ändra affärsformen men ändå förbli aktiva i samma sektor, och kommissionen uppmanades att undersöka förbudet mot prismekanismer för franchisesystem samt effekterna av långsiktiga konkurrensklausuler, köpoptioner och förbud mot multifranchising. |
C. |
Franchising har full potential att bli en affärsmodell som kan bidra till att den inre marknaden inom detaljhandeln fullbordas eftersom det kan vara ett lämpligt sätt att etablera verksamhet genom en gemensam investering från franchisegivare och franchisetagare. Tyvärr utnyttjas dess potential för närvarande inte fullt ut i EU, eftersom den endast utgör 1,89 procent av BNP – till skillnad från 5,95 procent i USA och 10,83 procent i Australien – och eftersom 83,5 procent av omsättningen från franchising koncentreras till enbart sju medlemsstater (6). Det är därför viktigt att uppmana till en bredare spridning av denna affärsmodell i hela EU. |
D. |
Franchising har en betydande potentiell gränsöverskridande dimension och är av betydelse för en fungerande inre marknad och kan således leda till sysselsättning, utveckling av små och medelstora företag och entreprenörskap samt förvärv av nya kapaciteter och färdigheter. |
E. |
Befintlig lagstiftning som omfattar franchising som affärsmodell skiljer sig kraftigt åt mellan medlemsstaterna, vilket skapar tekniska hinder och kan hindra både franchisegivare och franchisetagare från att expandera sin verksamhet över gränserna. Detta kan i sin tur inverka på slutkonsumenterna genom att deras val begränsas. |
F. |
Man skiljer mellan ”hård” och ”mjuk” franchising, beroende på hur villkoren i franchiseavtalet ser ut. Vidare har alternativa affärsmodeller som s.k. grupper av oberoende detaljhandlare olika särdrag och bör enbart påverkas av bestämmelser som gäller för franchising, i den mån de motsvarar definitionen av franchising. |
G. |
Informationen är bristfällig vad gäller franchising inom olika sektorer, eftersom relevant information inte skrivs ned eller ofta enbart kan hittas i de följeskrivelser som medföljer ett franchiseavtal, som är konfidentiella och därför inte offentliga, och på EU-nivå finns det ingen mekanism för att samla in information om eventuellt orättvisa avtalsvillkor eller orättvisa genomföranden av avtal, vilket är anledningen till att det behövs en plattform som innehåller denna viktiga information för att öka medvetenheten hos franchisegivare och franchisetagare om deras skyldigheter och rättigheter. |
H. |
E-handeln växer och används allt mer av konsumenterna och bör därför återspeglas bättre i franchiseavtalen. I samband med förverkligandet av den digitala inre marknaden bör särskild uppmärksamhet därför ägnas åt eventuella spänningar som uppstår mellan franchisegivare och franchisetagare på e-handelsområdet, till exempel i samband med det specifika geografiska område för vilket franchisetagaren har ensamrätt, och den ökade betydelsen av konsumentuppgifter för att lyckas med franchising som affärsmodell, särskilt eftersom franchiseavtal för närvarande inte innehåller några bestämmelser på dessa områden, vilket lämnar utrymme för onödig osäkerhet och konflikter. |
I. |
Kommissionen har definierat otillbörliga affärsmetoder som ”metoder som starkt avviker från god affärssed, strider mot god tro och heder och ensidigt påtvingas en affärspart av en annan part” (7). |
1. |
Europaparlamentet anser att franchising kan spela en ännu viktigare roll i fullbordandet av den inre marknaden inom detaljhandeln med tanke på dess nuvarande underutnyttjande i EU i jämförelse med andra utvecklade ekonomier. |
2. |
Europaparlamentet anser att det är viktigt att medlemsstaterna vidtar effektiva åtgärder mot alla former av otillbörliga affärsmetoder på franchisingområdet, men noterar att det fortfarande finns en hög grad av avvikelse och diversifiering medlemsstaterna emellan i detta avseende. Parlamentet anser därför att det är viktigt att icke-lagstiftande, homogena riktlinjer inrättas som återspeglar bästa praxis i fråga om franchising inom detaljhandeln. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att införa riktlinjer om franchisingavtal för att bättre forma franchisingavtalens normativa miljö i syfte att säkerställa såväl överensstämmelse med arbetsnormer som tillbörliga tjänster av hög kvalitet. |
4. |
Europaparlamentet anser att mot bakgrund av att franchising har ett starkt gränsöverskridande inslag är det lämpligt med en gemensam strategi för att korrigera otillbörliga affärsmetoder på EU-nivå. |
5. |
Europaparlamentet inser att det på nationell nivå har antagits lagstiftning för att skydda franchisetagare, men slår fast att tonvikten har legat på fasen före ett avtals ingående, i syfte att underställa franchisegivaren krav på offentliggörande. Parlamentet beklagar att de nationella systemen inte omfattar tillsynsmekanismer som på ett effektivt sätt säkerställer ett fortsatt franchiseförhållande. |
6. |
Europaparlamentet noterar att franchisetagaren ofta utgör den svagare avtalsslutande parten, särskilt när denne är ett litet eller medelstort företag, eftersom franchisekonceptet normalt sett har utvecklats av franchisegivaren och franchisetagaren tenderar att vara finansiellt svagare och följaktligen kan vara mindre välinformerad än franchisegivaren och således vara beroende av franchisegivarens expertis. Parlamentet betonar att franchisesystemen är mycket beroende av ett fungerande samarbete mellan franchisegivare och franchisetagare med tanke på att franchisingsystemet är beroende av ett gott genomförande från alla parters sida. |
7. |
Europaparlamentet påminner om att franchising är ett avtalsförhållande mellan två juridiskt oberoende företag. |
8. |
Europaparlamentet framhåller att förordningen bör slå vakt om och öka marknadens förtroende för franchising som affärsmetod, eftersom franchising främjar entreprenörskap inte bara inom mikroföretag och små och medelstora företag, som blir franchisegivare, utan även bland enskilda, som blir franchisetagare. |
9. |
Europaparlamentet konstaterar att franchisegivare har organiserat sig själva på både nationell och europeisk nivå för att få sina intressen företrädda, men att franchisetagare ofta saknar sådana representativa organisationer som försvarar deras kollektiva intressen, och fortsätter att arbeta främst på individuell grund. |
10. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra till dialog mellan franchisegivare, franchisetagare och beslutsfattare, att underlätta inrättandet av organisationer som företräder franchisetagare och att se till att deras röster blir hörda när politik eller lagstiftning utarbetas som kan påverka dem i syfte att säkerställa ett mer jämlikt företräde av parterna, samtidigt som det betonas att medlemskap i dessa organisationer ska vara valfritt även i fortsättningen. |
11. |
Europaparlamentet betonar att informationen fortfarande brister vad gäller franchising inom detaljhandeln och uppmanar medlemsstaterna att i samarbete med kommissionen, och när det är möjligt, utse kontaktpunkter för att få information om problem som franchisegivare och franchisetagare ställs inför, och uppmanar kommissionen att förbättra insamlingen av information på EU-nivå på grundval av bland annat information från dessa kontaktpunkter, samtidigt som man garanterar att den mottagna informationen hålls konfidentiell. |
12. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka hur franchising fungerar inom detaljhandeln, inklusive förekomsten av orättvisa avtalsvillkor eller andra otillbörliga affärsmetoder, samt att be Eurostat att uppmärksamma denna modell vid insamling av statistiska uppgifter om branschen, utan ytterligare administrativa bördor eller andra bördor för företagare. |
13. |
Europaparlamentet noterar de europeiska etiska reglerna för franchising som tagits fram av Europeiska franchiseförbundet (EFF) som ett potentiellt effektivt verktyg för att främja bästa praxis i franchisingsektorn på en självreglerande basis, men noterar även att reglerna har bemötts med grundläggande kritik från franchisetagarnas sida som bland annat påpekat att reglerna var strängare formulerade vad gäller franchisegivarens åtaganden före 2016 års regelöversyn. Parlamentet uppmuntrar franchisegivare och franchisetagare att säkerställa en balanserad och rättvis representation av bägge sidor i strävan efter att finna en lämplig lösning. |
14. |
Europaparlamentet beklagar dock att reglerna endast omfattar en liten minoritet av de franchiseföretag som är verksamma i EU, eftersom majoriteten av franchiseföretagen varken tillhör Europeiska franchiseförbundet eller de nationella organisationer som har antagit dem, och många medlemsstater inte har några nationella franchiseorganisationer. |
15. |
Europaparlamentet noterar att det finns en oro över att det saknas en oberoende verkställighetsmekanism i samband med de europeiska etiska reglerna och noterar att denna avsaknad av en oberoende verkställighet har lett till att vissa medlemsstater infört lagstiftning som förhindrar och tar itu med otillbörliga affärsmetoder inom franchising. |
16. |
Europaparlamentet påminner om att de etiska reglerna är en uppsättning regler som franchisegivarna har godkänt utöver de rättsliga krav som gäller. Parlamentet anser att de etiska reglerna alltid bör fortsätta utgöra ett mervärde för alla som är villiga att följa dessa regler. |
17. |
Europaparlamentet framhåller behovet av att utvärdera ändamålsenligheten i det självreglerande ramverket och i EU:s leverantörskedjeinitiativ, eftersom medlemskap i nationella franchiseorganisationer är en förutsättning för deltagande i detta initiativ. |
18. |
Europaparlamentet konstaterar att franchiseavtal bör respektera principerna om balanserat partnerskap till fullo, och enligt dessa principer måste franchisegivaren och franchisetagaren uppträda rimligt och rättvist gentemot varandra och lösa klagomål, missförhållanden och tvister genom ärlig, öppen, resonlig och direkt kommunikation. |
19. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidarebefordra klagomål och annan relevant information, som de mottar genom en kontaktpunkt eller på något annat sätt, till kommissionen. Parlamentet uppmanar kommissionen att utifrån denna information utarbeta en icke uttömmande förteckning över otillbörliga affärsmetoder som bör offentliggöras och göras tillgänglig för alla berörda parter. Kommissionen uppmanas dessutom att vid behov inrätta en expertplattform för att erhålla ytterligare information om franchisingmetoder i detaljhandeln, särskilt om olika typer av otillbörliga affärsmetoder. |
20. |
Europaparlamentet pekar i synnerhet på behovet av särskilda principer för att säkerställa balanserade avtalsmässiga rättigheter och skyldigheter för parterna, såsom tydlig, korrekt och utförlig information före ett avtals ingående, inbegripet information om franchisekonceptets resultat, både rent allmänt och riktat i fråga om franchisetagarens tänkta lokalisering, och tydliga avgränsningar för sekretesskrav, som ska vara tillgänglig i skriftlig form och i tillräcklig god tid innan avtalet undertecknas och, i förekommande fall, ett införande av en ångerfrist efter avtalets undertecknande. Parlamentet pekar även på att franchisegivaren vid behov måste ge franchisetagaren fortsatt kommersiellt och tekniskt stöd under avtalets löptid. |
21. |
Europaparlamentet understryker att franchisegivaren vid behov måste ge franchisetagarna specialiserad grundläggande utbildning och lämplig vägledning samt information under avtalets löptid. |
22. |
Europaparlamentet erinrar om franchisetagarnas skyldighet att anstränga sig för att få franchiseföretaget att växa och att upprätthålla franchisenätverkets gemensamma identitet och rykte, och att i detta avseende samarbeta lojalt med alla partner i nätverket och att respektera de immateriella och industriella äganderätter som ingår i franchisekonceptet, samt konkurrensregler. |
23. |
Europaparlamentet tillägger dock att franchisegivare ibland kräver att franchisetagare köper produkter och tjänster som inte har någon koppling till franchisekonceptet. Parlamentet anser att ett sådant krav inte bör ses som en del av en franchisetagares skyldighet i fråga om att upprätthålla franchisenätverket och dess gemensamma identitet och rykte utan att det mycket väl kan utgöra en otillbörlig affärsmetod. |
24. |
Europaparlamentet betonar att konkurrensförbudsklausuler bör vara tydligt formulerade, rimliga och proportionella och de bör inte ha en längre varaktighet än vad som är strängt nödvändigt, med tanke på, i synnerhet, franchisetagares eventuella behov att ändra sitt franchisekoncept ifall deras närområde, och därmed efterfrågan på varor eller tjänster, förändras. |
25. |
Europaparlamentet noterar de problem som uppkommit kring näthandeln, eftersom den utgör en allt viktigare del av franchisemodellen utan att omfattas av traditionella franchiseavtal, som inte tar hänsyn till de konsekvenser som näthandeln kan ha för bestämmelserna i avtalen. Parlamentet föreslår därför att bestämmelser om näthandel införs i franchiseavtal i förekommande fall, i synnerhet i sådana fall där maktförhållandet mellan franchisegivaren och franchisetagaren är i obalans, särskilt när franchisetagaren är ett litet eller medelstort företag. |
26. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att öppna ett offentligt samråd för att inhämta objektiv information om den verkliga situationen inom franchising och att utarbeta icke-lagstiftande riktlinjer som återspeglar bästa praxis i fråga om franchising inom detaljhandeln, särskilt mot bakgrund av den senaste tekniska utvecklingen och utvecklingen på marknaden, såsom näthandeln, och att överlämna dessa till parlamentet senast i januari 2018. Parlamentet ber kommissionen att i detta avseende analysera de befintliga instrumenten för självreglering samt lagstiftningsmetoderna i medlemsstaterna på franchisingområdet inom detaljhandeln och att lägga fram resultaten för parlamentet, inbegripet rekommendationer om hur franchisingsektorn ska utvecklas vidare i EU. |
27. |
Europaparlamentet betonar att parlamentet bör delta aktivt i allt arbete i fråga om franchising inom detaljhandeln, inbegripet när förordningar och direktiv om franchising antas, i syfte att skapa ett mer konsekvent och enhetligt regelverk. |
Konkurrensrätt
28. |
Europaparlamentet understryker att medlemsstaternas tillämpning av kommissionens förordning (EU) nr 330/2010 av den 20 april 2010 om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden (8) måste vara enhetlig, och beklagar bristen på information om dess tillämpning. |
29. |
Europaparlamentet anser att kommissionen bör undersöka huruvida förordningens genomslagskraft undergrävs av en icke enhetlig tillämpning i medlemsstaterna och huruvida förordningen ligger i linje med den senaste utvecklingen på marknaden, i synnerhet vad gäller köpevillkor och undantagsbestämmelser efter det att ett avtal ingåtts. |
30. |
Europaparlamentet anser att kommissionen bör undersöka huruvida tillämpningen av förordningen skulle kunna förbättras genom en mekanism för bedömning inom det europeiska nätverket av konkurrensmyndigheter. Parlamentet betonar att inkonsekventa uppföljningsåtgärder från kommissionens sida förhindrar gränsöverskridande detaljhandel och misslyckas med att skapa lika villkor inom den inre marknaden. |
31. |
Europaparlamentet anser att ett bättre genomförande av förordningen på nationell nivå skulle förbättra distributionen, öka marknadstillträdet för andra medlemsstaters företag och i slutändan vara mer förmånligt för slutkonsumenterna. |
32. |
Europaparlamentet anser att kommissionen även bör analysera vilka oavsedda konsekvenser konkurrenslagstiftningen får i var och en av medlemsstaterna. |
33. |
Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att inleda offentliga samråd och informera parlamentet om huruvida den modell som kommer att ligga till grund för den framtida gruppundantagsförordningen är lämplig. |
34. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att även säkerställa återkrav av allt olagligt statligt stöd genom skatteförmåner på franchisingområdet och att visa fasthet i samband med utförandet av pågående undersökningar. Parlamentet betonar vidare att EU behöver en tydligare lagstiftning avseende skattebeslut. Kommissionen uppmanas att åtgärda alla överträdelser på franchisingområdet i syfte att säkerställa sund konkurrens på hela den inre marknaden. |
35. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att rätta till marknadsmisslyckanden och säkerställa ändamålsenliga åtgärder mot skatteundandragande och skatteflykt på franchisingområdet. |
36. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga huruvida en översyn av förordningen är nödvändig och i detta sammanhang undersöka och informera parlamentet om 1) vilken påverkan det horisontella tillvägagångssättet har på franchising, 2) huruvida den franchisingmodell som antagits i förordningen återspeglar verkligheten på marknaden, 3) huruvida de s.k. tillåtna vertikala begränsningarna – dvs. de villkor på vilka franchisetagare får köpa, sälja eller sälja vidare varor eller tjänster – är proportionella och får negativa konsekvenser för marknaden och konsumenterna, och 4) vilka nya utmaningar som franchisegivare och franchisetagare ställs inför i samband med e-handeln och digitaliseringen i allmänhet, samt 5) samla in marknadsinformation vad gäller nya trender, utvecklingen på marknaden i fråga om nätverksorganisation och tekniska framsteg. |
37. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över bestämmelserna avseende medlemsstaternas verkställande av förordningen och anser att tillämpningen av den bör justeras proportionellt för att dess syfte ska uppnås. |
o
o o
38. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
(1) EUT C 468, 15.12.2016, s. 140.
(2) Antagna texter, P8_TA(2016)0250.
(3) IP/A/IMCO/2015-05, PE 578.978
(4) IP/A/IMCO/2016-08, PE 587.317
(5) PE 587.325
(6) Studien Legal Perspective of the Regulatory Framework and Challenges for Franchising in the EU (Juridiska aspekter på regelverket och utmaningar för franchising i EU), beställd av IMCO-utskottet, september 2016, s. 12.
(7) Bekämpning av otillbörliga affärsmetoder mellan företag i livsmedelskedjan, COM(2014)0472.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/11 |
P8_TA(2017)0323
En rymdstrategi för Europa
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om en rymdstrategi för Europa (2016/2325(INI))
(2018/C 337/03)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artikel 4 och avdelning XIX artikel 189 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 26 oktober 2016En rymdstrategi för Europa (COM(2016)0705), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 28 februari 2013EU:s rymdindustripolitik (COM(2013)0108), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 4 april 2011En europeisk rymdstrategi för Europeiska unionen i allmänhetens tjänst (COM(2011)0152), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 september 2016Konnektivitet för en konkurrenskraftig digital inre marknad – mot ett europeiskt gigabitsamhälle (COM(2016)0587) och det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer detta (SWD(2016)0300), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 september 20165G för Europa: en handlingsplan (COM(2016)0588) och det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer detta (SWD(2016)0306), |
— |
med beaktande av kommissionens förslag av den 14 september 2016 till Europaparlamentets och rådets direktiv om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation (COM(2016)0590), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 juni 2010Åtgärdsplan för tillämpningar för det globala systemet för satellitnavigering (GNSS) (COM(2010)0308), |
— |
med beaktande av Parisavtalet, beslut 1/CP.21 och den tjugoförsta partskonferensen (COP 21) inom ramen för UNFCCC och av den elfte partskonferensen, i dess egenskap av möte mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP 11), som hölls i Paris, Frankrike, den 30 november–11 december 2015, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 377/2014 av den 3 april 2014 om inrättande av Copernicusprogrammet och om upphävande av förordning (EU) nr 911/2010 (1), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1285/2013 av den 11 december 2013 om uppbyggnad och drift av de europeiska satellitnavigeringssystemen och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 876/2002 och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 (2), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 541/2014/EU av den 16 april 2014 om inrättande av en ram till stöd för rymdövervakning och spårning (3), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 512/2014 av den 16 april 2014 om ändring av förordning (EU) nr 912/2010 om inrättande av Europeiska byrån för GNSS (4), |
— |
med beaktande av rådets relevanta slutsatser och ministerförklaringen från Amsterdam av den 14 april 2016 om samarbete på området för uppkopplad och automatiserad körning, |
— |
med beaktande av Haagmanifestet om rymdpolitik från juni 2016, |
— |
med beaktande av det gemensamma uttalandet från EU och Europeiska rymdorganisationen (ESA) om en gemensam vision och gemensamma mål för framtiden för Europa i rymden, undertecknat av kommissionen och ESA den 26 oktober 2016, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 juni 2016 om rymdkapacitet för säkerhet och försvar i Europa (5), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 juni 2016 om utveckling av rymdmarknaden (6), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 10 december 2013 om EU:s rymdindustripolitik: rymdbranschens potential för ekonomisk tillväxt (7), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2012 om en rymdstrategi för Europeiska unionen i allmänhetens tjänst (8), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 7 juni 2011 om transporttillämpningar av de globala systemen för satellitnavigering – EU-politiken på kort och medellång sikt (9), |
— |
med beaktande av studien från januari 2016 om utveckling av rymdmarknaden i Europa (10), |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi och yttrandena från utskottet för utrikesfrågor, utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd, utskottet för transport och turism och fiskeriutskottet (A8-0250/2017), och av följande skäl: |
A. |
Rymden medför många fördelar för samhället och kan bidra till att göra Europas ekonomi mer konkurrenskraftig genom framväxten av många nya produkter och tjänster till stöd för jordbruk, skogsbruk, fiske och sjöfart. Satellitteknik kan leda till bättre tillgång till kommunikationsteknik, högupplösande jordobservationssystem som möjliggör informationsutbyte i realtid, möjlighet att reagera snabbt på naturkatastrofer samt effektivare gräns- och säkerhetskontroller. |
B. |
Rymdteknik, rymddata och rymdtjänster kan stödja flera av EU:s politikområden och viktiga politiska prioriteringar, exempelvis genom att främja den digitala inre marknaden, stimulera den europeiska ekonomin och motverka klimatförändringar. |
C. |
Rymden utgör inte en kostnad för Europas medborgare utan en investering, och en ambitiös rymdstrategi kan säkra EU:s självständighet och positionering inom det strategiska området rymden, samtidigt som den också ökar tillväxt, konkurrenskraft och jobbskapande inom rymdanknuten tillverkning, verksamhet och tjänster i senare led. |
D. |
Parlamentet och rådet fattade 2007 politiska beslut som ledde till att de europeiska satellitnavigeringsprogrammen Egnos och Galileo tilldelades en budget och som lade grunden för en överenskommelse om programmens ledningsstruktur. |
1. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande om en rymdstrategi för Europa och ser med glädje på kommissionens stora engagemang för att maximera rymdsektorns ekonomiska och samhälleliga fördelar, öka användningen av rymdteknik och rymdtillämpningar till stöd för olika offentliga politikområden, främja en globalt konkurrenskraftig och innovativ europeisk rymdsektor, göra EU mer oberoende i rymden och stärka EU:s roll i världen och det internationella rymdsamarbetet. |
2. |
Europaparlamentet påminner kommissionen om att det är av yttersta vikt att se till att EU:s rymdprogram genomförs med kontinuitet och att reflektera över den framtida utvecklingen av Galileo och Copernicus, särskilt om det ska vara möjligt att skapa ett positivt investeringsklimat inom sektorn i senare led. Detta kan enbart åstadkommas om offentlig finansiering av flaggskeppsinitiativen på rymdområdet och en datainfrastruktur i senare led garanteras på lång sikt, samtidigt som behovet av betydande medverkan av offentlig-privata partnerskap erkänns. |
3. |
Europaparlamentet pekar på de landvinningar i rymden som medlemsstaterna, Europeiska rymdorganisationen (ESA) och Europeiska organisationen för utnyttjande av meteorologiska satelliter (Eumetsat) har nått med ny teknik, utforskningsexpeditioner och kapacitet inom jordobservation och meteorologiska mätningar. |
4. |
Europaparlamentet anser att det är nödvändigt att utvärdera Galileo- och Copernicusprogrammen innan kommissionen lägger fram sina nya lagförslag som en del av nästa fleråriga budgetram. Denna utvärdering bör bland annat gälla den framtida uppgiften för Europeiska byrån för GNSS (GSA) inom Galileo och dess eventuella uppgift för Copernicus, hur man kan förenkla GSA:s förbindelser med Europeiska rymdorganisationen (ESA) och den nuvarande uppdelningen av ESA:s huvuduppgifter och delegerade uppgifter. Kommissionen uppmanas i detta hänseende att säkerställa att Europeiska byrån för GNSS har kapacitet att ta på sig nya uppgifter innan byrån tilldelas sådana uppgifter. |
5. |
Europaparlamentet betonar att utvärderingens resultat också bör ligga till grund för framtida diskussioner om förhållandet mellan EU och ESA, med hänsyn till det gemensamma uttalande från EU och ESA som undertecknades den 26 oktober 2016. Parlamentet uppmanar kommissionen att i samarbete med ESA undersöka olika alternativ som kan förenkla den europeiska rymdförvaltningens komplicerade institutionella struktur och förbättra ansvarsfördelningen för större ändamålsenlighet och kostnadseffektivitet. |
6. |
Europaparlamentet betonar att GSA bör ha tillräckliga personalresurser för att trygga en smidig funktion och drift av de europeiska GNSS-programmen. Parlamentet uppmanar kommissionen att undersöka om GSA tilldelas tillräckliga resurser, med tanke på dess nuvarande och framtida arbetsuppgifter. Personalpolitiken och förfaranden i samband med denna bör anpassas i enlighet med de nya uppgifter som GSA anförtrotts i enlighet med det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013. |
7. |
Europaparlamentet understryker att EU:s nästa budget bör omfatta en större rymdbudget än vad som för närvarande är fallet för att man ska kunna ta itu med befintliga och framtida utmaningar och stödja hela värdekedjan (rymd- och marksegmentet, jordobservation, navigation och kommunikation), vilket ska säkerställas vid den förestående översynen av den fleråriga budgetramen. En framgångsrik utveckling av marknader i senare led bygger särskilt på ett genomförande i god tid och en fortlöpande utveckling av Galileo- och Copernicusprogrammen, vars finansiering bör prioriteras. Parlamentet betonar behovet av att man bevarar och utvecklar EU:s rymdprograms europeiska mervärde och unika bidrag när budgetbeslut fattas i samband med nästa fleråriga budgetram. |
8. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka möjligheten att dra fördel av synergierna mellan EU:s rymdprogram för ökad ändamålsenlighet och kostnadseffektivitet. Parlamentet anser också att informationsutbytet mellan de EU-byråer som är involverade i EU:s rymdpolitik bör öka, så att ytterligare synergieffekter kan uppnås. Parlamentet pekar på den tilltagande konvergensen mellan olika verksamhetsområden. Parlamentet uppmanar kommissionen att offentliggöra en årlig rapport om på vilket sätt och i vilken utsträckning EU-byråerna samarbetar. |
9. |
Europaparlamentet betonar vikten av att man identifierar och tar itu med eventuella hinder för en väl fungerande inre marknad på området rymdbaserade produkter och tjänster. |
Största möjliga vinster för samhället och EU:s ekonomi
10. |
Europaparlamentet betonar att rymdprogram och tillhörande tjänster är viktiga tillgångar inom politikområden och ekonomiska sektorer såsom energi, klimat, miljö, säkerhet och försvar, hälsa, jordbruk, skogsbruk, fiske, transport, turism, den digitala marknaden, mobilkommunikation, regionalpolitik och lokal planering. Potentialen är enorm när det gäller att ta itu med utmaningar som migration, gränsförvaltning och hållbar utveckling. Det är också viktigt med en europeisk rymdstrategi för en övergripande havspolitik för EU. Den ekonomiska användningen av satelliter och system för fjärranalys har även medfört avsevärda fördelar för samhället. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att påskynda ett fullständigt utnyttjande av Egnos-, Galileo- och Copernicusprogrammens ekonomiska potential genom att fastställa lämpliga mål för spridning på marknaden, förbättra tillgången till och bearbetningen av Copernicusdata i syfte att göra det möjligt för företag, särskilt små och medelstora företag och uppstartsföretag, att utveckla tillämpningar baserade på rymddata och genom att säkerställa bättre integration med andra digitala tjänster som exempelvis intelligenta transportsystem, det europeiska trafikstyrningssystemet för tåg, flodinformationstjänsten, SafeSeaNet samt konventionella navigeringstjänster, vilket ökar rymdlösningarnas potential. Parlamentet betonar att enskilda och företag kan dra nytta av satellitnavigeringstjänster och jordobservationsdata. |
12. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens åtgärder för upphandling av molnplattformar för jordobservationsdata för att säkerställa att EU drar full ekonomisk nytta av sitt flaggskeppsinitiativ på rymdområdet och skapar hållbar användaråtkomst och kompetensutveckling. Parlamentet uppmanar kommissionen att skynda på sitt arbete på detta område så att de första dataplattformarna kan tas i drift under 2018. Alla anbudsförfaranden rörande dessa plattformar bör vara öppna för privata aktörer. |
13. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera hur de enheter som anförtros genomförandet av Copernicus fungerar, särskilt för att förenkla och effektivisera deras upphandlingsförfaranden så att det blir lättare för små och medelstora företag att ansöka. |
14. |
Europaparlamentet betonar behovet av ”rymdsäker” lagstiftning och upprepar sin uppmaning i ovannämnda resolution om utveckling av rymdmarknaden att kommissionen bör göra en systematisk ”rymdkontroll” innan den lägger fram några nya förslag till lagstiftning och andra förslag. Parlamentet uppmanar kommissionen att undanröja hinder för användningen av rymdteknik inom den offentliga sektorn, t.ex. för att övervaka efterlevnaden av ny och befintlig europeisk lagstiftning. Användningen av rymdteknik kan förbättra den offentliga politiken avsevärt med utgångspunkt från exempel som eCall och digitala färdskrivare. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att verka för införandet av rymdteknik inom europeiska, nationella regionala och lokala myndigheter, exempelvis genom att köpa europeiska jordobservationsdata för att uppnå politiska mål. |
15. |
Europaparlamentet pekar på pilotprojektet för en renare rymd genom ändring av omloppsbanan och innovativa material för rymdutrustning, som syftar till att testa genomförbarheten och effektiviteten i ett framtida gemensamt teknikinitiativ för rymdsektorn. Det är avgörande med tillräckliga resurser, både offentliga och privata, för att säkerställa den europeiska rymdsektorns hållbarhet och konkurrenskraft och för att stärka EU:s roll som global aktör i rymden. |
16. |
Europaparlamentet anser att Copernicus bidrag till att motverka klimatförändringarna bör vidareutvecklas. Parlamentet uppmanar kommissionen att snarast möjligt inrätta Copernicusbaserad kapacitet att övervaka utsläpp av växthusgaser, däribland koldioxidutsläpp, som för närvarande håller på att utvecklas inom ramen för Horisont 2020 (11), i syfte att tillgodose behoven enligt COP 21-avtalet och möjliggöra ett effektivt genomförande av avtalet. Parlamentet stöder utvecklingen av framtida satelliter som ska övervaka mängden koldioxid och metan. |
17. |
Europaparlamentet välkomnar förklaringen om Galileos första tjänster av den 15 december 2016. En utbredd användning av Galileosignalen är en grundförutsättning för att utveckla en stark marknad i senare led för rymdbaserade tillämpningar och tjänster och lämpliga åtgärder bör vidtas – inbegripet i förekommande fall lagstiftning– för att fullständig förenlighet med Galileo och Egnos ska göras till standard för anordningar som säljs i EU, och för att uppmuntra användningen av anordningar som är kompatibla med Galileo och Egnos på den globala marknaden. Parlamentet uppmanar även kommissionen att överväga åtgärder för att stärka konkurrenskraften för den europeiska GNSS-industrin i senare led. |
18. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att GNSS-baserade klockor i kritisk infrastruktur är kompatibla med Galileo och Egnos, vilket är av yttersta vikt ur säkerhetssynpunkt. |
19. |
Europaparlamentet betonar satelliters förmåga att tillhandahålla avbrottsfri uppkoppling med mycket hög kapacitet, särskilt i avlägset belägna områden och de yttersta randområdena, vilket är mycket viktigt för att överbrygga den digitala klyftan, för utvecklingen av höghastighetsnät och utvidgningen av sakernas internet, som bland annat möjliggör tjänster såsom autonom körning, smart flott- och frakthantering, e-demokrati, e-lärande och e-hälsotillämpningar. Markbunden och rymdbaserad teknik kompletterar varandra när det gäller tillhandahållandet av nät med mycket hög kapacitet. Kommissionen bör erkänna detta och ta vederbörlig hänsyn till satelliters bidrag på detta område. Det finns även ett behov av att reservera tillräckliga frekvensband för drift av sådana satellittjänster. Detta bör tas upp under det nuvarande lagstiftningsarbetet på området telekommunikationsnät och lämpliga investeringar bör göras i FoU. Rymdstrategin för Europa bör även genomföras i samordning med kommissionens digitala strategier, med stöd av medlemsstaterna och näringslivet, för att främja en effektiv och efterfrågestyrd användning av satellitkommunikation så att uppkopplingsmöjligheterna kan förbättras i hela Europa. |
20. |
Europaparlamentet understryker de europeiska struktur- och investeringsfondernas viktiga funktion när det gäller att stimulera rymdmarknader i senare led, i synnerhet genom offentlig upphandling, inbegripet i länder som ännu inte har en stor rymdsektor, och att detta bör tas upp under de pågående diskussionerna om sammanhållningspolitikens framtid. Parlamentet stöder införandet av riktade åtgärder för kapacitetsuppbyggnad till stöd för medlemsstater och regioner med växande rymdkapacitet. Den regionala dimensionen är viktig för att medborgarna ska få del av rymdens fördelar, och de lokala och regionala myndigheternas medverkan kan leda till synergier med strategier för smart specialisering och EU-agendan för städer. Parlamentet stöder därför större involvering av regionala och lokala myndigheter i en framgångsrik EU-rymdpolitik, inbegripet i de yttersta randområdena och i de utomeuropeiska länderna och territorierna. Regionkommittén bör bli medlem av Copernicus användarforum för att visa på vikten av regionala och lokala aktörer som användare av Copernicusdata. |
21. |
Europaparlamentet betonar att användare, såsom små och medelstora företag och lokala och regionala myndigheter, fortfarande inte är tillräckligt medvetna om finansieringsmöjligheterna, inklusive dem som erbjuds av Europeiska investeringsbanken för projekt med koppling till Galileo eller Copernicus, och att den riktade informationsspridningen om dessa möjligheter bör förbättras omgående. |
22. |
Europaparlamentet framhåller den roll som rymdtekniken och EU:s båda flaggskeppsinitiativ på rymdområdet spelar för smartare, säkrare, tryggare och hållbarare mark-, sjö-, luft- och rymdtransporter inom strategiska framtidssektorer som autonoma och uppkopplade bilar och obemannade luftfartyg. Parlamentet menar att rymdstrategin kan bidra till att tillgodose nya transportbehov av säker och skarvfri sammanlänkning, och mer robust positionering, intermodalitet och driftskompabilitet. Kommissionen uppmuntras att inkludera transportaktörer i dialogen med rymdsektorn för att säkerställa transparens och för att underlätta införandet av europeisk rymdteknik på transportmarknaden, i syfte att öka de europiska transporttjänsternas konkurrenskraft på den europeiska och globala marknaden. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att uppmärksamma utvecklingen inom rymdturismen. |
23. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja införandet av Egnos landningsprocedur på mindre flygplatser, men även på större. Parlamentet upprepar att Egnos skulle kunna ge ekonomiska fördelar och ökad precision, motståndskraft och säkerhet för säkerhetskritiska tillämpningar såsom flyglandningar, och att det är viktigt att Egnos i första hand utvidgas till Sydöst- och Östeuropa och också utvidgas vidare till Afrika och Mellanöstern. Galileo skulle också kunna spela en viktig roll för flygledning och ligga till grund för övergången från radarbaserad till satellitbaserad övervakning. |
24. |
Europaparlamentet betonar vidare vikten av att luftfartyg är utrustade med teknik för rymdbaserad automatisk positionsövervakning och -sändning (ADS-B) och av att operatörerna blir skyldiga att utrusta luftfartyg med ADS-B för att säkerställa en precis och pålitlig flygspårning i realtid samt bränslebesparingar. |
25. |
Europaparlamentet betonar vikten av EU:s rymdprogram för havs- och sjöfartsfrågor, fiskeverksamhet och den blå ekonomin generellt, till exempel för att motverka olagligt, orapporterat och oreglerat fiske, kartlägga och bedöma världshavens och fiskebeståndens hälsotillstånd, stödja produktiviteten för fiskodlare, underlätta för sjöfartsforskningen och tillhandahålla sök- och räddningstjänster samt satellitanslutning för medicinsk utrustning ombord. Det behövs i detta avseende rymdbaserad havsövervakningskapacitet och god samordning mellan Galileo-, Egnos- och Copernicustjänster. |
En innovativ europeisk rymdsektor med internationell konkurrenskraft
26. |
Europaparlamentet framhåller att rymdsektorns framgång och konkurrenskraft och utvecklingen av banbrytande teknik i hög grad är beroende av forskning och innovation. Parlamentet efterlyser en bättre och större rymdbudgetpost i det nionde ramprogrammet. Parlamentet betonar vikten av ett fullständigt samarbete mellan EU, ESA och medlemsstaterna för att säkerställa effektivitet och undvika dubbelarbete, särskilt på områden där flera aktörer tillhandahåller forskningsmedel. Forskning och innovation bör stimuleras och finansieras för att främja en bred uppsättning rymdteknikområden. Parlamentet uppmanar kommissionen att förlänga användningen av det instrument som hjälper små och medelstora företag att öka affärsmöjligheterna på området rymdbaserade produkter och tjänster, både i Horisont 2020 och i framtida ramprogram. |
27. |
Parlamentet uppmanar kommissionen att i samband med offentlig upphandling se till att företag inom EU behandlas rättvist i jämförelse med företag från tredjeländer, och att särskilt beakta de priser som företag tar ut av sina kunder världen över, i syfte att säkerställa att regler följs och att marknadsaktörer håller sig till god handelssed för att lika villkor ska råda. Parlamentet understryker att den europeiska rymdindustrin möter en allt hårdare internationell konkurrens. Parlamentet välkomnar kommissionens förslag om att öka användningen av innovativa upphandlingsmetoder. |
28. |
Europaparlamentet betonar vikten av att stärka Europas industriella bas och garantera EU:s strategiska oberoende genom att diversifiera försörjningskällorna och på bästa sätt dra nytta av flera olika EU-leverantörer. Näringslivets deltagande på alla nivåer måste därför främjas på ett balanserat sätt, och kommissionen uppmanas att stödja den europeiska rymdsektorn genom hela värdekedjan. Rymdkluster kan spela en värdefull roll i en rymdindustriell strategi. |
29. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja en EU-omfattande utveckling av nya affärsmodeller för rymden och av teknik som kan revolutionera sektorn och minska kostnaderna (exempelvis europeisk teknik som gör det möjligt att skicka ut små satelliter i rymden, t.ex. återanvändbara ballonger eller raketer). |
30. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta hänsyn till små och medelstora företags situation och behov vid fastställandet av löptiden för offentliga kontrakt på området rymdinfrastruktur och rymdtjänster, för att på så sätt skapa lika villkor för olika rymdföretag. |
31. |
Europaparlamentet betonar behovet av kraftfullare investeringar i rymdutbildningar för EU-medborgarna, också för att man fullt ut ska kunna utnyttja de möjligheter som rymden erbjuder vid en övergång till ett digitalt samhälle. Det är viktigt att rymdpolitiken åstadkommer resultat för att inspirera kommande generationer och främja en känsla av europeisk identitet. Det behövs därför en fortsatt och utvidgad samordnad strategi för en europeisk rymdutbildning som kan göra det attraktivt för ungdomar att arbeta med rymdvetenskap och rymdteknik. |
32. |
Europaparlamentet framhåller att det viktigaste grundläggande verktyget för kapacitetsutveckling inom den europeiska rymdindustrin är deltagande i Europeiska rymdorganisationens frivilliga program, där europeiska företag och högskolor respektive forskningsinstitut är med och tar fram spetsteknologi för rymduppdrag och rymdsystem. Just deltagande i sådana program bereder sedan vägen för dem att bli verksamma inom detta område och få tillgång till högteknologiskt och kunskapsmässigt krävande vetenskapsprojekt, vilket även kan ha en positiv inverkan på transportsektorn. |
Ett mer oberoende EU med säker tillgång till och användning av rymden
33. |
Europaparlamentet påminner om att EU:s rymdprogram är civila och upprepar sitt åtagande att inte militarisera rymden. Parlamentet inser emellertid att det finns en strategisk dimension hos den europeiska rymdsektorn och ett behov av att stärka synergierna mellan de civila och de säkerhets- och försvarsrelaterade aspekterna och att utnyttja rymdkapacitet för att tillgodose säkerhetsbehov, med beaktande av det geopolitiska klimatet och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Kommissionen bör undersöka synergieffekter mellan europeiska rymdprogram och den europeiska försvarshandlingsplan som föreslogs i november 2016 för att garantera en övergripande samstämmighet på detta strategiska område. |
34. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att samla efterfrågan från institutionella kunder på EU-nivå och i medlemsstaterna för att säkerställa en oberoende, kostnadseffektiv och tillförlitlig tillgång till rymden genom användningen av de europeiska uppskjutningsfordonen Ariane och Vega samt vidareutvecklingar av dessa. Detta är av yttersta strategiska vikt för beredskaps- och krishanteringsfunktioner samt för en motståndskraftig säkerhets- och försvarspolitik. |
35. |
Europaparlamentet stöder kommissionens mål om att utforska olika sätt att stödja europeiska uppskjutningsanläggningar där detta krävs för att möta EU:s politiska mål eller behov när det gäller autonomi, säkerhet och konkurrenskraft. Parlamentet understryker därför den strategiska betydelsen av den europeiska rymdhamnen i Kourou (Franska Guyana) och att man särskilt måste uppmärksamma de ekonomiska och sociala fördelarna för territoriet där den är belägen. |
36. |
Europaparlamentet påminner om att föreställningen om oberoende tillgång till rymden inte kan skiljas från Europas oberoende kapacitet att utforma, utveckla, sända upp, driva och utnyttja rymdsystem. |
37. |
Parlamentet konstaterar att det saknas insyn i vad som kommer att hända med det europeiska raketprogrammet efter tre-fyra år (Ariane 6 och Vega C) och i den ekonomiska situationen för detta program. Frånvaron av ett uppskjutningsprogram på medellång och lång sikt är oroande. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram ett förslag till arbetsprogram gällande uppskjutningsfordon i Europa för de 20 kommande åren. |
38. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att uppmuntra till att man utvecklar alternativ uppskjutningsteknik och tar med ekodesignprinciper i alla uppskjutnings- och rymdtillgångar. |
39. |
Europaparlamentet menar att i nästa generations satellitsystem bör Galileoinfrastrukturens säkerhet, däribland marksegmentet och kapaciteten för dubbla användningsområden för Galileo och Copernicus vidareutvecklas, tillsammans med bättre precision och kryptering. Parlamentet påminner om att Galileos offentliga reglerade tjänst, som är begränsad till användare med myndighetstillstånd, skulle kunna spela en viktig roll i framtiden för att bemöta framväxande hot, särskilt i händelse av en kris. |
40. |
Europaparlamentet påpekar att rymdinfrastruktur är sårbar för inblandning eller angrepp från statliga och icke-statliga aktörer och för en rad andra hot, inklusive kollision med rymdskrot eller andra satelliter. Det är viktigt att skydda kritisk infrastruktur och kommunikation samt att utveckla motståndskraftig teknik. Parlamentet erkänner den växande betydelsen av rymden och rymdbaserad teknik med dubbla användningsområden, särskilt inom kommunikation, underrättelsearbete, övervakning och spaning, katastrofinsatser och vapenkontroll, och understryker den avgörande betydelse som rymdkapacitet spelar i bekämpningen av terrorism. Parlamentet uppmuntrar ytterligare investeringar för att påskynda utvecklingen av ny rymdkapacitet och rymdteknik. Det är nödvändigt med bättre kapacitet för att kunna ta itu med nya hot i rymden, vilket i sin tur skulle öka möjligheterna för Europas rymdsektor att svara på föränderliga marknader, aktörer och tekniker. |
41. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att minska de risker som uppkommer på grund av rymdskrot genom att förbättra de befintliga rymdövervaknings- och spårningstjänsterna i syfte att inrätta ett program för ett oberoende system som både kan identifiera hot mot den europeiska rymdinfrastrukturen från rymdskrot, vidta stödåtgärder för att undvika kollisioner och på längre sikt aktivt avlägsna skrot. Parlamentet stöder planerna på att utöka tillämpningsområdet för EU:s rymdövervaknings- och spårningstjänster till att också omfatta rymdbaserade väderprognoser, och föreslår ytterligare fokus på jordnära föremål för att motverka den potentiellt katastrofala risken att sådana föremål kolliderar med jorden. Parlamentet betonar att man bör bygga vidare på och utvidga den kapacitet och expertis som finns på dessa områden, inbegripet hos Europeiska rymdorganisationen. Parlamentet upprepar därför att man måste tillhandahålla så stora mängder öppna data som möjligt för att främja forskning och innovation. |
42. |
Europaparlamentet påminner om den allt större betydelsen av it-säkerhet för olika rymdprogram. Detta problem är särskilt allvarligt eftersom en stor del av vår ekonomi är beroende av rymdrelaterade tjänster. Parlamentet uppmanar kommissionen att minska riskerna för EU:s rymdtillgångar genom att vidta lämpliga åtgärder, däribland användningen av kryptering i förekommande fall, för att skydda rymdrelaterad infrastruktur mot it-hot. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen att se till att alla berörda byråer har upprättat beredskapsplaner för eventuella it-angrepp. |
43. |
Europaparlamentet anser att det planerade initiativet för statlig satellitkommunikation är en lovande åtgärd för att säkerställa tillgång till säkra, ändamålsenliga och kostnadseffektiva tjänster för institutionella aktörer i Europa, ta itu med användarbehov inom ett stort antal områden och samtidigt stimulera tillväxt, konkurrenskraft och innovation inom hela den europeiska sektorn för satellitbaserad telekommunikation. Parlamentet uppmanar kommissionen att, om resultatet från konsekvensbedömningen är tillräckligt positivt, utforma det planerade initiativet för statlig satellitkommunikation på ett kostnadseffektivt sätt, vilket kan omfatta sammanslagning och gemensamt utnyttjande av kapacitet, köp av tjänster från certifierade kommersiella kommunikationssatelliter, samt att se till att initiativet skapar ett betydande mervärde och inte leder till fördubbling av befintliga strukturer. |
44. |
Europaparlamentet betonar vikten av en övergripande europeisk rymdpolitik, som syftar till att bidra till att stärka den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken på ett effektivt sätt genom att förse berörda institutioner med oberoende information, såsom lägesbilder i realtid. |
En stärkt roll för EU i världen och ökat internationellt samarbete
45. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att främja EU:s rymdtillgångar och rymdindustrikapacitet i samband med alla relevanta aspekter på sina yttre förbindelser. |
46. |
Europaparlamentet anser att det kommer att krävas samarbete med internationella partner, särskilt när det gäller utforskningen av rymden, för att främja normer för ansvarsfullt beteende och hållbarhet så att rymden blir fredlig och säker, och uppmanar kommissionen att samarbeta nära med Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaterna i detta hänseende. |
47. |
Europaparlamentet framhåller behovet av internationell samordning i fråga om förvaltning av rymdtrafiken och rymdskrot, eftersom detta är något som kommer att öka till följd av den planerade installationen av s.k. megakonstellationer och den överbelastning av jordnära omloppsbanor som riskerar att uppkomma på grund av de allt lägre kostnaderna för satellituppskjutning. |
48. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att övervaka den privata sektorns nuvarande mål vad gäller t.ex. gruvdrift i rymden, och att undersöka vilka konsekvenser dessa kan få för den nuvarande rättsliga ramen och framför allt rymdavtalet. Parlamentet anser att avtalets grundläggande principer bör upprätthållas och att en kapplöpning om ändliga resurser i rymden måste undvikas. Parlamentet uppmanar eftertryckligen medlemsstaterna att arbeta för ett samordnat europeiskt förhållningssätt, och uppmanar kommissionen att gå i spetsen för arbetet med att uppnå konsensus. Parlamentet erkänner att rymden är mänsklighetens gemensamma arv. |
49. |
Europaparlamentet välkomnar eftertryckligen kommissionens föresats att använda sig av ekonomisk diplomati för att skapa nya affärsmöjligheter för den europeiska rymdindustrin. Europeiska aktörer på tredjeländers marknader bör stödjas av kommissionen och i tillämpliga fall av medlemsstaternas myndigheter, antingen direkt eller genom Europeiska rymdorganisationen, och organ såsom Europeiska byrån för luftfartssäkerhet. Parlamentet rekommenderar att planer för ett sådant samordnat stöd utformas i förväg. |
Effektivt genomförande av politiken
50. |
Europaparlamentet bör spela en aktiv roll i utvecklingen av EU:s rymdpolitik och delta i alla diskussioner om rymdrelaterade frågor som förs av kommissionen, rådet, Europeiska utrikestjänsten och Europeiska rymdorganisationen. |
51. |
Europaparlamentet anser att det är viktigt att det finns ett demokratiskt stöd för investeringar i rymden. Parlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en väl utformad och omfattande kommunikationsstrategi om rymdteknikens fördelar för medborgare och företag. Parlamentet uppmanar kommissionen att vid genomförandet av denna strategi utgå från följande tre pelare, som var och en riktar sig till tre viktiga målgrupper: a) öka medvetenheten hos allmänheten om nödvändigheten av investeringar i rymden, b) informera små och medelstora företag och företagare om de möjligheter som flaggskeppsinitiativen på rymdområdet innebär, c) inkludera kunskap om rymden i utbildningen för att råda bot på kompetensunderskottet. Parlamentet uppmanar kommissionen att snarast möjligt lägga fram en färdplan för parlamentet om upprättandet av denna kommunikationsstrategi. |
52. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att upprätta en tidsplan för genomförandet av de åtgärder som föreslås i strategin, att med jämna mellanrum rapportera om genomförandet, att vid behov lägga fram lagstiftningsförslag och att utforma ytterligare konkreta och faktiska åtgärder för att uppnå strategins mål inom en rimlig tid. |
o
o o
53. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till kommissionen, rådet, medlemsstaternas regeringar och parlament samt till Europeiska rymdorganisationen. |
(1) EUT L 122, 24.4.2014, s. 44.
(2) EUT L 347, 20.12.2013, s. 1.
(3) EUT L 158, 27.5.2014, s. 227.
(4) EUT L 150, 20.5.2014, s. 72.
(5) Antagna texter, P8_TA(2016)0267.
(6) Antagna texter, P8_TA(2016)0268.
(7) EUT C 468, 15.12.2016, s. 12.
(8) EUT C 227 E, 6.8.2013, s. 16.
(9) EUT C 380 E, 11.12.2012, s. 1.
(10) Space Market Uptake in Europe, undersökning för ITRE-utskottet, generaldirektoratet för unionens interna politik, utredningsavdelning A, 2016, ISBN 978-92-823-8537-1.
(11) https://ec.europa.eu/research/participants/data/ref/h2020/wp/2016_2017/main/h2020-wp1617-leit-space_en.pdf s. 48.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/20 |
P8_TA(2017)0324
Akademisk vidareutbildning och distansutbildning som en del av den europeiska strategin för livslångt lärande
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om akademisk vidareutbildning och distansutbildning som en del av den europeiska strategin för livslångt lärande (2016/2142(INI))
(2018/C 337/04)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artiklarna 8, 165 och 166 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 14, |
— |
med beaktande av Köpenhamnsdeklarationen av den 30 november 2002 om ökat EU-samarbete i fråga om yrkesutbildning, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 12 maj 2009 om en strategisk ram för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) (1), |
— |
med beaktande av 2012 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) Allmän och yrkesinriktad utbildning för ett smart och hållbart Europa för alla (2), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om effektiv lärarutbildning, |
— |
med beaktande av 2015 års gemensamma rapport från rådet och kommissionen om genomförandet av den strategiska ramen för ett europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) – Nya prioriteringar för det europeiska utbildningssamarbetet (3), |
— |
med beaktande av rådets resolution av den 20 december 2011 om en förnyad europeisk agenda för vuxenlärande (4), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 20 november 2012En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat (COM(2012)0669), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 17 februari 2014 om att investera i utbildning – Ett svar på En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat och den årliga tillväxtstrategin för 2013 (5), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 1720/2006/EG av den 15 november 2006 om inrättande av ett handlingsprogram för livslångt lärande (6), |
— |
med beaktande av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som ratificerades av EU 2010, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets rekommendation 2006/962/EG av den 18 december 2006 om nyckelkompetenser för livslångt lärande (7), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 19 november 2010 om utbildning för hållbar utveckling (8), |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande (9), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 23 april 2008 om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (10) (EQF-LLL), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om kvalitetssäkring inom utbildningen (11), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 12 april 2016 om Erasmus+ och andra verktyg för att främja rörligheten inom yrkesutbildningen – ett upplägg för livslångt lärande (12), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 23 juni 2016 om uppföljningen av den strategiska ramen för europeiskt utbildningssamarbete (Utbildning 2020) (13), |
— |
med beaktande av yttrandet från Regionkommittén av den 31 januari 2014 – En öppen utbildning (14), |
— |
med beaktande av kommissionens forskningsrapport Education and Training 2020: Improving Policy and Provision for Adult Learning in Europe (15), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 10 september 2015 om att skapa en konkurrenskraftig arbetsmarknad i EU för 2000-talet: att matcha kompetens och kvalifikationer med efterfrågan och arbetstillfällen som ett sätt att ta sig ur krisen (16), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser om den europeiska jämställdhetspakten för perioden 2011–2020 (17), |
— |
med beaktande av utkastet till rådets slutsatser av den 20 februari 2017 om ökad kompetens hos kvinnor och män på EU:s arbetsmarknad (18), |
— |
med beaktande av rådets resolution av den 28 november 2011 om en förnyad europeisk agenda för vuxenlärande, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för kultur och utbildning och ståndpunkten i form av ändringsförslag från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A8-0252/2017), och av följande skäl: |
A. |
Utbildningssystemen står för närvarande inför betydande utmaningar till följd av den digitala omvandlingen, vilket påverkar undervisnings- och lärandeprocesserna, och behovet av att utöka kapaciteten för social inkludering och medborgerligt deltagande såväl som personlig utveckling, och att stärka de europeiska demokratiska värderingarna och toleransen i syfte att främja fördomsfrihet och motverka alla typer av intolerans. Digital egenmakt och digitalt självförtroende är nödvändiga förutsättningar för att bygga starka samhällen och bidra till enheten och integrationsprocesserna inom EU. |
B. |
Den europeiska strategin för livslångt lärande bör stärkas. Varje person, i varje skede av sitt liv, bör få möjligheter till livslångt lärande för att förvärva de kunskaper och färdigheter de behöver för sin personliga och yrkesmässiga utveckling. Livslångt lärande, i formella, icke-formella och informella sammanhang som främjar aktivt medborgarskap och anställbarhet, är en viktig aspekt av den utbildning som påverkas av dessa förändringar. |
C. |
Ytterligare ansträngningar måste göras för att förbättra synergieffekterna mellan utbildning och sysselsättning, både genom att underlätta inträdet på arbetsmarknaden och genom att göra det möjligt för enskilda att kontinuerligt uppdatera sina kunskaper eller skaffa sig nya färdigheter under hela sitt yrkesverksamma liv. Medlemsstaterna måste hitta sätt att skydda och främja långsiktiga investeringar i utbildning, forskning och innovation. |
D. |
Akademisk vidare- och distansutbildning bidrar i stor utsträckning till individens personliga utveckling och skapandet av humankapital och bör utgöra en integrerad del av den europeiska strategin för livslångt lärande. |
E. |
Akademisk vidare- och distansutbildning spelar en allt viktigare roll när det gäller att underlätta arbetstagarnas anpassning till ekonomiska och tekniska förändringar under hela yrkeslivet. 2025 kommer det att för 49 % av alla arbetstillfällen i EU (både nya arbetstillfällen och ersättningssysselsättning) krävas högre kvalifikationer, för 40 % medelhöga kvalifikationer och endast för 11 % grundläggande eller inga kvalifikationer. |
F. |
Akademisk vidare- och distansutbildning är viktiga verktyg när det gäller att tillhandahålla flexibla och individualiserade utbildningsmöjligheter för alla utan diskriminering (19). I detta sammanhang är det viktigt att betona betydelsen av att bredda strategierna för tillträde. |
G. |
Akademisk vidare- och distansutbildning och användningen av ny teknik kan bidra till att flickor och kvinnor blir mer medvetna om nya yrkesalternativ, framför allt inom områden där de är underrepresenterade. Trots att fler kvinnor har examensbevis från mer avancerad sekundärutbildning och universitets- och högskoleexamina måste man få in flera kvinnor, både i yrkesutbildning och i sektorer med anknytning till naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik. |
H. |
Distansutbildning är en tänkbar lösning i samband med akademisk vidareutbildning, som på grund av sin flexibilitet är särskilt väl lämpad att säkerställa balans mellan utbildning, arbete och privatliv. |
I. |
Distansutbildning (20) avser en organisationsform för undervisning som ger en hög grad av flexibilitet i lärandet genom användning av ny digital undervisningsteknik, inte som ersättning för campusbaserad utbildning utan som ett alternativ för studerande som inte har möjlighet att delta i kurser på plats. |
J. |
Distansutbildning avser en undervisningsmetod som ger flexibilitet i lärandet genom användning av ny teknik, inte som ersättning för campusbaserad utbildning utan som ett alternativ för studerande som inte har möjlighet att delta i kurser på campus och för arbetstagare som önskar kombinera arbete med utbildning. Därför kan digitaliseringen användas som ett verktyg för att tillhandahålla nya sätt att få tillträde till högre utbildning. |
K. |
Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av EU:s grundläggande principer, förankrad i fördragen och ett av unionens mål och en av dess uppgifter. Jämställdhet i utbildningen ökar kvinnors möjligheter och bidrar till den sociala, kulturella och ekonomiska utvecklingen i samhället. Utbildning är ett grundläggande redskap i kampen mot könsstereotyper. |
L. |
Den genomsnittliga sysselsättningsgraden bland kvinnor hänger direkt samman med deras utbildningsnivå. Bland kvinnor i åldrarna 25–49 med avslutad högskoleutbildning är sysselsättningsgraden över 20 % högre än bland kvinnor med endast förskoleutbildning, primärskoleutbildning eller genomgången grundskola. |
M. |
Distansutbildning kan vara gynnsam för kvinnors IKT-färdigheter. Om flera kvinnor kom in i IKT-sektorn skulle detta stimulera en marknad där brist på arbetskraft förutsägs och där ett likvärdigt deltagande av kvinnor skulle leda till att EU:s BNP gjorde en årlig vinst på omkring 9 miljarder euro. Kvinnor är fortfarande markant underrepresenterade inom studieprogram som leder till examen i IKT, eftersom de utgör endast omkring 20 % av alla dem som utexamineras inom detta område. Endast 3 % av alla universitetsutbildade kvinnor har avlagt examen inom IKT. |
N. |
Distansprogram når ett stort antal kvinnor i samhällen där kvinnor saknar lika möjligheter att delta i traditionella former av utbildning, eftersom kvinnor fortfarande ägnar mer tid än männen åt obetalt arbete i hemmet och omsorg inom familjen. Sådana kurser ger flexibilitet när det gäller att uppnå balans mellan arbetsliv och privatliv, och distansutbildning är i första hand riktad mot den icke-traditionella studerandekategorin. |
O. |
Akademisk vidareutbildning är en av den högre utbildningens uppgifter i allmänhetens tjänst och avser kurser vid en akademisk institution som kan bedrivas parallellt med heltidsarbete, som i allmänhet bygger vidare på yrkeserfarenhet och i regel förutsätter universitetsexamen. |
P. |
Anpassningen till de allt snabbare ekonomiska och tekniska förändringarna är en stor utmaning för en åldrande arbetskraft och att bemöta denna utmaning kommer att bli en av nyckelfaktorerna för att trygga den långsiktiga konkurrenskraften i EU:s ekonomi. |
Q. |
Strategierna för livslångt lärande och karriärutveckling kan förstärkas genom erkännande av tidigare lärande. |
R. |
Att ge människor ledigt för personlig utveckling och utbildning i samband med livslångt lärande gynnar deras välbefinnande och även deras bidrag till samhället genom att ge dem mer väldefinierade personliga och yrkesmässiga färdigheter. Akademisk distansutbildning erbjuder flexibla studiesätt som hjälper människor att uppnå en bättre balans mellan privatliv och arbetsliv. Akademiskt livslångt lärande (ULLL) bör utgöra en del av den europeiska digitaliseringsstrategin. |
S. |
Digitaliseringen möjliggör flexibilitet och interaktivitet i utbildningsprocessen och är en viktig faktor för den fortsatta utvecklingen av den akademiska vidare- och distansutbildningen. |
T. |
Tekniska förändringar kräver starkare och mer regelmässiga förbindelser mellan utbildning och sysselsättning. |
U. |
Akademiska institutioners tendens att vara statiska gör att reformer av läroplaner, regler för kurser och examina samt behörighetskrav blir en utmaning. |
V. |
Akademisk vidare- och distansutbildning är snabbt växande sektorer med stor potential när det gäller ekonomisk tillväxt och jobbskapande. |
W. |
Det finns många hinder kvar när det gäller akademisk vidare- och distansutbildning (21). |
Vidare- och distansutbildning hand i hand med samhälleliga och ekonomiska förändringar
1. |
Europaparlamentet konstaterar att nätbaserad och öppen utbildning förändrar hur utbildning finansieras, tillhandahålls och mottas. Parlamentet understryker i detta sammanhang vikten av öppna lärresurser (OER), som säkerställer tillgången till utbildning för alla och ökar anställbarheten genom att stödja livslångt lärande. |
2. |
Europaparlamentet konstaterar att många institutioner för allmän och yrkesinriktad utbildning har svårt att på lämpligt sätt bemöta de genomgripande och komplexa förändringar som våra samhällen och ekonomier genomgår och behöver genomföra förändringar i fråga om styrning, organisationsstruktur och arbetssätt. Parlamentet betonar att nya, flexibla och tillgängliga former av livslångt lärande, lämpliga för personer i alla åldrar, framgångsrikt kan ta itu med några av de utmaningar, såsom social utestängning, avhopp från skolan och kompetensglapp. |
3. |
Europaparlamentet konstaterar att digitalisering och inrättande av utbildningsplattformar för samarbete och utbyte av bästa praxis är avgörande för att bemöta dessa utmaningar. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra mer för att överbrygga den befintliga tekniska klyftan mellan välutrustade utbildningsinstitutioner och sådana som inte är det, som en del av de nationella strategierna för digital kompetens. |
5. |
Europaparlamentet betonar att åtgärder för livslångt lärande är av central betydelse för att kvinnor ska få den kompetens som gör att de kan återvända till arbetsmarknaden eller få ett bättre arbete, bättre lön och bättre arbetsvillkor. Parlamentet betonar behovet av ytterligare förbättringar av kvinnors närvaro och tillträde till högre akademiska institutioner. |
6. |
Europaparlamentet betonar vikten av utbildning i kampen mot könsstereotyper. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att främja initiativ som erbjuder stöd till genomförandet av program för yrkesutbildning på distans för kvinnor, också i form av högre utbildning inom vetenskap, teknik och IT, utvecklar program för vidareutbildning i jämställdhet för utbildningspersonal och förhindrar att stereotypa könsroller förmedlas i kursplaner och i pedagogiskt material. |
7. |
Europaparlamentet betonar att akademiska institutioner måste förbereda medborgarna på kunskapssamhället och ständigt föränderliga ekonomier, tillhandahålla dem kunskap för självständigt lärande och entreprenörsanda och övergripande färdigheter, såsom problemlösning och anpassningsförmåga, i syfte att de ska kunna utforska sina egna möjligheter och nå sin fulla potential. |
8. |
Europaparlamentet betonar också att akademiska institutioner spelar en viktig roll i främjandet av ett aktivt medborgarskap och att de måste ge studerande övergripande kompetenser, såsom civil och social kompetens och aktivt medborgarskap. |
9. |
Europaparlamentet konstaterar att ett studerandecentrerat tillvägagångssätt för utbildning minskar avhopp och gör det möjligt för studenter att nå sin fulla potential (22). Parlamentet betonar i detta avseende vikten av kostnadsfri yrkesvägledning för alla. |
10. |
Europaparlamentet erkänner potentialen i kunskapsutbyte för att förbättra medborgarnas aktiva deltagande i våra ständigt föränderliga samhällen. |
11. |
Europaparlamentet erkänner behovet av att stärka ett nära samarbete mellan utbildningsanstalter, lokalsamhällen och ekonomin. Parlamentet framhåller vidare behovet av bättre synergieffekter mellan formella, icke-formella och informella utbildningsanordnare för att främja möjligheter till livslångt lärande för alla. |
12. |
Europaparlamentet anser att alla, under alla livets skeden, ska ha rätt att få tillgång till utbildningsmöjligheter för att förvärva övergripande färdigheter såsom räknefärdigheter, digital kompetens och mediekompetens, kritiskt tänkande, sociala färdigheter och annan relevant livskunskap för att på ett bättre sätt kunna anpassa sig till framtiden. |
13. |
Europaparlamentet betonar behovet av att införa ett skräddarsytt stöd för personer som deltar i arbetsplatsförlagd utbildning, lärlingar och anställda för att säkerställa att alla individer inkluderas på arbetsmarknaden. Parlamentet anser att det är mycket viktigt att införliva ny teknik i undervisnings- och inlärningsprocessen i syfte att utrusta människor med rätt färdigheter, kompetens och kunskaper så att de kan använda digital teknik på ett innovativt och kreativt sätt. |
14. |
Europaparlamentet ser gärna att medborgare integreras bättre och blir kvar på arbetsmarknaden och att detta backas upp med förbättrad kompetens genom akademisk vidare- och distansutbildning samt yrkesutbildning. Parlamentet understryker behovet av att öka attraktionskraften hos och tillgången till information om yrkesutbildning och vilka möjligheter den erbjuder för ungdomar och deras familjer. Parlamentet påminner i detta avseende om att målet för rörlighet i utbildningssyfte inom yrkesutbildningssektorn inom ramen för Erasmus+-programmet långtifrån har uppnåtts och att ytterligare uppmärksamhet bör riktas på detta. |
15. |
Europaparlamentet framhåller vikten av Erasmus+ och Horisont 2020 för att främja livslångt lärande. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att fullt ut undersöka potentialen i dessa program och betonar att det bör finnas skräddarsydda program för akademisk vidarebildning med yrkesinriktning. |
16. |
Europaparlamentet inser att tillgång till inkluderande utbildning av hög kvalitet är av avgörande betydelse och därför behövs stöd för öppen undervisning och distansundervisning för att tillgodose de särskilda behoven hos dem som inte kan nås av traditionella utbildningssystem, vilket särskilt gäller missgynnade grupper. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att kanalisera investeringar i detta syfte. |
Vikten av kvalitet och flexibilitet i utbildningen
17. |
Europaparlamentet uppfattar en allt bättre utbildningskvalitet, både inom formell och icke-formell utbildning, som avgörande för EU:s ansträngningar för att garantera social sammanhållning, konkurrenskraft och varaktig tillväxt. |
18. |
Europaparlamentet betonar att för att förbli konkurrenskraftig och ge både låg- och högkvalificerade arbetstagare bästa chans att lyckas, måste företag tillsammans med utbildningsinstitutioner erbjuda fortbildning och karriärinriktad utbildning under hela yrkeslivet. |
19. |
Europaparlamentet betonar särskilt betydelsen av metoder inriktade på kvalitet för att förmedla kunskaper och färdigheter med goda utbildningsresultat som mål. Parlamentet betonar behovet av att investera och stödja yrkesutveckling och kontinuerlig fortbildning av lärarkåren. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av att garantera höga standarder när det gäller distansutbildning och vikten av att utveckla nya modeller för undervisning och lärande som en del av innovationsprocessen och den gradvisa digitaliseringen av utbildningen. Parlamentet erkänner i detta sammanhang att ordentlig infrastruktur och resurser är avgörande för att förbättra kvaliteten på undervisningen. |
20. |
Europaparlamentet konstaterar att detta kräver att lärarna lyfts fram, att deras arbete uppvärderas, att de får attraktiva löner och goda arbetsvillkor, bättre tillgång till vidareutbildning under arbetstid, särskilt i digitala undervisningsmetoder. |
21. |
Europaparlamentet kräver att universiteten sätter fokus på distansutbildning i allt större grad, och att de utvidgar den till att omfatta kostnadsfria kortare yrkesinriktade kurser. |
22. |
Europaparlamentet betonar att studerande som följer kurser på distans bör garanteras möjlighet att kommunicera med och utvärderas av lärare, för att se till att de har tillräckligt stöd, vägledning och uppmuntran under studietiden. |
23. |
Europaparlamentet konstaterar att flexibla utbildningsformat, såsom distansutbildning och blandat lärande, gör det möjligt för människor i arbete att uppnå bättre balans mellan arbete och/eller utbildning och sitt familje- och privatliv. |
24. |
Europaparlamentet erkänner den avgörande roll som distansutbildning spelar för personer vars fysiska tillstånd hindrar dem från att delta i kurser på campus. |
25. |
Europaparlamentet förespråkar idén om skräddarsytt lärande och kompletterande kurser utformade för dem som vill komma in på högre utbildningar och som behöver skaffa sig ytterligare kvalifikationer för att uppfylla ansökningskraven. |
26. |
Europaparlamentet understryker att det krävs en mer flexibel och individanpassad strategi för karriärutveckling, livslångt lärande och fortbildning under hela yrkeslivet. Parlamentet är medvetet om den roll som främst offentliga men även privata aktörer har att spela när det gäller att tillhandahålla detta, samtidigt som det erkänner att vägledning och rådgivning som tillgodoser individuella behov och preferenser, och som är inriktad på bedömning och förbättring av individuella färdigheter, måste vara ett nyckelinslag i utbildningspolitiken och i kompetenshöjande åtgärder redan i ett tidigt skede. |
27. |
Europaparlamentet betonar vikten av interaktivitet när det gäller att förbättra distansutbildningens kvalitet genom användning av moderna kommunikationsmetoder som möjliggör praktiska övningar, de studerandes deltagande i undervisningsprocessen och utvecklingen av kommunikationsfärdigheter. |
28. |
Europaparlamentet vill föra fram tanken på garanterat tillträde till livslångt lärande, i synnerhet för att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden, inte minst för kvinnor och omsorgsgivare. |
29. |
Europaparlamentet betonar behovet av fortlöpande övervakning av distansutbildning som en del av den pågående moderniseringen av pedagogiska metoder och verktyg. |
30. |
Europaparlamentet betonar att unga människor måste utveckla oberoende inlärningsförmågor (inbegripet arbetsorganisation, informationsbehandling, kritiskt tänkande och motivation) så att de i framtiden kan använda avancerade metoder för att utveckla sina färdigheter genom distansutbildning. |
Vidare- och distansutbildning som ett utvecklingsverktyg för universitet
31. |
Europaparlamentet erkänner att akademisk vidare- och distansutbildning skapar möjligheter för högre utbildningsanstalter att bredda sitt kompetensområde och diversifiera de program de erbjuder för att nå nya målgrupper och att diversifiera sina inkomster, med tanke på att kostnaderna för distansutbildning är lägre än kostnaderna för campusbaserade kurser. |
32. |
Europaparlamentet inser att distansutbildning uppmuntrar utvecklingen av tvärvetenskapliga ämnesområden och internationella studier. |
33. |
Europaparlamentet uppmanar universiteten att bredda sitt utbud av distansutbildningar. |
34. |
Europaparlamentet erkänner den roll som strategier för smart specialisering (RIS3) har i utvecklingen av viktig regional potential baserade på arbetsmarknadens behov. |
Tekniska utmaningar
35. |
Europaparlamentet erkänner behovet av att hålla jämna steg med de snabba tekniska förändringarna, särskilt för distansutbildning, och att vikten och behovet av informations- och kommunikationsteknik inte kan överskattas. Parlamentet anser att informations- och kommunikationsteknik är ett instrument genom vilket större utbildnings- och utvecklingsutmaningar kan bemötas på ett optimalt och kostnadseffektivt sätt. Parlamentet anser att dessa insatser även bör stödjas av stora investeringar i utbildning, inte minst genom användning av Europeiska socialfonden, i syfte att utveckla digital kompetens och mediekompetens på alla nivåer. |
36. |
Europaparlamentet beklagar att bristen på kompetens inom informations- och kommunikationsteknik är en viktig fråga i dag, både bland lärare och studerande. Parlamentet upprepar vikten av teknisk kompetens för att kunna utnyttja potentialen i distansutbildning och underlätta genomförandet av nya undervisnings- och inlärningsmetoder. |
37. |
Europaparlamentet poängterar behovet av att åtgärda den digital klyftan och att säkerställa lika möjligheter för alla att få tillgång till digital teknik, såväl som den kompetens, inställning och motivation som behövs för ett meningsfullt digitalt deltagande. |
38. |
Europaparlamentet framhåller att endast en fjärdedel av Europas skolbarn undervisas av lärare som är väl förtrogna med digital teknik, vilket är ett stort hinder för att nya undervisningsmetoder ska kunna blomstra. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att stärka stödet till skolan och till kompetenshöjande åtgärder, bland annat genom IT och utbildning i mediekompetens och livslånga karriärmöjligheter för lärare. |
39. |
Europaparlamentet betonar att man bör investera i och stödja lärarnas yrkesutveckling inom alla utbildningssektorer och införa livslånga yrkesvägledningstjänster. |
40. |
Europaparlamentet erkänner vikten av nya digitala plattformar i utbildningen, samtidigt som det lyfter fram de säkerhets- och integritetsproblem som både akademiska institutioner och studerande ställs inför. |
41. |
Europaparlamentet betonar vikten av färdigheter inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik och beklagar återigen den skeva könsfördelningen på dessa områden. |
Ekonomiska utmaningar
42. |
Europaparlamentet inser behovet av lämplig finansiering för högkvalitativ utbildning och skräddarsydd undervisning. Parlamentet framhåller att distansutbildning kan ge en studerandecentrerad högkvalitativ utbildning till lägre kostnad. Parlamentet betonar vikten av större ekonomisk och praktisk medverkan från branschen och enskilda företag i yrkesutbildningen. |
43. |
Europaparlamentet betonar att utgifter för utbildning måste betraktas som en långsiktig investering som ger varaktiga fördelar. |
44. |
Europaparlamentet anser att kostnader inte får utgöra ett hinder för inskrivning och deltagande i utbildning, men erkänner samtidigt de underliggande problem som leder till höga kostnader och medborgarnas oförmåga att betala inskrivningsavgifter i vissa medlemsstater. Parlamentet uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att på ett bättre sätt stödja och främja distansutbildning som en kvalitativ, överkomlig, flexibel och individanpassad utbildningsmöjlighet. |
Utmaningar när det gäller regelverket
45. |
Europaparlamentet erkänner skillnaderna i regelverken för traditionell yrkesutbildning, akademisk vidare- och distansutbildning. Parlamentet betonar att distansutbildning bör ackrediteras enligt samma regler som gäller för campusbaserad utbildning och att relevanta indikatorer och kriterier anpassas därefter. |
46. |
Europaparlamentet erkänner vikten av aktiv styrning och berörda parters medverkan. |
47. |
Europaparlamentet erkänner vikten av kvalitetssäkring i distansutbildningen samt erkännandet av resultaten från denna. |
48. |
Europaparlamentet påminner om att många befintliga europeiska verktyg för öppenhet, såsom den europeiska referensramen för kvalifikationer (EQF) och det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (ECVET) har utvecklats oberoende av varandra. Parlamentet konstaterar att för att ge enskilda personer bättre möjlighet att mäta sina framsteg och möjligheter, och att dra nytta av utbildningsresultat från olika håll, behöver man säkerställa bättre samordning mellan dessa verktyg, stödja dem genom kvalitetssäkringssystem och införliva dem i en ram med nationella kompetenser i syfte att skapa förtroende mellan sektorer och aktörer, inbegripet arbetsgivare. |
49. |
Europaparlamentet konstaterar att det fortsatt är viktigt med både blandat och nätbaserat lärande, särskilt inom yrkesutbildningen. Parlamentet understryker att kombinationen av högkvalitativ digital teknik och utbildningsmöjligheter med personlig kontakt resulterar i bättre utbildningsresultat för de studerande och uppmanar därför kommissionen och medlemsstaterna att på ett bättre sätt stödja och främja blandat lärande. |
50. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stärka den europeiska strategin för livslångt lärande och göra akademisk vidare- och distansutbildning till en integrerad del därav i syfte att främja den åldrande arbetskraftens anpassning till ekonomiska och tekniska förändringar. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen att undersöka möjligheten att öka medlen för akademisk vidare- och distansutbildning genom befintliga och framtida program. |
51. |
Europaparlamentet konstaterar behovet av en heltäckande sektors- och ämnesövergripande strategi för utbildning och fortbildning, inbegripet livslångt lärande, och ett sektorsövergripande samarbete om utveckling och genomförande av utbildningspolitiska strategier. |
Rekommendationer på unionsnivå
52. |
Europaparlamentet understryker behovet av att främja samarbete och utbyte av god praxis mellan utbildningssystemen. Parlamentet uppmanar dessutom utbytet av god praxis genom nationella organ för kvalitetssäkring vid utarbetandet av kriterier för erkännande av nya metoder för undervisning och lärande. |
53. |
Europaparlamentet efterlyser en översyn av den europeiska referensramen för kvalifikationer för att främja jämförbarhet av kvalifikationer mellan de länder som omfattas av referensramen och andra länder, särskilt grannskapsländer och länder med välutvecklade referensramar för kvalifikationer, för att bättre förstå de kvalifikationer som förvärvats utomlands och för att slussa in personer med migrantbakgrund och flyktingar i livslångt lärande och sysselsättning. |
54. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att avsevärt stärka stödet för akademisk vidare- och distansutbildning genom Erasmus+ genom att främja utvecklingen av europeiska nätverk, underlätta utbytet av god praxis, inleda projekt där organisationer baserade i flera medlemsstater deltar samt öka tillträdet för studerande från andra länder inom och utanför EU. |
55. |
Europaparlamentet förespråkar inrättandet av en användarvänlig nätplattform som en enda kontaktpunkt där yrkesverksamma inom utbildningsväsendet och studerande på ett lättare sätt kan utbyta bästa praxis. |
56. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utveckla en säker och integrerad utbildningsplattform för europeiska utbildningsinstitutioner som erbjuds kostnadsfritt för att stimulera användningen av e-lärande i hela EU. |
57. |
Europaparlamentet inser behovet av att ytterligare utveckla eTwinning och School Education Gateway i syfte att stödja konstruktiva utbyten mellan lärare och andra yrkesverksamma. |
58. |
Europaparlamentet uppmuntrar inrättandet av starkare band mellan löpande akademisk vidareutbildning (som inte bara är forskningsinriktad) samt yrkesutbildning och fortbildning för kompetensutveckling, samt åtgärder för att säkerställa att studerande kan bedriva studier där och anmäla sig till dem när som helst. |
59. |
Europaparlamentet rekommenderar att insatserna för livslångt lärande konsolideras med en europeisk digitaliseringsstrategi och att det förbereds en könsspecifik konsekvensbedömning av de åtgärder som föreslagits. |
60. |
Europaparlamentet välkomnar den ambitiösa planen att tillhandahålla ultrasnabbt internet på grund- och gymnasieskolor och bibliotek senast 2025, eftersom snabbare och bättre uppkoppling ger enorma möjligheter att förbättra undervisningsmetoderna, främja forskning och utveckla högkvalitativa utbildningstjänster på nätet. Parlamentet understryker de förbättrade möjligheter som utbyggnaden av denna teknik skapar för distansstudier, särskilt på landsbygden och i de yttersta randområdena. Parlamentet understryker att sådana möjligheter kommer att förbättra barns och de studerandes digitala kompetens och mediekompetens. |
61. |
Europaparlamentet betonar att en anpassning av utbildningssystemen är nödvändig för att möta den ökande efterfrågan på yrkesverksamma med digital kompetens i EU. Parlamentet understryker att för att åstadkomma en verklig digital inre marknad i Europa behövs ytterligare insatser för att förbättra medborgarnas mediekompetens, särskilt bland minderåriga. |
62. |
Europaparlamentet framhåller vikten av att intensifiera de europeiska insatserna för att göra strategin för livslångt lärande till verklighet för alla, tillsammans med målet att också tillhandahålla en rad studiealternativ som kan bedrivas för personlig utveckling och självförverkligande. Parlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att främja och investera i livslångt lärande, särskilt i länder där deltagandet ligger under riktmärket på 15 procent. |
63. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja samarbetet och stärka synergieffekterna mellan anordnare av formellt, icke-formellt och informellt lärande i syfte att nå en större grupp människor för att bättre kunna beakta deras särskilda behov. |
64. |
Europaparlamentet rekommenderar att lärare som ger distanskurser bör ha genomgått särskild certifierad utbildning. |
Rekommendationer på medlemsstatsnivå
65. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att säkerställa en övergripande strategi för utbildning och att ge studerande verkliga, varierade och likvärdiga möjligheter till lärande som utvecklar deras ambitioner och den kompetens de behöver för att klara sig i en ständigt föränderlig global ekonomi och i ett demokratiskt samhälle. |
66. |
Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att vidareutveckla sina befintliga valideringsarrangemang för att bedöma och certifiera kompetens som förvärvats genom kompetenshöjningsvägarna och se till att den räknas med i en kvalifikation, i enlighet med nationella referensramar och system för kvalifikationer. |
67. |
Europaparlamentet betonar att den fortsatta utbyggnaden av digital infrastruktur, särskilt i mindre tätbefolkade områden, främjar social och kulturell integration, moderna utbildnings- och informationsprocesser och regional kulturekonomi. |
68. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillgängliggöra möjligheter för IKT-utbildning och utveckling av den digitala kompetensen och mediekompetensen på alla nivåer av utbildningen. |
69. |
Europaparlamentet upprepar hur viktigt det är för akademiska utbildningsinstitutioner att snabbt reagera på förändringar i samhället och på arbetsmarknaden och att anpassa och modernisera sitt sätt att arbeta och att göra det möjligt för studerande att i linje med detta utveckla sina färdigheter. Parlamentet betonar att utbildning är en livslång strävan efter egenmakt som bör hjälpa medborgarna att uppnå personlig utveckling, kreativitet och välbefinnande. |
70. |
Europaparlamentet uppmanar akademiska institutioner att föregripa förändringarna i samhället och på arbetsmarknaden och att anpassa sitt sätt att arbeta i enlighet med detta. Parlamentet noterar att utvecklingen av framtidsinriktade sektorer, särskilt den gröna och cirkulära ekonomin, har avgörande betydelse för den typ av kompetens som behövs. |
71. |
Europaparlamentet uppmanar dessutom akademiska institutioner att erbjuda flerspråkiga kurser anpassade till migranternas kompetens och därmed jämna vägen för tillträde till utbildningsprogram. |
72. |
Europaparlamentet betonar behovet av större flexibilitet i medlemsstaternas utbildningssystem för att möjliggöra mer effektiv användning av öppen och nätbaserade undervisningsmetoder. |
73. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra tillgången till uppgifter om utexaminerades sysselsättning och sociala situation (”spårning av examinerade”), inbegripet uppgifter om utbildnings- och yrkesutbildningssektorn. |
74. |
Europaparlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att utveckla och genomföra ”utbildningskorridorer” genom att främja avtal med europeiska universitet, såsom Medelhavsområdets universitetsunion (Unimed) och nätverken för universitet som erbjuder distansutbildning och som tar emot studenter från konfliktområden, bland annat genom akademiska distanskurser. |
75. |
Europaparlamentet framhåller vikten av specialiserad skol- och universitetslärarutbildning för akademisk vidare- och distansutbildning för att tillgodose behoven hos de studerande. |
76. |
Europaparlamentet betonar behovet av att erkänna kunskaper och färdigheter som förvärvats utanför det formella utbildningssystemet genom kvalitetssäkring och ackreditering, särskilt i syfte att stärka ställningen för människor i utsatta eller ogynnsamma situationer, såsom lågkvalificerade vuxna och flyktingar. Parlamentet betonar vikten av validering av icke-formellt och informellt lärande för att nå ut till de studerande och stärka deras ställning. |
o
o o
77. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
(1) EUT C 119, 28.5.2009, s. 2.
(3) EUT C 417, 15.12.2015, s. 25.
(4) EUT C 372, 20.12.2011, s. 1.
(6) EUT L 327, 24.11.2006, s. 45.
(7) EUT L 394, 30.12.2006, s. 10.
(8) EUT C 327, 4.12.2010, s. 11.
(9) EUT C 398, 22.12.2012, s. 1.
(10) EUT C 111, 6.5.2008, s. 1.
(11) EUT C 183, 14.6.2014, s. 30.
(12) Antagna texter, P8_TA(2016)0107.
(13) Antagna texter, P8_TA(2016)0291.
(14) EUT C 126, 26.4.2014, s. 20.
(15) http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/repository/education/library/reports/policy-provision-adult-learning_en.pdf
(16) Antagna texter, P8_TA(2015)0321.
(17) https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/119628.pdf
(18) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6268-2017-INIT/sv/pdf
(19) Detta fastställs i artikel 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.
(20) I exempelvis de tyskspråkiga länderna görs, när det gäller distansutbildning, en åtskillnad mellan akademiska och icke-akademiska områden.
(21) A distance learning curriculum on pervasive computing; https://www.researchgate.net/publication/312312226_A_distance_learning_curriculum_on_pervasive_computing
(22) Economics of Education Editors: Dominic J. Brewer, Patrick J. McEwan, Equity and Quality in Education – Supporting disadvantaged students and schools https://www.oecd.org/education/school/50293148.pdf
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/30 |
P8_TA(2017)0328
Valfångst i Norge
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om valfångst i Norge (2017/2712(RSP))
(2018/C 337/05)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av Internationella valfångstkommissionens (IWC) överenskommelse om nollgräns för kommersiell valfångst som trädde i kraft 1986 (”moratoriet”), |
— |
med beaktande av IWC:s resolution 2016-3 om valar och deras bidrag till ett fungerande ekosystem, |
— |
med beaktande av IWC:s resolution 2014-2 om långvandrande valar, |
— |
med beaktande av Aichimålen för biologisk mångfald, som antogs inom ramen för den internationella konventionen om biologisk mångfald, |
— |
med beaktande av rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (1), |
— |
med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 av den 4 maj 2006 (2) och kommissionens förordning (EU) nr 791/2012 av den 23 augusti 2012 (3), |
— |
med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 792/2012 av den 23 augusti 2012 om regler för utformning av tillstånd, intyg och andra dokument som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 338/97 om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem och om ändring av kommissionens förordning (EG) nr 865/2006 (4), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 15 september 2016 om EU:s strategiska mål för det sjuttonde mötet i partskonferensen för konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) (5), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 19 februari 2009 om gemenskapens agerande i fråga om valfångst (6), |
— |
med beaktande av EU:s handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter från 2016, |
— |
med beaktande av frågan till kommissionen om valfångst i Norge (O-000058/2017 – B8-0324/2017), |
— |
med beaktande av artiklarna 128.5 och 123.2 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
År 1982 införde Internationella valfångstkommissionen (IWC) ett moratorium för all kommersiell valfångst, som trädde i kraft 1986 och fortfarande gäller. Syftet var att skydda arter och bestånd från utrotning och låta dem återhämta sig. |
B. |
Trots det internationella förbudet har Norge fortsatt med sin valfångst. År 1993 återupptog landet sin kommersiella valfångst i full skala genom att dels framföra en formell invändning mot moratoriet, dels anmäla reservationer mot Cites-listan som fortfarande inte har dragits tillbaka. |
C. |
Norge blev part i Cites-konventionen den 19 december 1979 och är därmed ett av de första länder som förbundit sig att följa konventionen. |
D. |
Mediekällor uppskattar att cirka 90 procent av de valar som dödats av norska valfångare är honor, varav de flesta dräktiga med en långsammare reaktionsförmåga. |
E. |
Över 13 000 valar har dödats av norska valfångare sedan moratoriet trädde i kraft 1986 (7). |
F. |
Valfångsten åsamkar svåra lidanden för enskilda djur och hotar både de intelligenta däggdjurens komplexa sociala strukturer och bevarandestatusen för hela valbestånd. |
G. |
Alla stora valarter är förtecknade i bilaga A till rådets förordning (EG) nr 338/97, vilket återspeglar det faktum att de hotas av utrotning och att all handel, även i lägsta tänkbara omfattning, skulle äventyra artens överlevnad. Enligt artikel 8.1 i den förordningen är det förbjudet att köpa, att erbjuda sig att köpa, att förvärva för kommersiella ändamål, att för kommersiella ändamål för allmänheten förevisa, att använda i vinstsyfte och att försälja, att inneha för försäljning, att saluföra eller att för försäljning transportera exemplar av de arter som upptagits i bilaga A. |
H. |
Det finns allt fler vetenskapliga belägg för att valar förbättrar ekosystemens produktivitet och kan spela en roll för regleringen av koldioxidnivåerna i atmosfären. |
I. |
Norge fastställer ensidigt sina egna fångstbegränsningar. För valfångstsäsongen 2017 ökade landet kvoten för vikvalar till 999 stycken (en ökning från 880 stycken 2016). |
J. |
Norges export av valkött har ökat kraftigt under de senaste åren. En del av denna export fraktas genom EU:s hamnar. |
K. |
Bara i oktober 2016 exporterades 2 948 kg norska valprodukter till Japan, efter att ha transiterats genom minst tre EU-hamnar (8). |
L. |
Transitering av valkött genom EU:s hamnar är tillåten, under förutsättning att transporterna åtföljs av giltig Cites-dokumentation i enlighet med rådets förordning (EG) nr 338/97. |
M. |
Det främsta målet med Cites är att säkerställa skydd av den biologiska mångfalden och särskilt bevarandet av arter. I EU:s habitatdirektiv, som definierar gemenskapens ståndpunkt i fråga om valar (och delfiner), tillåts inte att något av valbestånden i EU:s vatten på nytt utsätts för kommersiell valfångst. |
N. |
Norge har nära kopplingar med unionen och dess politik genom sitt medlemskap i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Tack vare detta har medborgarna och regeringarna i både Norge och EU bibehållit starka kulturella band, sunda handelsförbindelser och ett engagemang för bevarande av arter. |
1. |
Europaparlamentet uppmanar Norge att upphöra med all kommersiell valfångst och att följa IWC:s moratorium. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar Norge att dra tillbaka sina reservationer beträffande bilaga I till Cites, där stora valarter finns upptagna i listan, och att upphöra med all handel med valkött och valprodukter. |
3. |
Europaparlamentet beklagar att Norge subventionerar valindustrin och främjar konsumtionen och användningen av produkter som härrör från valfångst. Norge uppmanas att upphöra med dessa subventioner. |
4. |
Europaparlamentet uttalar sitt starka stöd för att det globala moratoriet för kommersiell valfångst får finnas kvar, liksom för ett förbud mot internationell kommersiell handel med valprodukter. |
5. |
Europaparlamentet konstaterar att medlemsstaterna har anslutit sig till EU:s handlingsplan mot olaglig handel med vilda djur och växter. Parlamentet påminner om åtgärd 9 i handlingsplanen, där medlemsstaterna och kommissionen uppmanas att utveckla strategier för att förbättra efterlevnaden på nationell nivå av EU:s bestämmelser om olaglig handel med vilda djur och växter. |
6. |
Europaparlamentet beklagar att kommissionen vid den debatt som hölls i kammaren den 6 juli 2017 inte kunde eller ville ge parlamentet några uppgifter om leveranser av valkött som transporterats genom EU:s hamnar. Kommissionen uppmanas att samla in och tillhandahålla nödvändiga uppgifter. |
7. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka alla tänkbara sätt att se till att valkött inte längre lagligen får transiteras genom EU:s hamnar, bland annat genom att som undantagsåtgärd rekommendera ett förbud mot sådan transitering. |
8. |
Europaparlamentet beklagar att Norge hittills inte omprövat sitt beslut, trots tidigare och pågående diplomatiska reaktioner och utbredda internationella protester. Parlamentet uppmanar kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och rådet att utnyttja sina bilaterala och multilaterala kanaler för att få Norge att upphöra med all kommersiell valfångst. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar rådet och kommissionen att vid de kommande mötena i IWC 67 tillämpa en gemensam strategi för valfångst som är minst lika försiktig som den nuvarande gemensamma ståndpunkten, och att samarbeta med tredjeländer för att få majoritet för att skapa valskyddsområden. |
10. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament samt till Norges regering och parlament. |
(1) EGT L 206, 22.7.1992, s. 7.
(2) EUT L 166, 19.6.2006, s. 1.
(3) EUT L 242, 7.9.2012, s. 1.
(4) EUT L 242, 7.9.2012, s. 13.
(5) Antagna texter, P8_TA(2016)0356.
(6) EUT C 76 E, 25.3.2010, s. 46.
(7) https://iwc.int/table_objection
(8) http://www.maritime-executive.com/article/norways-whaling-comes-under-fire
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/33 |
P8_TA(2017)0330
Den internationella handelns och EU:s handelspolitiks inverkan på de globala värdekedjorna
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om den internationella handelns och EU:s handelspolitiks inverkan på de globala värdekedjorna (2016/2301(INI))
(2018/C 337/06)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande Handel för alla: Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik (COM(2015)0497), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 5 juli 2016 om en ny framåtblickande och innovativ strategi för handel och investeringar (1), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 5 juli 2016 om genomförande av parlamentets rekommendationer från 2010 om sociala och miljömässiga normer, mänskliga rättigheter och företagens ansvar (2), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 16 maj 2017 om utvärderingen av externa aspekter av tullens arbete och förvaltning som ett verktyg för att underlätta handel och bekämpa olaglig handel (3), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 november 2010 om företagens sociala ansvar och miljöansvar vid internationella handelsavtal (4), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer (5), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 27 april 2017 om EU:s flaggskeppsinitiativ för klädsektorn (6), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 4 april 2017 om palmolja och avverkning av regnskogar (7), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 3 februari 2016 med Europaparlamentets rekommendationer till Europeiska kommissionen om förhandlingarna om avtalet om handel med tjänster (TiSA) (8), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 juli 2015 med Europaparlamentets rekommendationer till Europeiska kommissionen om förhandlingarna om det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar (TTIP) (9), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 14 juni 2017 om det aktuella läget avseende tillämpningen av överenskommelsen om godtagbarhet i Bangladesh (10), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/821 av den 17 maj 2017 om fastställande av krav på tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för unionens importörer av tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden (11) (förordningen om konfliktmineraler), |
— |
med beaktande av skogslagstiftningens efterlevnad, styrelseformer och handel – handlingsplan (COM(2003)0251) och frivilliga partnerskapsavtal inom ramen för Flegt, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av den 20 oktober 2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (12) (timmerförordningen), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 978/2012 av den 25 oktober 2012 om tillämpning av det allmänna preferenssystemet (13) (förordningen om allmänna preferenssystemet), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av den 12 december 2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (14) (Bryssel I-förordningen), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/95/EU av den 22 oktober 2014 om ändring av direktiv 2013/34/EU vad gäller vissa stora företags och koncerners tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy (15) (direktivet om icke-finansiell rapportering), |
— |
med beaktande av EU:s och dess medlemsstaters gemensamma strategi från 2007 för handelsrelaterat bistånd (Aid for trade): förstärkt EU-stöd till handelsrelaterade behov i utvecklingsländer, |
— |
med beaktande av arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar av den 24 april 2017 om hållbara värdekedjor inom konfektionsindustrin genom EU:s utvecklingsinsatser (Sustainable garment value chains through EU development action) (SWD(2017)0147), |
— |
med beaktande av ILO:s trepartsförklaring om principer för multinationella företag och socialpolitik, |
— |
med beaktande av rapport IV från ILO:s 105:e konferens om anständigt arbete i globala försörjningskedjor, |
— |
med beaktande av FN:s mål för hållbar utveckling för 2030, |
— |
med beaktande av ILO:s grundläggande konventioner om barnarbete, tvångsarbete, diskriminering och föreningsfrihet och rätten till kollektiva förhandlingar, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 12 maj 2016 om EU och ansvarsfulla globala värdekedjor, |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande En förnyad EU-strategi 2011–2014 för företagens sociala ansvar (COM(2011)0681), |
— |
med beaktande av den brittiska Modern Slavery Act från 2015 och den franska lagen om multinationella företags omsorgsplikt, |
— |
med beaktande av FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter och FN:s Global Compact-initiativ, |
— |
med beaktande av FN:s internationella konvention om skydd av alla migrerande arbetstagare och deras familjemedlemmar, |
— |
med beaktande av ILO:s nya protokoll om tvångsarbete, |
— |
med beaktande av resolution 26/9 av den 26 juni 2014 från FN:s råd för mänskliga rättigheter, i vilken människorättsrådet beslutade att inrätta en öppen mellanstatlig arbetsgrupp med mandat att utarbeta ett internationellt, rättsligt bindande instrument för transnationella företag och andra företag med avseende på mänskliga rättigheter, |
— |
med beaktande av OECD:s riktlinjer för multinationella företag och flera sektorsspecifika OECD:s riktlinjer (finanssektorn, jordbruk, mineraler, kläder och skor), |
— |
med beaktande av Unctads rapporter från 2013 och 2016 om handel och utveckling, |
— |
med beaktande av Unctads investeringspolitiska ram för hållbar utveckling från 2015, |
— |
med beaktande av Världshandelsorganisationens (WTO) avtal om tekniska handelshinder, |
— |
med beaktande av WTO:s allmänna tull- och handelsavtal (Gatt), |
— |
med beaktande av FN:s barnkonvention, barnrättsprinciperna för företag (Children’s Rights and Business Principles), som utvecklats av Unicef, FN:s Global Compact och Rädda Barnen (16), |
— |
med beaktande av frivilliga landspecifika partnerskap, såsom överenskommelsen om hållbarhet i Bangladesh och initiativet för arbetstagares rättigheter i Myanmar/Burma, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 juni 2016 om barnarbete, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för internationell handel och yttrandena från utskottet för utrikesfrågor, utskottet för utveckling och ståndpunkten i form av ändringsförslag från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A8-0269/2017), och av följande skäl: |
A. |
Enligt artikel 207 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) måste den gemensamma handelspolitiken föras inom ramen för principerna och målen för EU:s yttre åtgärder. I artikel 208 i EUF-fördraget etableras principen om en konsekvent politik för utveckling och utrotande av fattigdomen fastställs som det viktigaste målet. I meddelandet om handel för alla fastställs att EU:s handelspolitik bygger på tre nyckelprinciper – effektivitet, insyn och värden. Meddelandet omfattar ett särskilt avsnitt om hanteringen av framväxten av globala värdekedjor och säkerställandet av en ansvarsfull förvaltning av försörjningskedjor, och uppmärksamhet fästs vid handelspolitikens komplexitet, det grundläggande behovet av att tänka framåt och involvera en rad offentliga och privata aktörer och aktörer från det civila samhället samt av att använda en blandning av flexibla och innovativa verktyg och lagstiftningsändringar. |
B. |
Frihandeln har blivit föremål för en stigande offentlig granskning och problemen med den ojämlika fördelningen av för- och nackdelarna med handeln har aktualiserat en vitt spridd uppfattning om att handelspolitiken måste sätta sociala och miljömässiga värden samt transparens och ansvar i centrum. |
C. |
Globala värdekedjor är en komplicerad, teknikdriven och snabbt föränderlig verklighet, som har blivit en central aspekt i dagens globala ekonomi. De kan hjälpa utvecklingsländerna till en bättre integration i den globala ekonomin och till att minska fattigdomen och skapa sysselsättning, samtidigt som de ökar produktionskapaciteten. De globala värdekedjorna ger å ena sidan nya möjligheter till ekonomisk tillväxt, hållbar utveckling, involvering av det civila samhället, arbetstagare och företagsorganisationer samt för skapande av sysselsättning för företagen inom produktionskedjan, genom att ge dem möjlighet att fokusera på särskilda uppgifter samtidigt som deras inbördes beroende ökar. Å andra sidan har deras extremt komplexa natur, bristen på insyn och urholkningen av ansvarsskyldigheten lett till större risker för kränkningar av de mänskliga rättigheterna och arbetstagarrättigheterna, faktisk strafflöshet för miljöbrott och storskalig skatteflykt liksom storskaligt skattebedrägeri. |
D. |
Handelspolitiken måste bidra till att säkerställa en transparent produktionsprocess genom hela värdekedjan, liksom respekt för grundläggande miljöstandarder, sociala standarder och säkerhetsstandarder. |
E. |
EU:s handels- och investeringspolitik måste bibehålla det multilaterala systemet som sin hörnsten och stärka Europas position i rättvisa globala försörjningskedjor, men samtidigt ska den tillhandahålla verktyg för att fastställa tydliga regler och skyldigheter för regeringar och företag i syfte att säkerställa överensstämmelse med internationella åtaganden såsom FN:s mål för hållbar utveckling. Hållbarhet och transparens är inte enbart en fråga om värden, utan bör även ses som verkliga drivkrafter för ökat mervärde inom världshandeln och investeringar inom ramen för de globala värdekedjorna. |
F. |
Små och medelstora företag (17) utgör en viktig del av de globala värdekedjorna och spelar en viktig roll för att främja ekonomisk tillväxt, hållbar utveckling och kvalitativa arbetstillfällen samt för att förhindra att lokalbefolkningarna flyttar från sina regioner. |
G. |
Deltagandet i globala värdekedjor gynnar små och medelstora företag i fråga om tillväxt och internationalisering. Enligt Eurobarometerundersökningen från 2015 Internationalisation of Small and Medium-sized Enterprises, var endast 31 % av de små och medelstora företagen i EU involverade i verksamhet utanför den inre marknaden under de senaste tre åren. Många små och medelstora företag upplever svårigheter med att få tillgång till internationella och EU-baserade globala värdekedjor. Handelspolitik och handelsavtal kan hjälpa till att övervinna de hinder och utmaningar som små och medelstora företag för närvarande möter när de försöker få tillgång till globala värdekedjor. |
H. |
Frivilliga system för tillbörlig aktsamhet och insyn i de globala värdekedjorna används och främjas i hela världen av ekonomiska och sociala parter och icke-statliga organisationer, vilket ger konkreta och positiva resultat. |
I. |
I sina slutsatser från maj 2016 understryker rådet behovet av att fortsätta att arbeta för att sprida tillämpningen av internationellt överenskomna principer, riktlinjer och initiativ för företagens sociala ansvar/ansvarsfullt företagande såsom FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, Global Compact-initiativet, ILO:s trepartsdeklaration om principer avseende multinationella företag och socialpolitik, samt OECD:s riktlinjer för multinationella företag, också i länder som inte är medlemmar i OECD, vilket även bidrar till insatser mot korruption genom att skapa företagsmiljöer med större öppenhet och insyn. |
J. |
Global, ansvarsfull förvaltning av globala värdekedjor är av största vikt för att anpassa handelspolitiken till EU:s värden som är inskrivna i fördragen. Både kommissionen och medlemsstaterna har varit ledande i dessa debatter världen över. |
K. |
Flera internationella konventioner, riktlinjer och bestämmelser syftar till att förhindra kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Framför allt producentländerna har en skyldighet att genomföra dessa och att skapa lämpliga rättsliga och ekonomiska förutsättningar så att företagen kan bedriva verksamhet och delta i de globala värdekedjorna. Samtidigt måste producentländerna kunna genomföra internationella standarder och normer, bland annat utarbeta, genomföra och verkställa nödvändig lagstiftning, särskilt när det gäller inrättandet av rättsstaten och kampen mot korruption. |
L. |
EU bör reagera ännu mer effektivt på social och miljömässig dumpning, osund konkurrens och otillbörliga handelsmetoder, och säkerställa lika spelregler. |
M. |
EU är världens största exportör och importör av varor och tjänster sammantaget, den största utländska direktinvesteraren och den största mottagaren av utländska direktinvesteringar. EU bör använda denna styrka till fördel både för sina egna medborgare och för folken i andra delar av världen, framför allt i världens fattigaste länder. |
N. |
EU har utarbetat bindande bestämmelser för företag på området för tillbörlig aktsamhet i sektorer med hög risk för kränkningar av de mänskliga rättigheterna, såsom timmer och konfliktmineraler. Vissa medlemsstater har också utarbetat lagstiftning såsom Förenade kungarikets lag om nutida slaveri (Modern Slavery Act), den franska lagen om multinationella företags omsorgsplikt, som endast gäller de största franska företagen (över 5 000 anställda) och den nederländska lagen om barnarbete. EU har utvecklat initiativ för att främja tillbörlig aktsamhet och i flera av Europaparlamentets resolutioner har EU uppmanats att utarbeta bindande regler i denna fråga. |
O. |
EU har redan tagit viktiga steg mot en mer ansvarsfull förvaltning av globala värdekedjor i hela världen, genom utveckling av specifika partnerskap såsom hållbarhetspakten med Bangladesh och initiativet för arbetstagarrättigheter i Myanmar/Burma och genom särskilda frågor såsom initiativet om konfliktmineraler, förordningar om olaglig avverkning, hållbarhetskriterier för biodrivmedel, företagsrapportering om försörjningskedjefrågor, insyn i företag om betalningar till regeringar från utvinnings- och avverkningsindustrin, vilket betonas i meddelandet om handel för alla. |
P. |
I meddelandet om handel för alla betonar man att kommissionen kommer att främja ambitiösa kapitel om handel och hållbar utveckling i alla handels- och investeringsavtal. EU:s nyligen ingångna handels- och investeringsavtal omfattar kapitel om handel och hållbar utveckling enligt vilka avtalsparterna ska ingå åtaganden avseende skyddet av de mänskliga rättigheterna, sociala och miljömässiga normer och företagens sociala ansvar. Sådana kapitel har påvisat skillnader i fråga om ambitionsnivån i flera av EU:s på varandra följande handelsavtal. Arbetsrättsliga och miljömässiga standarder begränsas inte till kapitlen om handel och hållbar utveckling utan ska gälla för handelsavtalens samtliga områden. En strategi baserad på dialog har inte förhindrat allvarliga kränkningar av föreningsfriheten i vissa frihandelsavtal. |
Q. |
Den särskilda situationen för industriella frizoner för bearbetning på export innebär att dessa i vissa länder inte omfattas av den lokala arbetsrätten och att de kan förbjuda eller begränsa facklig verksamhet, vilket fråntar arbetstagarna alla möjligheter till rättslig prövning och utgör en uppenbar överträdelse av ILO:s standarder. |
R. |
Avsaknaden av etik inom näringslivet är också en konsekvens av bristen på god förvaltning och maktlösa eller obefintliga opartiska offentliga myndigheter som agerar i medborganas allmänna intresse. Korruption, bristande transparens i de globala värdekedjorna och undantag från arbetsrättsliga bestämmelser och skatt i frizoner för bearbetning på export skulle kunna inverka negativt på mänskliga rättigheter, i synnerhet på området för anständigt arbete och fackföreningar. |
S. |
Enligt ILO är 21 miljoner människor i världen offer för tvångsarbete, och många av dem utnyttjas inom globala värdekedjor. Tvångsarbete i den privata ekonomin genererar varje år 150 miljarder US-dollar i olagliga vinster. |
T. |
Tack vare sitt allmänna mandat, sin expertis och sina erfarenheter är ILO, i samarbete med sina medlemmar, väl lämpad att leda de globala åtgärderna för anständigt arbete inom globala försörjningskedjor. ILO:s kommitté för anständigt arbete inom globala försörjningskedjor har efterlyst en undersökning av de missförhållanden som orsakar brister i fråga om anständigt arbete inom de globala försörjningskedjorna och en diskussion om vilka initiativ och standarder som behövs för att främja anständigt arbete och minska bristerna i fråga om anständigt arbete inom de globala försörjningskedjorna. |
U. |
Det behövs ett multilateralt, globalt helhetsperspektiv när det gäller företagens ansvar för kränkningar av de mänskliga rättigheterna och miljömässig hållbarhet inom ramen för världshandeln och i synnerhet inom de globala värdekedjorna. Det är därför viktigt att EU fortsätter att föra dessa diskussioner i hela världen. EU har positionerat sig som en föregångare i reformen av mekanismen för tvistlösning mellan investerare och stater, särskilt genom att inrätta ett multilateralt domstolssystem. Likvärdiga framsteg förväntas inom andra viktiga problemområden såsom efterlevnaden av investerarnas skyldigheter när det gäller mänskliga rättigheter. |
V. |
Produktionen inom de globala värdekedjorna sker i olika länder som har olika nivåer av skydd av de mänskliga rättigheterna och som i olika grad tillämpar social-, arbets- eller miljörätten. Offer för människorättskränkningar som involverar transnationella företag kan komma att stöta på ett flertal hinder i tillgången till rättsmedel. |
W. |
Jämställdhet mellan kvinnor och män inom EU:s alla politikområden fastställs tydligt i artikel 8 i EUF-fördraget. Handels- och investeringsavtalen har en tendens att påverka kvinnor och män på olika sätt på grund av strukturella könsskillnader. Jämställdhetsperspektivet förbises ofta i analysen av globala värdekedjor. Enligt ILO var 21 miljoner personer offer för tvångsarbete globalt under 2012 varav 55 % var kvinnor och flickor, och 90 % av dem utnyttjades i den privata ekonomin av enskilda personer eller företag. |
X. |
Kvinnor utgör majoriteten av arbetstagarna inom vissa segment i de globala försörjningskedjorna för klädsektorn, trädgårdsnäringen, mobiltelefoni och turism, men de tenderar att i högre grad än män ha jobb som är lågavlönade eller har låg status, vilket leder till könssegregering inom olika typer av yrken och verksamheter, skillnader mellan könen i fråga om löner och arbetsvillkor, och könsspecifika hinder när det gäller tillgången till produktiva resurser, infrastruktur och tjänster. |
Y. |
I enlighet med artikel 3.3 i EU-fördraget ska unionen skydda barnets rättigheter. Alla medlemsstater har ratificerat FN:s konvention om barnets rättigheter. |
Z. |
Tjänster spelar en allt större roll i de globala värdekedjorna, särskilt för tillverkningsindustrin. Den ökande integreringen av tjänster i de globala värdekedjorna kommer att kräva avtal till stöd för den digitala ekonomin, inbegripet det fria dataflödet. |
AA. |
Utvecklingen av globala värdekedjor bidrar till integreringen av tjänster i produktionen av varor. En stor del av mervärdet av importerade varor har skapats av tjänster från importerande länder. |
AB. |
EU:s medlemsstater är världens största exportörer av finansiella tjänster, och sektorn är av strategisk betydelse inom EU:s handelspolitik. Införandet av bestämmelser om finansiella tjänster i EU:s internationella avtal, inbegripet frihandelsavtal, har skapat en viss legitim oro för deras potentiellt negativa konsekvenser i form av penningtvätt, skatteundandragande och skatteflykt och framhäver ytterligare vikten av att undersöka möjligheten att införa instrument för att hantera dessa problem. Handels- och investeringsavtal erbjuder en bra möjlighet att öka samarbetet i kampen mot korruption, penningtvätt, skattebedrägerier, skatteflykt och skatteundandragande. |
AC. |
En transparent och informativ märkning kan vara ett värdefullt verktyg som gör det möjligt för EU-konsumenterna att göra mer välgrundade och lämpliga val. Vid sidan av en produkts pris och ursprung bör även sociala och miljörelaterade kriterier göras tillgängliga för EU-konsumenterna. Sådana kriterier kan tekniskt sett utvecklas i linje med WTO-avtalet om tekniska handelshinder (TBT-avtalet), som fastställer villkoren för produktionsprocessen för att tillåta försäljningen av en produkt. |
AD. |
Ett fullständigt iakttagande av de mänskliga rättigheterna i produktionskedjan och full överensstämmelse med standarderna för livsmedelssäkerhet för varor som övergår till fri omsättning på den europeiska marknaden bör respekteras av både stater och företag. Ansvaret bör inte enbart bäras av konsumenterna, vars val begränsas av både individuella resurser (ekonomi, tid, kunskap) och yttre faktorer (information, erbjudanden). |
AE. |
Ursprungsreglerna har blivit allt viktigare inom ramen för globala värdekedjor, där produktionen har tendens att sträcka sig över flera länder. Vaga ursprungsregler kan skapa ytterligare hinder för säkerställandet av full transparens och ansvarsskyldighet i hela distributionskedjan. |
AF. |
Bättre, harmoniserade och effektivare tullförfaranden inom och utanför Europa bidrar till att främja handeln och uppfylla bestämmelserna om förenklade handelsprocedurer och till att förebygga förfalskningar och olagliga, dumpade och förfalskade varor från att införas på den inre marknaden, vilket undergräver EU:s ekonomiska tillväxt och utsätter EU-konsumenterna för allvarliga risker. Ökad tillgång till tulluppgifter om import till EU skulle förbättra transparensen och ansvarsskyldigheten inom de globala värdekedjorna. |
AG. |
Åtskillnaden mellan import och export är otydlig i en värld med fragmenterade produktionsnätverk eftersom de importerade insatsvarorna står för en betydande del av exporten och tullarna ackumuleras varje gång insatsvaror handlas över gränserna. Effektiva tull- och gränsförfaranden är särskilt viktiga i detta sammanhang. |
AH. |
Genom handelsincitament inom ramen för GSP och GSP+ får utvecklingsländerna bättre marknadstillträde i utbyte mot att de respekterar arbetsnormer, miljönormer och sociala normer. |
AI. |
GSP+ är ett viktigt instrument i EU:s handelspolitik som förbättrar marknadstillträdet och omfattar stränga övervakningsmekanismer för att främja mänskliga rättigheter och arbetstagarrättigheter, miljöskydd och goda styrelseformer i sårbara utvecklingsländer. |
AJ. |
Skydd och säkerställande av immateriella rättigheter kan bidra till ökad integrering i de globala värdekedjorna. |
EU:s ställning i de globala värdekedjorna
1. |
Europaparlamentet understryker att handels- och investeringspolitiken bör syfta till att skapa incitament och lika villkor för europeiska företag samt främja den europeiska konkurrenskraften och uppåtriktad konvergens för standarder. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att det råder samstämdhet mellan EU:s miljö-, folkhälso-, handels-, investerings- och industripolitik och att främja strategin för europeisk återindustrialisering och övergången till en koldioxidsnål ekonomi. |
2. |
Europaparlamentet anser att en ytterligare integrering av unionen i de globala värdekedjorna inte får vara till förfång för EU:s sociala modell och regleringsmodell eller för främjandet av hållbar tillväxt. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja medvetenheten om och införandet av befintliga system för rättvis handel, såsom nämns i EU:s strategi ”Handel för alla”, både inom ramen för EU:s plan för hållbarhet och det europeiska samförståndet om utveckling. |
4. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till kommissionen och medlemsstaterna att anta förstärkta handelspolitiska skyddsinstrument för att bekämpa otillbörliga handelsmetoder, med beaktande av social och miljömässig dumpning. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utvärdera konsekvenserna av EU:s och tredjeländers utnyttjande av de handelspolitiska skyddsinstrumenten för EU-företagens effektiva integrering i de globala värdekedjorna. |
6. |
Europaparlamentet betonar behovet av harmoniserade bestämmelser och förstärkt EU-samordning och övervakning av medlemsstaternas tillämpning av importtullar (inbegripet avtalsenliga tullar, antidumpningstullar och utjämningstullar) på alla typer av förnödenheter och varor, i synnerhet fall som involverar falska ursprungsdeklarationer (inom både systemet med förmånstullar och systemet utan förmånstullar) samt undervärdering och felaktig beskrivning av varor. |
Globala värdekedjor och multilateralism
7. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att aktivt arbeta inom WTO för att öka transparensen och att fastställa och främja multilaterala handelsbestämmelser, däribland en hållbar förvaltning av globala värdekedjor, vilket framför allt bör inbegripa följande:
|
8. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att aktivt engagera sig i alla multilaterala forum om näringslivet, globala värdekedjor, mänskliga rättigheter och arbetstagarrättigheter, ekonomisk tillväxt och hållbar utveckling, och samtidigt framhäva de europeiska värden som fastställs i fördragen och betona det grundläggande behovet av att skydda de små och medelstora företagens särdrag. |
9. |
Europaparlamentet välkomnar de pågående förhandlingarna om ett bindande FN-fördrag om transnationella företag och mänskliga rättigheter. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att delta konstruktivt i dessa förhandlingar och att spela en aktiv roll och bidra till utvecklingen av konkreta förslag, bland annat tillgång till rättsmedel, genom att koncentrera alla sina ansträngningar på att uppnå ett positivt resultat och genom att uppmuntra handelspartnerna att också engagera sig. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang kommissionen att överväga möjligheten att utvidga skyldigheten till tillbörlig aktsamhet, även på global nivå. |
10. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att påskynda tillämpningen av de nationella handlingsplanerna och öka deras effektivitet när det gäller genomförandet av FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Parlamentet betonar att åtta av de tretton nationella handlingsplaner som redan godkänts är från EU-medlemsstater och gläder sig över att ytterligare elva nationella handlingsplaner håller på att utarbetas i EU. Parlamentet uppmanar kommissionen att underlätta och främja genomförandet av FN:s vägledande principer. |
11. |
Europaparlamentet gläder sig över konvergensen mellan de internationella standarderna för företag och mänskliga rättigheter, i synnerhet mellan FN:s vägledande principer och OECD:s riktlinjer för multinationella företag. |
12. |
Europaparlamentet välkomnar integreringen av anständigt arbete och de fyra pelarna i ILO:s agenda för anständigt arbete i FN:s mål för en hållbar utveckling. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att effektivt tillämpa dessa normer och att inom ILO arbeta i riktning mot antagandet av en ny internationell arbetsnorm för anständigt arbete i globala värdekedjor, vilket framför allt kommer att kräva att alla företag fortlöpande behandlar de konsekvenser som deras verksamhet riskerar att få för arbetstagarnas och lokalbefolkningarnas mänskliga rättigheter och vidtar lämpliga åtgärder för att förebygga och mildra konsekvenserna av denna verksamhet och samtidigt erbjuder lösningar för berörda personer. |
13. |
Europaparlamentet stöder alla globala initiativ mot korruption, såsom utvinningsindustrins initiativ för ökad öppenhet (EITI), Kimberleyprocessen, den internationella konferensen om området kring de afrikanska stora sjöarna (ICGLR), principerna i FN:s globala överenskommelse (Global Compact) för företag, OECD:s riktlinjer för multinationella företag och OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet för ansvarsfulla försörjningskedjor för mineraler från konfliktdrabbade områden och högriskområden. Parlamentet påminner om produktionsländernas särskilda skyldighet att genomföra och verkställa lämpliga regelverk, även när det gäller skapandet av en rättsstat och kampen mot korruption. |
14. |
Europaparlamentet betonar att det för utvecklingen av konfliktdrabbade områden och högriskområden, förutom import och export av mineraler och metaller, är viktigt med transparens när det gäller exploateringsrätt och tullavgifter. Parlamentet understryker därför behovet av att upprätta en förteckning över de befintliga åtgärder för företagens sociala ansvar som europeiska företag har vidtagit och att stärka samordningen och informationsutbytet om bästa praxis, för att på ett bättre sätt kunna fastställa bästa praxis och bidra till att skapa en gemensam ram på europeisk nivå. Parlamentet uppmanar kommissionen att stärka initiativen när det gäller företagens sociala ansvar och tillbörlig aktsamhet genom hela försörjningskedjan. |
15. |
Europaparlamentet betonar att en tillförlitlig tillgång till råvaror är viktig för den globala konkurrenskraften. |
16. |
Europaparlamentet betonar vikten av att införa, genomföra och införliva redan existerande lagstiftning i fråga om globala värdekedjor på regional, nationell och internationell nivå. |
Företagens ansvar
17. |
Europaparlamentet framhåller att handel och mänskliga rättigheter förstärker varandra, och att näringslivet spelar en viktig roll för att erbjuda positiva incitament i syfte att främja mänskliga rättigheter, demokrati och företagens sociala ansvar. |
18. |
Europaparlamentet välkomnar den privata sektorns många lovande initiativ, såsom uppförandekoden, märkning, självbedömning och social revision, vilka under de senaste åren avsevärt har bidragit till förbättringar inom de globala försörjningskedjorna när det gäller större respekt för mänskliga rättigheter och arbetstagarrättigheter. |
19. |
Europaparlamentet är djupt oroat över de fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna och hot mot den miljömässiga hållbarheten som vissa företags förvaltningsbeslut leder till. |
20. |
Europaparlamentet noterar vikten av att det finns tydliga internationella regler om företagens sociala ansvar, globala värdekedjor och tillbörlig aktsamhet. Parlamentet välkomnar den intelligenta kombinationen av lagstiftningsåtgärder och frivilliga åtgärder, vilket har lett till en del positiva resultat under de senaste åren och gjort det möjligt för företag att finna sin egen dynamik och vidta innovativa åtgärder. Parlamentet betonar att samordning och utbyte av information och bästa praxis kan bidra till en ökning av effektiviteten när det gäller privata och offentliga initiativ för värdekedjorna och ge positiva resultat. Parlamentet påminner dock om att socialt ansvar på frivilliga grunder för företagen också kan skapa illojal konkurrens för de leverantörer som har valt att följa internationella arbetsnormer och miljöstandarder, och att det i sig inte är tillräckligt för att, inom ramen för genomförandet av en politik för tillbörlig aktsamhet, säkerställa att företagen fullt ut efterlever internationella normer och skyldigheter. Parlamentet understryker därför behovet av att upprätta en översikt över de befintliga åtgärder för företagens sociala ansvar som europeiska företag har genomfört, för att på ett bättre sätt kunna fastställa bästa praxis och bidra till att skapa en gemensam ram på europeisk nivå. Parlamentet är övertygat om att EU snarast bör finna sätt att utveckla globala strategier och regler för insyn i globala värdekedjor, bland annat genom att överväga omedelbara åtgärder för att utveckla bindande och verkställbara bestämmelser, nödvändiga rättsmedel och oberoende övervakningsmekanismer som involverar EU-institutionerna, medlemsstaterna och det civila samhället. Parlamentet understryker att dessa skyldigheter bör följa stegen som fordras i FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och omfattas av vissa överordnade principer för den proaktiva identifieringen av risker i fråga om mänskliga rättigheter, utarbetandet av strikta och synliga handlingsplaner för att förhindra eller begränsa riskerna, adekvat respons på kända kränkningar samt insyn. |
21. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ge större plats åt sådana bestämmelser och att främja utnyttjandet av sektorsspecifika OECD-riktlinjer och FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Parlamentet betonar behovet av att formellt involvera det civila samhället i genomförandeprocessen genom strukturer som upprättats enligt kapitlen om handel och hållbar utveckling. Parlamentet uppmanar kommissionen att stödja det arbete som utförs av internationella standardiseringsorgan, såsom Internationella standardiseringsorganisationen (däribland ISO 26000) och redovisningsinitiativet (Global Reporting Initiative), i syfte att uppmuntra företag att rapportera om hållbarhet och värdeskapande i hela försörjningskedjan. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa full respekt från de europeiska och internationella företagens sida för OECD:s riktlinjer för multinationella företag och sektorsspecifika OECD-riktlinjer, såsom riktlinjerna om tillbörlig aktsamhet för ansvarsfulla försörjningskedjor för mineraler från konfliktdrabbade områden. Parlamentet rekommenderar en förstärkning av den roll som OECD:s nationella kontaktpunkter spelar och av deras samarbete med oberoende nationella och regionala institutioner för mänskliga rättigheter i syfte att förbättra styrningen av globala värdekedjor. |
23. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att uppdatera sin strategi avseende företagens sociala ansvar, i syfte att stärka de arbetsrättsliga och miljömässiga normerna, och att framför allt insistera på att bestämmelser om företagens sociala ansvar ska inbegripas i de handels- och investeringsavtal som unionen förhandlar fram. |
24. |
Europaparlamentet betonar att samordning och utbyte av information och bästa praxis kan bidra till att göra privata och offentliga initiativ för värdekedjor mer effektiva. |
25. |
Europaparlamentet påminner om att parlamentet år 2010 krävde att företagen skulle offentliggöra sina balansräkningar för socialt ansvar, att skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet skulle införas för alla företag och att begreppet företagens sociala ansvar skulle konsolideras på grundval av en harmoniserad definition av förhållandet mellan moderbolag för att fastställa varje enskilt bolags rättsliga ansvar. Parlamentet noterar därför med tillfredsställelse att tillhandahållande av icke-finansiell information och upplysningar om mångfaldspolicy kommer att krävas av stora företag från och med 2017, i enlighet med direktivet om icke-finansiell rapportering. Parlamentet noterar emellertid att tillhandahållandet av icke-finansiell information från stora företag ännu inte har utvidgats till att omfatta alla aktörer i globala värdekedjor. |
26. |
Europaparlamentet välkomnar gröna-kortinitiativet från vissa nationella parlament efter antagandet av det franska lagförslaget om multinationella företags omsorgsplikt. Parlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta förslag om tillbörlig aktsamhet för företag som är verksamma både inom och utanför EU, med beaktande av den franska författningsdomstolens avgörande, i synnerhet avseende påföljdernas proportionalitet. |
27. |
Europaparlamentet påminner om att politiken för företagens sociala ansvar måste ta hänsyn till de små och medelstora företagens särdrag och vara tillräckligt flexibel för att säkerställa att dessa inte påförs orimliga bördor. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att inrätta en särskild hjälpcentral för små och medelstora företag och att stödja dem med skräddarsydda kapacitetsbyggnadsprogram. |
28. |
Europaparlamentet understryker att globala värdekedjor inte slutar när produkten når konsumenten, utan inbegriper avfall och hur detta behandlas. Parlamentet kräver att produkternas fulla livscykel ska beaktas och att perspektivet för globala värdekedjor utvidgas till att omfatta rättsliga bestämmelser om bortskaffande av avfall med respekt för människor och miljö. Parlamentet uppmanar EU att främja internationellt samarbete och konsekvent lagstiftning på området för uttjänta produkter och material, och att hjälpa partnerländerna att införa striktare nationella bestämmelser och stärka den rättstillämpande kapaciteten. Parlamentet uppmanar EU att säkerställa att spårbarheten gäller för denna aspekt av produktens liv. |
29. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen att agera snabbt, till följd av de detaljerade förslagen i parlamentets resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer. |
Skapa en mer framträdande roll för den privata sektorns initiativ
30. |
Europaparlamentet framhäver de resultat som uppnåtts genom den privata sektorns engagemang. Parlamentet betonar att företagen inom den privata sektorn måste fullfölja hållbarhetsstrategier, inte enbart för att förhindra att deras rykte skadas, utan även på grund av att det ger dem nya möjligheter och minskar deras beroende av knappa resurser. |
31. |
Europaparlamentet betonar konsumenternas avgörande roll (och effekterna av negativ publicitet). Parlamentet påminner om att ingen konsument vill fortsätta att köpa produkter tillverkade av barn eller exploaterade kvinnor och män, eller produkter som har orsakat stora skador på miljön. |
32. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att hitta nya sätt att stödja den privata sektorns åtgärder för att göra globala värdekedjor mer hållbara och utveckla inkluderande företagsmodeller och relaterade multilaterala partnerskap med den privata sektorn. |
33. |
Europaparlamentet betonar att en smart blandning av privat och offentlig finansiering krävs för att främja hållbara globala värdekedjor. Parlamentet anser att detta bör bygga på befintliga strukturer och program som har visat sig vara framgångsrika i att främja ansvarsfullt företagande. |
34. |
Europaparlamentet välkomnar den privata sektorns många lovande initiativ, såsom uppförandekoden, märkning, självbedömning och social revision, och erkänner FN:s globala överenskommelse, ISO 26000-standarden om socialt ansvar, ILO:s trepartsförklaring om principerna för multinationella företag och socialpolitik samt OECD:s riktlinjer för multinationella företag som olika verktyg som kan mobilisera ansvar i företagens affärsverksamheter. Parlamentet uppmanar företag, både europeiska och icke-europeiska, att tillämpa tillbörlig aktsamhet i fråga om mänskliga rättigheter och att integrera sina slutsatser i interna politiska strategier och förfaranden, som ska ges motsvarande resurser och befogenheter och vederbörligen genomföras. Parlamentet betonar att detta kräver att tillräckliga resurser tilldelas. Parlamentet betonar att transparens och kommunikation när det gäller de åtgärder som vidtagits för att förhindra människorättskränkningar i tredjeländer är av största vikt för att en korrekt demokratisk tillsyn ska kunna genomföras och konsumenterna ska kunna göra faktabaserade val. |
EU:s frihandelsavtal och globala värdekedjor
35. |
Europaparlamentet välkomnar den nya handels- och investeringsstrategin för Europeiska unionen, ”Handel för alla”. Parlamentet uppmanar kommissionen att i sin handels- och investeringspolitik och i frihandelsavtalen bemöta utmaningarna i samband med det ökande antalet globala värdekedjor genom att vidta följande åtgärder:
|
36. |
Europaparlamentet påminner om den nyckelroll som små och medelstora företag kan spela i globala värdekedjor å ena sidan, och fördelarna med ökad integration av små och medelstora företag i globala värdekedjor å andra sidan. Parlamentet uppmanar kommissionen att inkludera kapitel om små och medelstora företag i EU:s alla framtida handelsavtal. Parlamentet uppmanar vidare kommissionen i detta sammanhang att utvärdera befintliga stödstrukturer för små och medelstora företag som vill få tillträde till globala värdekedjor och att se över och, vid behov, uppdatera strategin ”Företaget är litet, världen stor” från 2011 för att ytterligare underlätta små och medelstora företags engagemang i globala värdekedjor. |
37. |
Europaparlamentet betonar att globala värdekedjor ofta inkluderar produktion och tjänster i industriella frizoner för bearbetning på export, där arbetstagarrättigheter och miljönormer är olika dem i resten av det berörda landet och ofta är begränsade. Parlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa att sociala och miljömässiga normer som ingår i frihandelsavtalen tillämpas på handelspartnernas hela territorium, även i industriella frizoner för bearbetning på export. |
Märkning, spårbarhet och tulluppgifter
38. |
Europaparlamentet uppmanar EU att verka för lämpliga och effektiva lösningar för införandet av ett transparent och fungerande obligatoriskt märkningssystem för social och miljömässig spårbarhet i hela produktionskedjan, i överensstämmelse med WTO:s avtal om tekniska handelshinder, och samtidigt parallellt fortsätta att främja liknande insatser på internationell nivå. |
39. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att överväga att införa lagstiftning om märkning av ursprunget för produkter som kommer in på EU:s marknad, eller att föreslå bestämmelser som garanterar effektiv spårbarhet. |
40. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och uppmuntrar medlemsstaterna att undersöka sätt att möjliggöra för parter med ett allmänintresse att, om det finns en tillfredsställande motivering och på grundval av en begäran som gjorts i det allmännas intresse, få tillträde till tulluppgifter som samlats in från parter som handlar med produkter eller varor som importerats till EU. |
Jurisdiktion och tillgång till rättsmedel
41. |
Europaparlamentet bekräftar än en gång behovet av att på ett effektivt sätt hantera transnationella företags människorättskränkningar när de uppstår, och att hantera de rättsliga problem som uppkommer på grund av företags extraterritoriella dimension, i synnerhet genom fastställande av gemensamt rättsligt ansvar inom värdekedjorna som helhet. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att vidta lämpliga åtgärder för att hantera de finansiella och förfarandemässiga hinder som offer i civila rättsprövningar möter. |
42. |
Europaparlamentet uppmanar på nytt kommissionen att diskutera en utvidgning av bestämmelserna om domstols behörighet enligt Bryssel I-förordningen till svarande från tredjeländer i mål mot företag med en tydlig koppling till en medlemsstat eller företag för vilka EU är en betydande marknad, och ber kommissionen att i förekommande fall snabbt lägga fram ett förslag för parlamentet och rådet. |
43. |
Europaparlamentet påminner om att de kommersiella företagen på operativ nivå bör inrätta klagomålsmekanismer för arbetstagare som påverkas av deras verksamhet, inbegripet i industriella frizoner för bearbetning på export. Parlamentet uppmanar på nytt EU och medlemsstaterna att vidta nödvändiga åtgärder för att åtgärda de rättsliga, förfarandemässiga och institutionella hindren för en effektiv tillgång till rättsmedel. |
Jämställdhet mellan kvinnor och män och barnets rättigheter
44. |
Europaparlamentet betonar att jämställdhet mellan kvinnor och män inom EU:s alla politikområden fastställs tydligt i artikel 8 i EUF-fördraget. Parlamentet beklagar att jämställdhet inte tas upp i strategin ”Handel för alla” och uppmanar kommissionen att beakta jämställdhet och kvinnors egenmakt i samband med halvtidsöversynen av strategin. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att jämställdhetsperspektivet inkluderas och beaktas i handels- och investeringspolitiken, strategin för handelsrelaterat bistånd och alla framtida frihandelsavtal och konsekvensbedömningar. Parlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att diskutera och förhandla inom ramen för WTO för att säkerställa att jämställdhetsperspektivet beaktas i WTO:s handels- och investeringspolitik. Parlamentet uppmanar kommissionen att samla in könsuppdelade uppgifter för globala värdekedjor, särskilt inom jordbrukssektorn, med beaktande av kvinnors egenmakt även i andra fall än lönefrågor, faktorer som leder till våld mot kvinnor och sociala faktorer såsom föräldraledighet och hälso- och sjukvård, i syfte att utarbeta rättsliga instrument för att motverka de negativa bieffekterna av globala värdekedjor. Parlamentet ser med glädje på att jämställdhetsfrågan har införlivats i förhandlingarna om uppdateringen av avtalet mellan EU och Chile och kommer att ingå i det framtida uppdaterade avtalet. |
45. |
Europaparlamentet efterlyser en omfattande analys av skillnaderna och ojämlikheterna inom ramen för globala värdekedjor när det gäller i) skillnader mellan könen i fråga om tidsanvändning, främst på grund av kvinnors huvudansvar för reproduktivt arbete, ii) skillnader mellan könen i fråga om tillgång till produktiva insatsvaror och resurser, särskilt mark, krediter, utbildning och nätverk, och iii) skillnader mellan könen till följd av marknadsmässiga och institutionella brister samt diskriminering. |
46. |
Parlamentet betonar att kvinnor tenderar att vara de som drabbas hårdast och att när det gäller kvinnor sker människohandel för tvångsarbete mycket ofta parallellt med människohandel för sexuellt utnyttjande och kvinnomord. |
47. |
Europaparlamentet föreslår att en särskild strategi införs i handelspolitiken, både på internationell nivå och på EU-nivå, med avseende på globala värdekedjor, för att formellt skydda personer som fördömer kvinnomord, människohandel och människohandel för sexuellt utnyttjande och för att försvara offren för de sistnämnda. Parlamentet betonar att dessa personer bör ges samma erkännande och skydd som visselblåsare på området för internationell handel och handel inom EU. |
48. |
Europaparlamentet påminner om att kvinnor i allt högre grad arbetar, men att de fortfarande är överrepresenterade i lågkvalificerade och lågavlönade jobb, att de saknar tillgång till sociala skyddsåtgärder, inbegripet mödraskydd, och att de alltför ofta utsätts för diskriminering och sexuella trakasserier. |
49. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och regionala och lokala myndigheter att främja hållbar offentlig upphandling genom att tillämpa särskilda krav på iakttagande av de mänskliga rättigheterna och internationell rätt, i synnerhet när det gäller främjandet av jämställdhet och EU:s konkurrensregler, och transparens för leverantörer och deras internationella försörjningskedjor. |
50. |
Europaparlamentet betonar vikten av att de länder som ännu inte har ratificerat ILO-konventionerna nr 182 om avskaffande av de värsta formerna av barnarbete och nr 138 om minimiålder för tillträde till arbete gör detta. Parlamentet påminner om att EU har åtagit sig att utrota de värsta formerna av barnarbete på global nivå, i linje med unionens värden, vilket omfattar förbud mot barnarbete i unionens yttre åtgärder, i enlighet med artikel 21 i EU-fördraget. Parlamentet upprepar sitt krav på en harmonisering och förstärkning av kontrollerna av import och försörjningskedjor för att säkerställa att endast produkter som inte inbegriper tvångsarbete, barnarbete och modernt slaveri kommer in på EU-marknaden. Parlamentet betonar sitt stöd för befintliga initiativ till stöd för små och medelstora företag och organisationer för småjordbrukare för att garantera dem en större del av värdet i globala värdekedjor, t.ex. när det gäller rättvis handel. Parlamentet understryker vikten av att inbegripa kampen mot tvångsarbete och barnarbete i alla EU:s frihandelsavtal, genom kapitel om hållbar utveckling, i syfte att se till att detta mål delas av handelspartnerna. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att kraftfullt försvara detta förslag i alla internationella forum såsom ILO, OECD, FN och WTO, för att framsteg ska kunna göras i kampen mot tvångsarbete och barnarbete. Parlamentet betonar mot denna bakgrund att målet att säkra produkter som inte har tillverkats av barn enbart kan uppnås om barnens familjemedlemmar erhåller en minimilön som det går att leva på. |
Utvecklingsländer
51. |
Europaparlamentet understryker att globala värdekedjor är en viktig möjlighet för företagen i utvecklingsländerna, i synnerhet små och medelstora företag, att utveckla en koppling till den globala ekonomin. Parlamentet betonar att det krävs särskilda strategier och kompletterande åtgärder för att uppnå detta och utvidga de potentiella fördelarna till alla arbetstagare i våra partnerländer, särskilt åtgärder som syftar till att effektivisera de administrativa förfarandena eller hjälpa de berörda företagen att höja mervärdet och utöka deltagandet i globala värdekedjor samtidigt som sociala och miljömässiga normer förbättras. Parlamentet påpekar att översynen av GSP och GSP + bör inbegripa bindande bestämmelser om mänskliga rättigheter, arbetstagares rättigheter och miljöskydd. Parlamentet noterar att många utvecklingsländer har begränsad kapacitet och begränsade resurser, vilket hindrar dem från att effektivt säkra efterlevnad av sociala och miljömässiga normer och bestämmelser. Parlamentet uppmanar EU att stärka kapacitetsuppbyggnaden och förse regeringarna i utvecklingsländer som är partnerländer med tekniskt bistånd när så är möjligt och behövs. |
52. |
Europaparlamentet påminner om 2030-agendan för hållbara utvecklingsmål och dess strategi för hållbar produktion, hållbar konsumtion och anständigt arbete, och uppmanar kommissionen att på ett transparent sätt hänvisa till varje hållbart utvecklingsmål som berörs av den information som lämnas. Parlamentet uppmanar på nytt kommissionen och medlemsstaterna att använda handel för att främja hållbar utveckling och gott styre i enlighet med principerna om en konsekvent politik för utveckling. Parlamentet betonar att EU:s handels- och investeringsavtal med utvecklingsländer bör vara förenliga med de hållbara utvecklingsmålen. Parlamentet upprepar att utvecklingsländerna har rätt att reglera investeringarna för att säkerställa att alla investerare, även utländska, uppfyller sina skyldigheter, i syfte att skydda mänskliga rättigheter och arbets- och miljöstandarder. |
53. |
Europaparlamentet välkomnar ikraftträdandet av avtalet om förenklade handelsprocedurer som, om det genomförs ordentligt, kommer att förenkla och modernisera tullförfaranden, vilket kommer att göra det enklare för utvecklingsländerna, som i allmänhet har större gränshinder, att integreras i det globala handelssystemet. |
54. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja de små och medelstora företagens effektiva deltagande i de globala värdekedjorna genom att stödja kontakter och partnerskap mellan små och medelstora företag och grupper av småjordbrukare i utvecklingsländer, för att säkra en större andel av värdet för producenterna och samtidigt säkerställa en hög skyddsnivå för sociala, miljömässiga och mänskliga rättigheter, precis som inom ramen för rättvis handel. |
55. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att säkerställa att mänskliga rättigheter i samband med unilaterala handelspreferenser som beviljas inom ramen för GSP effektivt efterlevs och övervakas, och att förfaranden som föreskrivs i händelse av eventuellt bristande efterlevnad av dessa bestämmelser genomförs, i full överensstämmelse med GSP-förordningen. |
56. |
Europaparlamentet förväntar sig att halvtidsöversynen av GSP kommer att klargöra definitioner och tillhandahålla en ingående utvärdering av det nuvarande systemet. Parlamentet anser att handelspolitiken måste vara ett sätt att uppmuntra EU:s handelspartner att anta högre sociala, arbetsrättsliga och miljömässiga normer, vilket kan uppnås med hjälp av incitament såsom ytterligare tullförmåner för hållbart producerade produkter. Parlamentet anser att detta mål kräver en översyn av GSP-förordningen och föreslår i detta avseende att inkludera villkor rörande företagens sociala ansvar i dess tillämpningsområde, i syfte att säkerställa transnationella företags efterlevnad av nationella och internationella rättsliga skyldigheter på området för mänskliga rättigheter samt arbets- och miljönormer. Parlamentet kräver att särskild uppmärksamhet ägnas åt situationen för arbetstagarnas och fackföreningarnas rättigheter i industriella frizoner för bearbetning på export, och uppmanar kommissionen att behandla denna fråga, i nära samarbete med ILO, i samband med översynen av GSP. |
57. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att alla EU-finansierade utvecklingsprojekt, inklusive projekt med kombinerad finansiering, inte bara helt och hållet stämmer överens med internationellt överenskomna principer för utvecklingseffektivitet, utan att de också fullt ut respekterar principen om ett fritt, på förhand inhämtat och välinformerat samtycke enligt ILO-konvention 169. |
Ursprungsregler
58. |
Europaparlamentet konstaterar att förenklade, effektiva och preferentiella ursprungsregler är avgörande i samband med globala värdekedjor. Parlamentet erkänner att ursprungsreglernas bristande flexibilitet och komplexitet kan hämma handelsmönstrens effektivitet. |
59. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i möjligaste mån använda multilaterala ursprungsregler som preferentiella ursprungsregler i frihandelsavtal. Parlamentet uppmanar kommissionen att vid utformningen av specifika preferentiella ursprungsregler i frihandelsavtal sänka kraven på mervärde och tillåta en ändring av undernummer enligt tulltaxan och användning av ”en enkel bearbetning” som ursprungsregel. |
60. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen, i synnerhet i samband med förhandlingar om frihandelsavtal med länder som för närvarande omfattas av förmåner inom ramen för GSP och ”Allt utom vapen”-initiativet, att säkerställa att utformningen av ursprungsregler inte inverkar på de ekonomiska processerna . |
61. |
Europaparlamentet anser att ökad kumulation i frihandelsavtal inte bör ses som ett verktyg för en smygliberalisering, utan snarare som ett verktyg som gör det möjligt för länderna att specialisera sig inom vissa ekonomiska verksamheter enligt principen om komparativa fördelar. |
Immateriella rättigheter och dataflöden
62. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens åtagande att skydda hela spektrumet av immateriella rättigheter, inklusive patent, varumärken, upphovsrätt, geografiska beteckningar, ursprungsbeteckningar och läkemedel, samtidigt som tillgång till läkemedel till överkomliga priser säkerställs, både på WTO-nivå och genom frihandelsavtal. Parlamentet uppmanar kommissionen att vidta ytterligare åtgärder rörande en möjlig utvidgning av skyddade geografiska beteckningar till icke-jordbruksprodukter, eftersom det redan sker i flera tredjeländer via olika rättssystem. Parlamentet efterlyser en öppen och inkluderande process för förbättrat samarbete med tredje partner för att bekämpa bedrägerier och förfalskade varor som utnyttjar förtroendet för varumärken. |
63. |
Europaparlamentet erkänner att digital innovation och dataflöden är väsentliga drivkrafter för tjänstesektorn och ett väsentligt inslag i de globala värdekedjorna för traditionella tillverkningsföretag, och att tvingande krav på lokalisering därför i största möjliga utsträckning bör begränsas både inom och utanför Europa, samtidigt som man möjliggör nödvändiga undantag på grundval av legitima offentliga ändamål såsom konsumentskydd och skydd av grundläggande rättigheter. Parlamentet erinrar om att skyddet av dataflöden och rätten till privatliv inte utgör handelshinder utan grundläggande rättigheter, som fastställs i artikel 39 i EU-fördraget, i artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i artikel 12 i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. |
o
o o
64. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och Världshandelsorganisationen och Unctad. |
(1) Antagna texter, P8_TA(2016)0299.
(2) Antagna texter, P8_TA(2016)0298.
(3) Antagna texter, P8_TA(2017)0208.
(4) EUT C 99 E, 3.4.2012, s. 101.
(5) Antagna texter, P8_TA(2016)0405.
(6) Antagna texter, P8_TA(2017)0196.
(7) Antagna texter, P8_TA(2017)0098.
(8) Antagna texter, P8_TA(2016)0041.
(9) Antagna texter, P8_TA(2015)0252.
(10) Antagna texter, P8_TA(2017)0265.
(11) EUT L 130, 19.5.2017, s. 1.
(12) EUT L 295, 12.11.2010, s. 23.
(13) EUT L 303, 31.10.2012, s. 1.
(14) EUT L 351, 20.12.2012, s. 1.
(15) EUT L 330, 15.11.2014, s. 1.
(16) http://childrenandbusiness.org
(17) Se definition av små och medelstora företag: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/HTML/?uri=CELEX:32003H0361&from=SV
Onsdagen den 13 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/48 |
P8_TA(2017)0334
EU:s politiska förbindelser med Indien
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om EU:s politiska förbindelser med Indien (2017/2025(INI))
(2018/C 337/07)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien, som inrättades 2004, och den gemensamma handlingsplanen för det strategiska partnerskapet mellan Indien och EU av den 7 september 2005, |
— |
med beaktande av handlingsplanen för EU och Indien fram till 2020, som antogs vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien, och det gemensamma uttalandet från detta toppmöte, |
— |
med beaktande av EU:s globala strategi för utrikes- och säkerhetspolitiken från juni 2016, |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 4 september 2001Europa och Asien: en strategisk ram för förbättrade partnerskap (COM(2001)0469), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 234/2014 av den 11 mars 2014 om inrättande av ett partnerskapsinstrument för samarbete med tredjeländer (1), |
— |
med beaktande av sin rekommendation av den 28 oktober 2004 till rådet om förbindelserna mellan EU och Indien (2), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 29 september 2005 om ett strategiskt partnerskap mellan EU och Indien (3), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 24 september 2008 om förberedelserna inför toppmötet mellan EU och Indien i Marseille den 29 september 2008 (4), |
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner om Indien, däribland de om fall av brott mot mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 2 februari 2012 om EU:s utrikespolitik gentemot Briks-länderna och andra framväxande stormakter: mål och strategier (5), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 13 april 2016 om EU i en föränderlig global miljö – en mer sammankopplad, omtvistad och komplex värld (6), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 10 maj 2012 om sjöröveri (7), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 27 oktober 2016 om nukleärt säkerhetsskydd och icke-spridning (8), |
— |
med beaktande av den resa som utskottet för utrikesfrågor gjorde till Indien den 21–22 februari 2017, |
— |
med beaktande av det elfte toppmötet mellan Asien och Europa (Asem), som hölls i Ulaanbaatar den 15–16 juli 2016, och det nionde mötet i det parlamentariska partnerskapet Asien–Europa (Asep), som hölls i Ulaanbaatar den 21–22 april 2016, och av de respektive förklaringar som antogs vid de båda mötena, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och ståndpunkten i form av ändringsförslag från utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män (A8-0242/2017), och av följande skäl: |
A. |
EU och Indien är världens två största demokratier, som båda har en djupgående kulturhistoria och har gjort gemensamma åtaganden för att främja fred, stabilitet, säkerhet, välstånd, hållbar utveckling och social rättvisa, samt för att respektera mänskliga rättigheter, grundläggande friheter, rättsstatsprincipen och god förvaltning. |
B. |
EU och Indien har under de båda senaste årtiondena byggt upp ett strategiskt partnerskap som är grundat på delade värden och intressen, med tanke på att de är naturliga partner och faktorer för stabilitet i den aktuella multipolära världen. Detta strategiska partnerskap bör fördjupas, eftersom det har stor potential för att åstadkomma ny dynamik på internationell nivå, bland annat inom FN, och för att ta itu med frågor som målen för hållbar utveckling eller kontakter människor emellan. |
C. |
Vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien, som hölls den 30 mars 2016 efter fyra års uppehåll, antogs en ny färdplan för det strategiska partnerskapet för de kommande fem åren. |
D. |
Ett antal gemensamma förklaringar antogs vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien: om en gemensam agenda för migration och rörlighet, om ett partnerskap mellan EU och Indien för vatten, om ett partnerskap för ren energi och klimatet och om kampen mot terrorism. |
E. |
EU och Indien har som viktiga partner inom ekonomi, handel och investeringar, där EU är Indiens viktigaste handelspartner, sedan 2007 deltagit i förhandlingar om ett ambitiöst frihandels- och investeringsavtal, som bör ingås snarast möjligt. Handlingsplanen för EU och Indien fram till 2020 bekräftar de båda parternas åtagande att skapa ett stabilt ekonomiskt klimat som är gynnsamt för en utökning av handel och ekonomiskt samarbete. |
F. |
En ökad samordning mellan EU och medlemsstaterna i fråga om deras förhållande till Indien skulle möjliggöra en ytterligare förstärkning av det strategiska partnerskapet. |
G. |
Indien är en livskraftig demokrati och ett öppet samhälle med fri press och ett aktivt civilt samhälle. EU och Indien har regelbundet utbytt bästa praxis i fråga om mänskliga rättigheter och demokrati, däribland frågor som rör yttrande- och föreningsfrihet samt rättsstatsprincipen, och behandling av flyktingar, respekt för minoriteter och främjande av jämställdhet, vilket EU har åtagit sig. |
En stabil grund för ett värdefullt partnerskap
1. |
Europaparlamentet ger sitt fulla stöd till ett starkare och djupare partnerskap mellan EU och Indien, som är förankrat i deras kraftfulla politiska, ekonomiska, sociala och kulturella förbindelser och grundat på de delade värdena demokrati, respekt för mänskliga rättigheter och mångfald samt på ömsesidig respekt och gemensamma intressen. |
2. |
Europaparlamentet anser att utökade politiska förbindelser mellan båda partner skulle kunna bidra positivt till att främja regionalt och internationellt samarbete i en värld som möter många globala utmaningar, såsom ett spänt säkerhetsläge, bristande respekt för internationell rätt, terrorism, extremism och radikalisering, gränsöverskridande organiserad brottslighet och korruption, oreglerad migration och människohandel, klimatförändringens effekter, fattigdom, ojämlikhet och bristande respekt för mänskliga rättigheter samt ökande populism. |
3. |
Europaparlamentet betonar att som världens två största demokratier har EU och Indien ett gemensamt ansvar att främja fred, rättsstatsprincipen och mänskliga rättigheter runt om i världen, bland annat genom ökat samarbete på FN-nivå. |
4. |
Förbindelserna mellan EU och Indien har avsevärt utökats i kvalitet och omfattning sedan det gemensamma politiska uttalandet från 1993. Europaparlamentet understryker betydelsen av det strategiska partnerskap mellan EU och Indien som upprättades 2004 och var avsett att erkänna den nära förbundenheten dem emellan och föra upp förbindelserna dem emellan till en högre och mer intensiv nivå. |
5. |
Europaparlamentet understryker att partnerskapet mellan EU och Indien ännu inte har nått sin fulla potential. Det behövs ett starkare politiskt engagemang på båda sidor för att göra förbindelserna mer dynamiska och värdefulla när det gäller de utmaningar som båda partner möter på regional och internationell nivå. Parlamentet efterlyser ökade investeringar i förstärkta band mellan EU-27 och Indien. Parlamentet framhåller vikten av en heltäckande bedömning av det strategiska partnerskapets funktionssätt, för att generera idéer om möjliga vägar att föra det framåt. |
Ett starkare partnerskap till ömsesidig fördel för EU och Indien
6. |
Europaparlamentet välkomnar att det trettonde toppmötet mellan EU och Indien hölls den 30 mars 2016 i Bryssel. Parlamentet uppmanar med eftertryck EU och Indien att hålla toppmöten varje år, vilket man åtagit sig, med tanke på att sådana högnivåmöten positivt bidrar till att öka samarbete, förståelse på ömse sidor och ömsesidig synlighet. |
7. |
Europaparlamentet välkomnar stödet för handlingsplanen för EU och Indien fram till 2020, som utgör en färdplan för att intensifiera det strategiska partnerskapet under de kommande fem åren. Som positivt noterar parlamentet de många samarbetsområden som återstartades 2016, exempelvis säkerhet, terrorismbekämpning, migration och rörlighet, handel, överföring av teknik och kultur, klimatförändring, utveckling, energi och vatten. Parlamentet efterlyser ett effektivt genomförande av denna plan, med tydliga steg och tidsfrister. |
8. |
Europaparlamentet upprepar sitt stöd för upprättandet av ett övergripande och ambitiöst frihandelsavtal mellan EU och Indien, som bör vara ekonomiskt, socialt och politiskt värdefullt för båda sidor. Parlamentet påminner om att EU är världens ledande handelsblock och att Indien har en av världens största BNP-tillväxtsiffror. Parlamentet påminner också om att EU är Indiens främsta partner när det gäller handel och investeringar, och att import- och exportflödena mellan de två är relativt balanserade. |
9. |
Det är positivt att EU och Indien återupptagit diskussioner om vägar för att gå vidare med förhandlingar om ett frihandelsavtal, även kallat Broad Based Trade and Investment Agreement (BTIA). I syfte att ingå ett frihandelsavtal snarast möjligt uppmanar Europaparlamentet med kraft båda sidor att fortsätta med förhandlingarna i en anda av ömsesidighet och ömsesidig nytta, genom att beakta de internationella normer som båda sidor åtagit sig att följa, däribland de som anges i Världshandelsorganisationens (WTO) och Internationella arbetsorganisationens (ILO) ramverk samt principen om företagens sociala ansvar. Parlamentet inser att ett sådant avtal, genom att vara välbalanserat i fråga om båda sidors intressen, kan medföra att åtgärder gynnar både europeiska och indiska medborgare, bland annat genom att bekämpa fattigdom och främja respekten för mänskliga rättigheter. |
10. |
Europaparlamentet rekommenderar att det på EU-nivå antas en samstämd strategi för EU:s förbindelser med Indien, med tydliga prioriteringar. Parlamentet uppmärksammar betydelsen av att både EU-institutionerna och medlemsstaterna genomför en sådan strategi på ett samstämt och samordnat sätt. EU:s prioriteringar i fråga om Indien skulle också kunna definieras i en uppdaterad strategi för förbindelserna mellan EU och Asien. |
11. |
Europaparlamentet välkomnar åtagandet från Europeiska investeringsbanken (EIB) att främja långsiktiga investeringar i Indien i infrastruktur som är väsentlig för en ekonomisk, social och miljömässigt hållbar utveckling. Parlamentet uppmanar EIB att infria sitt åtagande och att förstärka sitt stöd till hållbara investeringar i Indien. |
12. |
En strukturerad interparlamentarisk dialog är viktig för att det strategiska partnerskapet ska fungera. Europaparlamentet uppmanar det indiska parlamentets talman att inrätta en grupp för vänskap mellan Indien och Europa, bestående av parlamentsledamöter från Lok Sabha och Rajya Sabha, som fungerar som motpart för parlamentets delegation för förbindelserna med Republiken Indien. |
En bred agenda för samarbete om utrikes- och säkerhetspolitik
13. |
Europaparlamentet upprepar att i dagens internationella miljö står både EU och Indien inför svåra säkerhetsutmaningar som kräver ett diplomatiskt svar i kombination med mer avskräckande åtgärder, respekt för internationell rätt och samarbete mellan demokratiska stater. |
14. |
Europaparlamentet betonar den avsevärda potentialen för ökade synergieffekter mellan EU och Indien när det gäller utrikes- och säkerhetspolitik. Parlamentet är övertygat om att regelbunden och ihållande dialog kan bana väg för ömsesidig förståelse och således för ökad samordning mellan EU:s och Indiens utrikespolitiska agendor på regional och internationell nivå, bland annat i fråga om ämnen där olika tillvägagångssätt tidigare rått. |
15. |
Europaparlamentet välkomnar det åtagande som gjordes i handlingsplanen för EU och Indien fram till 2020 om att inrätta forum för samråd om utrikespolitik och säkerhet. Parlamentet understryker mervärdet med att öka frekvensen och tyngden i högnivåutbytet på området för utrikespolitik och säkerhet. |
16. |
Europaparlamentet uppmanar EU, tillsammans med medlemsstaterna, och Indien att fortsätta med och förstärka sina insatser för att främja en effektiv och regelbaserad multilateralism på global nivå. Parlamentet uppmanar med kraft vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik samt rådet att stödja en reform av FN:s säkerhetsråd som inbegriper Indiens ansökan om permanent medlemskap. Parlamentet uppmuntrar EU och Indien att så mycket som möjligt samordna sina ståndpunkter och initiativ på FN-nivå i frågor där deras samarbete skulle kunna innebära förändring, men också i andra internationella forum som Världshandelsorganisationen. |
17. |
Europaparlamentet uppmärksammar det värdefulla och intensifierade utbyte om globala frågor som sker inom ramen för Asien–Europa-mötet, ett multilateralt samarbetsforum som omfattar både EU och Indien . Parlamentet stöder regionala integrationsprocesser på både politisk och ekonomisk nivå i Asien, eftersom de på ett positivt sätt kan bidra till att minska antalet konflikter och öka välståndet i regionen. |
18. |
Europaparlamentet understryker det avsevärda mervärdet med samarbetet mellan EU och Indien när det gäller att stödja demokratiska processer i Asien. Vidare understryker parlamentet betydelsen av att EU och Indien samordnar sin politik för humanitärt stöd och utveckling, med hänsyn till den stora utvecklingsverksamhet som bedrivs av båda parter i Asien, i syfte att på ett positivt sätt bidra till de politiska, ekonomiska och sociala framstegen i de berörda länderna, däribland för minoriteter eller statslösa personer, exempelvis rohingyafolket. Parlamentet efterlyser i detta syfte en förstärkt dialog. |
19. |
Europaparlamentet noterar Indiens och EU:s gemensamma förklaring av den 30 mars 2016 om kampen mot terrorismen, som syftar till en förstärkning av samarbetet för att förebygga och bemöta radikalisering, våldsam extremism och terrorism. Det är viktigt att fortsätta med samarbetet mellan EU:s och Indiens säkerhetstjänster och rättsvårdande instanser enligt det befintliga arrangemanget inom Europol. Parlamentet rekommenderar att man underlättar utbyte av bästa praxis och information mellan Indien och EU, även med medlemsstaterna. Parlamentet uppmuntrar båda sidor att tillsammans verka för antagandet av den övergripande konventionen om internationell terrorism på FN-nivå och för ökad effektivitet i FN:s organ för kampen mot terrorism. |
20. |
Europaparlamentet betonar betydelsen av ett fördjupat samarbete mellan EU och Indien när det gäller Afghanistan, särskilt att bidra till en freds- och försoningsprocess, som utvecklas under ledning av Afghanistan och under afghanskt egenansvar, och till uppbyggnaden av stabila institutioner och en fungerande stat samt till uppkomsten av en politisk och ekonomisk miljö som kommer att möjliggöra en konsolidering av fred och säkerhet. Parlamentet uppmuntrar särskilt till ökad politisk samordning om säkerhet och militära frågor, utvecklingsstöd och åtgärder för hantering av det regionala sammanhanget. Parlamentet betonar att ”Heart of Asia”-processen är ett viktigt forum för regional förtroendeskapande verksamhet och regionalt politiskt samarbete. |
21. |
Europaparlamentet efterlyser förnyade insatser för närmande och återställande av goda grannförbindelser mellan Indien och Pakistan genom en heltäckande dialog och eventuellt ett flerstegsförfarande som inleds med en diskussion om tekniska frågor och förtroendeskapande åtgärder och slutligen leder till politiska möten på hög nivå. Parlamentet understryker vikten av den bilaterala dimensionen för att arbeta tillsammans i riktning mot att upprätta varaktig fred och samarbete mellan Indien och Pakistan, vilket på ett positivt sätt skulle bidra till regionens säkerhet och ekonomiska utveckling. Vidare understryker parlamentet det ansvar för fred som åvilar båda stater i egenskap av kärnvapenmakter. EU uppmanas att uppmuntra och stödja försoningsprocessen mellan Indien och Pakistan. Det är av yttersta vikt att bekämpa terrorismen i alla dess former och yttringar, inklusive statsunderstödd terrorism. |
22. |
Europaparlamentet rekommenderar fortsatt samarbete om allmän nedrustning, icke-spridning av massförstörelsevapen och kärnsäkerhet, vilket är mål för både EU och Indien. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang samtliga medlemsstater att stödja Indiens ansökan om att ansluta sig till exportkontrollsystem, såsom gruppen av länder som levererar kärnmaterial, kontrollsystemet för missilteknik, Wassenaar-arrangemanget och Australiengruppen. Parlamentet gläder sig över att Indien ratificerat IAEA:s tilläggsprotokoll. |
23. |
Europaparlamentet välkomnar både Indiens och EU:s fasta hållning gentemot de olagliga nukleära och ballistiska missilprogrammen i Demokratiska folkrepubliken Korea (Nordkorea), som utgör ett hot mot den regionala och internationella freden, och uppmuntrar till ytterligare samarbete för att säkerställa ett brett genomförande av FN:s sanktioner mot Nordkorea. |
24. |
Europaparlamentet tar del av Indiens farhågor när det gäller Kina, särskilt med tanke på Kinas självsäkra politik i Sydkinesiska havet, betydande militära modernisering och strategiska förbindelser med Pakistan samt olösta gränsfrågor. Parlamentet anser att endast en verklig dialog som grundas på den internationella rättens principer kan bidra till att övervinna dessa skillnader och bygga upp ett ömsesidigt förtroende. |
25. |
Det är positivt att notera det stöd som vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien uttrycktes av båda sidor för alla parters fullständiga genomförande av Minskavtalet om konflikten i östra Ukraina. Europaparlamentet påminner om att EU kraftfullt fördömt Rysslands aggressiva åtgärder och har som politik att inte erkänna den olagliga annekteringen av Krim och Sevastopol. Parlamentet hoppas EU och Indien genom dialog ytterligare kan närma sina ståndpunkter till varandra. |
26. |
Europaparlamentet uppmuntrar EU och Indien att fortsätta att – både vid toppmöten och vid sina regelbundna samråd om utrikes frågor och säkerhet – diskutera läget i Mellanöstern och områden för möjligt samarbete som skulle kunna förbättra regionens stabilisering, bland annat genom åtgärder på internationell nivå. Särskilt uppmärksammar parlamentet vikten av samarbete för att säkra en varaktig politisk lösning i Syrien i enlighet med det befintliga ramverk som överenskommits inom FN, i linje med Genèvekommunikén av den 30 juni 2012, och för att stödja återuppbyggnad och försoning efter en överenskommelse, när en trovärdig politisk övergång – under ledning av Syrien och under syriskt egenansvar – väl har inletts. |
27. |
Europaparlamentet betonar att EU och Indien skulle kunna intensifiera sitt samarbete och utbyte av bästa praxis i fråga om länderna i Afrika i syfte att se till att deras utvecklingsinsatser kompletterar varandra. |
28. |
Europaparlamentet betonar de avsevärda ömsesidiga fördelar som EU och Indien skulle kunna dra av ett intensifierat samarbete på områden som havssäkerhet, it-säkerhet och uppgiftsskydd samt migration och rörlighet. |
29. |
Europaparlamentet understryker att EU och Indien delar vitala intressen och betonar att de bör öka samarbetet på området för havssäkerhet, framför allt med avseende på att motverka pirater, men också för att bevara fred och stabilitet och säkra kommunikationsrutten till havs (Sea Line of Communication) i Sydkinesiska havet och Indiska oceanen. Parlamentet rekommenderar därför att man utvecklar gemensamma operativa standardförfaranden på området för havssäkerhet och åtgärder mot pirater, liksom att man tar fram en gemensam tolkning av FN:s havsrättskonvention som beaktar friheten för sjöfarten, löser alla utestående frågor och identifierar de lämpligaste gemensamma åtgärderna för samarbete inom konventionens ramar. |
30. |
Europaparlamentet välkomnar antagandet av en gemensam förklaring från EU och Indien om ett partnerskap för ren energi och klimatet vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien i mars 2016. Parlamentet betonar Indiens och EU:s positiva inverkan på förhandlingarna om klimatavtalet från Paris och båda partners globala ledarskap. Båda partner uppmanas med kraft att öka sina ansträngningar för att se till att alla signatärer genomför avtalet. Parlamentet uppmanar i detta avseende till intensifierat samarbete mellan EU och Indien på energiområdet, särskilt på området för förnybar energi. |
31. |
Europaparlamentet ser med intresse på antagandet av en gemensam förklaring från EU och Indien om ett partnerskap för vatten vid det trettonde toppmötet mellan EU och Indien i mars 2016. Parlamentet uppmanar därför EU att stärka sitt samarbete med Indien och att intensifiera sitt stöd till indiska projekt för hållbar vattenförvaltning, såsom ”Clean Ganga”. |
32. |
Europaparlamentet ser positivt på den gemensamma förklaringen om en gemensam agenda för migration och rörlighet, som syftar till att tillhandahålla en ram för samarbete om främjandet av laglig migration, förhindrande av irreguljär migration och människohandel samt maximera rörlighetens inverkan på utvecklingen. |
33. |
Europaparlamentet anser att direktkontakter mellan människor bör vara en av de viktigaste aspekterna av det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien. Parlamentet understryker särskilt vikten av att utöka utbytet på området för utbildning, kultur och vetenskaplig forskning, inklusive informationsteknik, och välkomnar därför ökningen av antalet studentutbyten inom ramen för Erasmus+-programmet, som bör utökas ytterligare. På samma sätt noterar parlamentet med tillfredsställelse utsikterna till samarbete om kompetensutveckling inom ramen för initiativet ”Make in India”, såsom anges i handlingsplanen för 2020, och betonar hur viktiga de är för en intensifiering av handel och sociala förbindelser. Parlamentet efterlyser att kvinnliga studenter, vetenskapsmän, forskare och yrkesutövare på ett jämbördigt sätt tas med i dessa program. |
Ett förstärkt utbyte om partnerskapets människorättsdimension
34. |
Europaparlamentet välkomnar det på nytt bekräftade åtagandet om ett intensifierat utbyte om människorättsdimensionen i det strategiska partnerskapet mellan EU och Indien, eftersom medborgarna på båda sidor kan dra nytta av förstärkt samarbete i ett antal människorättsfrågor. Parlamentet betonar särskilt behovet av att stärka utbytet och samordningen mellan de två partnerna inom FN:s ramverk, bland annat i fråga om att genomföra de rekommendationer som utfärdats i den allmänna återkommande utvärderingen av mänskliga rättigheter. Parlamentet understryker likaså betydelsen av människorättsdialoger. Parlamentet noterar att inget utbyte har förekommit sedan 2013 och efterlyser med eftertryck att en dialog hålls snarast möjligt. |
35. |
Europaparlamentet påminner om sitt långvariga ställningstagande mot dödsstraff i samtliga fall och under alla omständigheter. Parlamentet upprepar sitt krav på ett omedelbart moratorium mot avrättningar i Indien. |
36. |
Europaparlamentet påminner om att yttrande- och föreningsfrihet utgör en fast beståndsdel av ett livskraftigt demokratiskt samhälle. Parlamentet förstår behovet av att vidta åtgärder för att öka transparensen hos – och införa begränsningar för – verksamhet finansierad av utländska aktörer som kan utgöra en risk för fred och stabilitet eller för den inre säkerheten. Dock uttrycker parlamentet oro över de konsekvenser för förenings- och yttrandefriheten som följer av den nuvarande indiska lagen om utländskt deltagande i finansieringen av icke-statliga organisationer (lagen om reglering av utländska bidrag). |
37. |
Europaparlamentet erkänner de avsevärda insatser som de indiska myndigheterna har gjort för att bekämpa alla former av diskriminering, inklusive på grundval av kasttillhörighet. Dock noterar parlamentet med oro att diskriminering på grundval av kasttillhörighet fortfarande är en källa till missförhållanden, och uppmuntrar därför de indiska myndigheterna att förstärka sina insatser för att undanröja denna människorättskränkning. Vidare uppmuntras Indien att säkerställa ett fullgott minoritetsskydd, särskilt för religiösa och etniska minoriteter, och parlamentet understryker vikten av att främja tolerans gentemot mångfalden, för att förebygga våld mellan olika samhällsgrupper. Parlamentet välkomnar att Indiens högsta domstol beordrade att återuppta den rättsliga behandlingen av våldet mot kristna under 2008 och att på lämpligt sätt gottgöra offren. |
38. |
Europaparlamentet uppmanar enträget Indien att ratificera konventionen mot tortyr och dess frivilliga protokoll och konventionen till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden. |
39. |
Europaparlamentet anser, i samband med EU:s och Indiens på nytt bekräftade åtagande att förstärka samarbetet i frågor som rör de mänskliga rättigheterna, att kvinnors rättigheter bör föras upp på dagordningen för människorättsdialogen mellan de båda partnerna. Parlamentet välkomnar den indiska regeringens åtagande att förbättra kvinnors rättigheter och införa jämställdhet i den politiska programplaneringen, och uppmuntrar de indiska myndigheterna att vidta ytterligare åtgärder för att undersöka och förebygga könsrelaterat våld och främja jämställdhet. Vidare välkomnas att EU finansierar projekt i Indien som tar itu med våld mot kvinnor och barn, och parlamentet rekommenderar att denna finansiering bibehålls. Parlamentet efterlyser att rättigheterna för hbtiq-personer förbättras och att avsnitt 377 i den indiska strafflagen upphävs. |
o
o o
40. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, rådet, kommissionen samt Indiens regering och parlament. |
(1) EUT L 77, 15.3.2014, s. 77.
(2) EUT C 174 E, 14.7.2005, s. 179.
(3) EUT C 227 E, 21.9.2006, s. 589.
(4) EUT C 8 E, 14.1.2010, s. 69.
(5) EUT C 239 E, 20.8.2013, s. 1.
(6) Antagna texter, P8_TA(2016)0120.
(7) EUT C 261 E, 10.9.2013, s. 34.
(8) Antagna texter, P8_TA(2016)0424.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/54 |
P8_TA(2017)0341
Genetiskt modifierade livsmedel och foder DAS-68416-4
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan DAS-68416-4, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (D051451 – 2017/2780(RSP))
(2018/C 337/08)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan DAS-68416-4, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (D051451), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder, särskilt artiklarna 7.3, 9.2, 19.3 och 21.2 (1), |
— |
med beaktande av omröstningen av den 12 juni 2017 i den ständiga kommitté för livsmedelskedjan och djurhälsa som avses i artikel 35 i förordning (EG) nr 1829/2003, där inget yttrande utfärdades, |
— |
med beaktande av artiklarna 11 och 13 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (2), |
— |
med beaktande av det yttrande som antogs av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) den 26 januari 2017, och som offentliggjordes den 16 mars 2017 (3), |
— |
med beaktande av förslaget av den 14 februari 2017 till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 182/2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (COM(2017)0085, COD(2017)0035), |
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner där parlamentet avvisat ett godkännande av genetiskt modifierade organismer (4), |
— |
med beaktande av förslaget till resolution från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, |
— |
med beaktande av artikel 106.2 och 106.3 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
Den 25 januari 2011 lämnade Dow AgroSciences Europe in en ansökan om utsläppande på marknaden av livsmedel, livsmedelsingredienser och foder som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan DAS-68416-4 till den nationella behöriga myndigheten i Nederländerna, i enlighet med artiklarna 5 och 17 i förordning (EG) nr 1829/2003. Ansökan gällde även utsläppande på marknaden av den genetiskt modifierade sojabönan DAS-68416-4 i produkter som består av eller innehåller denna sojaböna för annan användning än som livsmedel och foder, som är tillåten för andra sojabönor, med undantag för odling. |
B. |
Den 26 januari 2017 antog Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) ett positivt yttrande i enlighet med artiklarna 6 och 18 i förordning (EG) nr 1829/2003, som sedan offentliggjordes den 16 mars 2017 (5). |
C. |
I förordning (EG) nr 1829/2003 anges att genetiskt modifierade livsmedel eller foder inte får ha negativa effekter på människors eller djurs hälsa eller för miljön, och att kommissionen ska ta hänsyn till alla relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen och andra berättigade faktorer som har betydelse för den aktuella frågan vid utarbetandet av beslutet. |
D. |
Flera kritiska kommentarer har inkommit från medlemsstaterna under den tre månader långa samrådsperioden (6). Enligt de mest pessimistiska bedömningarna ger till exempel den nuvarande tillämpningen och de uppgifter som lagts fram om en riskbedömning inte tillräcklig information för att helt och hållet utesluta negativa effekter på djurs och människors hälsa och de uppgifter som sökanden hittills tillhandahållit räcker inte för att slutföra utvärderingen av ansökan, och de begränsade studierna gör att det är svårt att göra en fullständig riskbedömning. |
E. |
Medlemsstaterna har bland annat kritiserat följande: bristen på studier om effekterna av genetiskt modifierade sojabönor på människors och djurs hälsa, vilket innebär att miljöriskbedömningen inte kan slutföras; valet av och läget på platsen för den jämförande bedömningen; det faktum att den toxikologiska riskbedömningen inte kan genomföras, eftersom det inte funnits något lämpligt toxicitetstest av växtmaterial från sojabönan DAS-68416–4; bristen på information om kompletterande herbicider som får användas på den genetiskt modifierade grödan och deras metaboliter; det faktum att näringsbedömningen stöder sig på en branschstudie från vilka inga vetenskapliga slutsatser kan dras och att sökandens förslag till en miljöövervakningsplan inte uppfyller de mål som definieras i bilaga VII till Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön (7). |
F. |
Sojabönan DAS-68416–4 uttrycker proteinet aryloxialkanoat dioxygenase-12 (AAD-12) som ger tolerans mot 2,4-diklorfenoxiättiksyra (2,4-D) och andra relaterade fenoxiherbicider. Dessutom uttrycker den fosfinotricinacetyltransferas (PAT) som ger tolerans mot glyfosinatammoniumbaserade herbicider. |
G. |
Inom oberoende forskning finns det en oro kring riskerna med det verksamma ämnet 2,4-D vad gäller embryoutveckling, medfödda missbildningar och endokrina störningar (8). Trots att godkännandet för det verksamma ämnet 2,4-D förnyades 2015, saknas det fortfarande uppgifter från den sökande om hormonstörande egenskaper (9). |
H. |
Glufosinat klassificeras som toxiskt för reproduktion och omfattas därför av uteslutningskriterierna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (10). Godkännandet för glufosinat löper ut den 31 juli 2018 (11). |
I. |
Ett antal experter har uttryckt oro över en produkt som bryter ned 2,4-D-2,4-diklorfenol, som kan förekomma i den importerade sojabönan DAS-68416-4. 2,4-diklorfenol är ett känt hormonstörande ämne med reproduktionstoxicitet. |
J. |
På grund av att det är mycket lösligt i fetter och oljor förväntas 2,4-diklorfenol ackumuleras i sojaolja i samband med bearbetningen av sojabönor. Den sojaprodukt som används mest av människor är sojaolja, och den ingår i många produkter, bland annat vissa bröstmjölksersättningar (12). |
K. |
Mängden 2,4-diklorfenol i en produkt kan vara större än mängden rester av 2,4-D. Det finns inga gränsvärden för rester av 2,4-diklorfenol i unionen. |
L. |
Det finns en färsk FN-rapport som visar att bekämpningsmedel står för omkring 200 000 dödsfall per år orsakade av akut förgiftning, varav 99 % i utvecklingsländerna. Unionen har förbundit sig till målen för en hållbar utveckling, i vilka ingår ett åtagande om att före 2030 avsevärt minska antalet dödsfall och sjukdomar orsakade av farliga kemikalier samt förorening och kontaminering av luft, vatten och mark (mål 3 för hållbar utveckling, delmål 3.9), och en av indikatorerna är den dödlighet som orsakas av oavsiktlig förgiftning (13). Det har visat sig att herbicidtoleranta genetiskt modifierade grödor leder till en större användning av dessa herbicider än av deras traditionella motsvarigheter (14). |
M. |
Unionen har förbundit sig att föra en konsekvent politik för utveckling som strävar efter att minimera inkonsekvenser och skapa synergieffekter mellan unionens olika politikområden, bland annat på områdena handel, miljö och jordbruk (15), för att gynna utvecklingsländerna och effektivisera utvecklingssamarbetet (16). |
N. |
Ett tillstånd för att importera sojabönan DAS-68416-4 till unionen kommer utan tvekan att leda till att den odlas alltmer i tredjeländer, inklusive utvecklingsländer, och till att användningen av 2,4-D och glufosinatherbicider ökar i motsvarande grad. |
O. |
Utvecklingen av genetiskt modifierade grödor med tolerans mot flera selektiva herbicider beror främst på den snabba utvecklingen av ogräs som uppvisat resistens mot glyfosat i länder som varit starkt beroende av genetiskt modifierade grödor. |
P. |
Inget yttrande utfärdades vid omröstningen av den 12 juni 2017 i den ständiga kommitté för livsmedelskedjan och djurhälsa som avses i artikel 35 i förordning (EG) nr 1829/2003. Femton medlemsstater röstade emot medan endast elva medlemsstater, som bara utgör 36,57 % av unionens befolkning, röstade för, och två medlemsstater lade ner sina röster. |
Q. |
Kommissionen har vid flera tillfällen beklagat att den sedan förordning (EG) nr 1829/2003 trädde i kraft varit tvungen att anta beslut om godkännande utan stöd av den ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och att det vid beslut om godkännande av genetiskt modifierade livsmedel och foder har blivit norm att hänskjuta ärendet till kommissionen för slutligt beslut, något som egentligen tillhör undantagen i förfarandet. Ordförande Jean-Claude Juncker har också kallat denna praxis för odemokratisk (17). |
R. |
Den 28 oktober 2015 förkastade parlamentet, vid första behandlingen, förslaget av den 22 april 2015 om ändring av förordning (EG) nr 1829/2003 (18), och uppmanade kommissionen att dra tillbaka sitt förslag och lägga fram ett nytt. |
S. |
Enligt skäl 14 i förordning (EU) nr 182/2011 bör kommissionen, i möjligaste mån agera på ett sådant sätt att man undviker att gå emot en dominerande ståndpunkt som kan uppstå inom omprövningskommittén mot lämpligheten av en genomförandeakt, särskilt i känsliga frågor såsom konsumenthälsa, livsmedelssäkerhet och miljöskydd. |
1. |
Europaparlamentet anser att utkastet till kommissionens genomförandebeslut går utöver tillämpningsområdet för de genomförandebefogenheter som fastställs i beslut (EG) nr 1829/2003. |
2. |
Europaparlamentet anser inte att kommissionens genomförandebeslut överensstämmer med unionslagstiftningen, eftersom det inte är förenligt med målet i förordning (EG) nr 1829/2003, nämligen att, i enlighet med de allmänna principerna i förordning (EG) nr 178/2002 (19), skapa en grund för att säkerställa ett gott skydd för människors liv och hälsa, djurs hälsa och välbefinnande samt miljö- och konsumentintressena med avseende på genetiskt modifierade livsmedel och foder, och att samtidigt sörja för att den inre marknaden fungerar effektivt. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att dra tillbaka sitt utkast till genomförandebeslut. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att upphäva eventuella genomförandebeslut avseende ansökningar om godkännande av genetiskt modifierade organismer till dess att tillståndsförfarandet har setts över på ett sådant sätt att bristerna åtgärdas i det nuvarande förfarande som har visat sig vara olämpligt. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inte godkänna några herbicidtoleranta genetiskt modifierade växter utan en fullständig bedömning av resterna från besprutning med kompletterande herbicider och deras kommersiella sammansättningar såsom de används i de länder där de odlas. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att inte godkänna några herbicidtoleranta genetiskt modifierade växter som blivit resistenta mot en kombination av herbicider, som är fallet med sojabönan DAS-68416-4, utan en fullständig bedömning av den specifika kumulativa effekten av resterna från besprutning med en kombination av de kompletterande herbiciderna och deras kommersiella sammansättningar såsom de används i de länder där de odlas. |
7. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att kräva en betydligt mer detaljerad testning av hälsorisker i samband med staplade transformationshändelser såsom DAS-68416-4. |
8. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ta fram strategier för bedömning av hälsorisker och toxikologi, samt för övervakning efter utsläppandet på marknaden, som inriktar sig på hela livsmedels- och foderkedjan och blandningar av dem som är närvarande i livsmedels- och foderkedjan under praktiska användningsförhållanden. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fullt ut integrera den riskbedömning av tillämpningen av kompletterande herbicider och deras restsubstanser i riskbedömningen av herbicidtoleranta genetiskt modifierade växter, oavsett om den genetiskt modifierade växten är avsedd för odling inom unionen eller för import för livsmedel och foder. |
10. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att fullgöra sitt åtagande enligt den konsekventa politiken för utveckling som följer av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
11. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament. |
(1) EUT L 268, 18.10.2003, s. 1.
(2) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
(3) https://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/4719
— |
Resolution av den 16 januari 2014 om förslaget till rådets beslut om utsläppande på marknaden för odlingsändamål, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG, av en majsprodukt (Zea mays L. linje 1507) som modifierats genetiskt för resistens mot vissa fjärilsarter som är skadegörare (EUT C 482, 23.12.2016, s. 110). |
— |
Resolution av den 16 december 2015 om kommissionens genomförandebeslut (EU) 2015/2279 av den 4 december 2015 om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade majsen NK603 × T25 (Antagna texter, P8_TA(2015)0456). |
— |
Resolution av den 3 februari 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande av utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan MON 87705 x MON 89788 (Antagna texter, P8_TA(2016)0040). |
— |
Resolution av den 3 februari 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande av utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan MON 87708 x MON 89788 (Antagna texter, P8_TA(2016)0039). |
— |
Resolution av den 3 februari 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade sojabönan FG72 (MST-FGØ72-2) (Antagna texter, P8_TA(2016)0038). |
— |
Resolution av den 8 juni 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade majsen Bt11 × MIR162 × MIR604 × GA21, och genetiskt modifierad majs som kombinerar två eller tre av dessa transformationshändelser (Antagna texter, P8_TA(2016)0271). |
— |
Resolution av den 8 juni 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om utsläppande på marknaden av en genetiskt modifierad nejlika (Dianthus caryophyllus L., linje SHD-27531-4) (Antagna texter, P8_TA(2016)0272). |
— |
Resolution av den 6 oktober 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om förlängning av godkännandet av utsläppande på marknaden för odlingsändamål av genetiskt modifierat utsäde av majs MON 810 (Antagna texter, P8_TA(2016)0388). |
— |
Resolution av den 6 oktober 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade majsprodukter MON 810 (Antagna texter, P8_TA(2016)0389). |
— |
Resolution av den 6 oktober 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om utsläppande på marknaden för odlingsändamål av genetiskt modifierat utsäde av majs Bt11 (Antagna texter, P8_TA(2016)0386). |
— |
Resolution av den 6 oktober 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om utsläppande på marknaden för odlingsändamål av genetiskt modifierat utsäde av majs 1507 (Antagna texter, P8_TA(2016)0387). |
— |
Resolution av den 6 oktober 2016 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande av utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av genetiskt modifierad bomull 281-24-236 × 3006-210-23 × MON 88913 (Antagna texter, P8_TA(2016)0390). |
— |
Resolution av den 5 april 2017 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av den genetiskt modifierade majsen Bt11 × 59122 × MIR604 × 1507 × GA21, och genetiskt modifierad majs som kombinerar två, tre eller fyra av dessa transformationshändelser Bt11, 59122, MIR604, 1507 och GA21 (Antagna texter, P8_TA(2017)0123). |
— |
Resolution av den 17 maj 2017 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av genetiskt modifierad majs DAS-40278-9 (Antagna texter, P8_TA(2017)0215). |
— |
Resolution av den 17 maj 2017 om utkastet till kommissionens genomförandebeslut om godkännande för utsläppande på marknaden av produkter som innehåller, består av eller har framställts av genetiskt modifierad bomull GHB119 (BCS-GHØØ5-8) (Antagna texter, P8_TA(2017)0214). |
(5) https://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/4719
(6) Bilaga G – medlemsstaternas kommentarer och GMO-panelens svar. http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2011-00052
(7) EGT L 106, 17.4.2001, s. 1.
(8) http://www.pan-europe.info/sites/pan-europe.info/files/public/resources/reports/pane-2014-risks-of-herbicide-2-4-d.pdf
(9) Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 2015/2033 av den 13 november 2015 om godkännande av det verksamma ämnet 2,4-D i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden, och om ändring av bilagan till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 540/2011 (EUT L 298, 14.11.2015, s. 8).
(10) EUT L 309, 24.11.2009, s. 1.
(11) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/HTML/?uri=CELEX:32015R0404&from=SV
(12) Samrådsdokument från medlemsstat, s. 31–32. http://registerofquestions.efsa.europa.eu/roqFrontend/questionLoader?question=EFSA-Q-2011-00052
(13) https://sustainabledevelopment.un.org/sdg3
(14) https://link.springer.com/article/10.1007%2Fs00267-015-0589-7
(15) Kommissionens meddelande av den 12 april 2005Konsekvens i utvecklingspolitiken: Om snabbare framsteg i strävan att uppnå millennieutvecklingsmålen (COM(2005)0134).
(16) https://ec.europa.eu/europeaid/policies/policy-coherence-development_en
(17) Se exempelvis öppningsanförandet i parlamentets kammare, som ingick i de politiska riktlinjerna för nästa Europeiska kommission (Strasbourg den 15 juli 2014), och talet om tillståndet i unionen 2016 (Strasbourg den 14 september 2016).
(18) Antagna texter, P8_TA(2015)0379.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/59 |
P8_TA(2017)0342
Import av foder och livsmedel med ursprung i eller avsända från Japan efter olyckan vid kärnkraftverket i Fukushima
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om utkastet till kommissionens genomförandeförordning om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/6 om särskilda villkor för import av foder och livsmedel med ursprung i eller avsända från Japan efter olyckan vid kärnkraftverket i Fukushima (D051561/01 – 2017/2837(RSP))
(2018/C 337/09)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till kommissionens genomförandeförordning (EU) …/… om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/6 om särskilda villkor för import av foder och livsmedel med ursprung i eller avsända från Japan efter olyckan vid kärnkraftverket i Fukushima (D051561/01, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (1) och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet, särskilt artikel 53.1 b ii, |
— |
med beaktande av artiklarna 11 och 13 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (2), |
— |
med beaktande av förslaget till resolution från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, |
— |
med beaktande av artikel 106.2 och 106.3 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
Allmänna kommentarer
A. |
I genomförandeförordning (EU) 2016/6 krävs det i dag att sändningar av ett antal livsmedel från Japan, bland annat svamp, fisk och fiskeriprodukter, samt ris och sojabönor med ursprung i eller avsända från någon del av Japan ska åtföljas av en giltig försäkran från de japanska myndigheterna, där det intygas att produkterna håller sig inom Japans gällande maximigränser för kontaminering (artikel 5.1 och 5.2). I utkastet till kommissionens genomförandeförordning (nedan kallat förordningsutkastet) krävs det nu endast att en begränsad förteckning över livsmedel och foder från tolv regioner som förtecknas i bilaga II ska åtföljas av en sådan försäkran. I förordningsutkastet stryks också ett antal livsmedels- och foderkategorier från bilaga II. |
B. |
Likaledes skulle enligt artikel 10 i förordningsutkastet officiella kontroller, alltså dokumentkontroller av alla sändningar, jämte slumpmässiga identitetskontroller och slumpmässiga fysiska kontroller, bland dem laboratorieanalyser av förekomsten av cesium-134 och cesium-137, nu krävas endast för livsmedel och foder som finns förtecknade i bilaga II. I förordningsutkastet behålls en låg frekvens av kontroller i samband med importen (skäl 12). |
C. |
När genomförandeförordning (EU) 2016/6 en gång ändrats i enlighet med kommissionens utkast kommer det inte längre att krävas att medlemsstaterna var tredje månad underrättar kommissionen om alla analysresultat genom systemet för snabb varning för livsmedel och foder. |
D. |
I förordningsutkastet får den nuvarande bilagan till genomförandeförordning (EU) 2016/6 kvarstå oförändrad, med sina gränsvärden enligt den japanska lagstiftningen för olika livsmedels- och foderkategorier (3). I genomförandeförordning (EU) 2016/6 ingår inga krav på verifiering av att gränsvärdena för olika livsmedels- och foderkategorier i bilaga I följts, och inte heller i utkastet till ändring av den förordningen, varken i form av dokument från de japanska myndigheterna eller i form av kontroller och provtagning vid EU:s gränser. Därför finns det ingen garanti för att dessa livsmedel och foder kommer att hålla sig inom gränsvärdena för radioaktiv kontaminering. |
E. |
Förordningsutkastet bygger på de japanska myndigheternas förekomstuppgifter för 2014, 2015 och 2016 (över 132 000 uppgifter om radioaktivitet i foder och andra livsmedel än nötkött och över 527 000 uppgifter om radioaktivitet i nötkött). De ändringar som påyrkats i förordningsutkastet bygger visserligen på en ingående analys av de ovannämnda uppgifterna, men varken denna analys eller en länk till rådata finns med i texten. |
F. |
Därför ställer det sig ytterst svårt att bevisa att det räcker med de åtgärder som föreslås för att skydda unionsmedborgarnas hälsa. |
G. |
Redan utan den analys på vilken kommissionen grundat sitt förslag finns det dock tillräckliga skäl att anta att förslaget kan leda till ökad exponering för radioaktivt kontaminerade livsmedel, med motsvarande påverkan av människors hälsa. |
H. |
Ordföranden för kraftföretaget i Tokyo (Tokyo Electric Power Company (TEPCO)) har officiellt bett den japanska regeringen om tillstånd för utsläpp av inemot en miljon ton vatten med hög radioaktivitet, som använts för kylning av kärnkraftverkets skadade reaktorer. Om tillstånd beviljas kan det allvarligt skada säkerhetsnivån för fiskeriprodukter som skördas utanför Japans kust. |
Särskilda synpunkter på bilaga II
I. |
De japanska regioner som för närvarande omfattas av bilaga II (Fukushima, Miyagi, Akita, Yamagata, Nagano, Gunma, Ibaraki, Tochigi, Chiba, Iwate, Yamanashi, Shizuoka och Niigata) är alla exponerade för radioaktivt nedfall efter katastrofen med kärnkraftverket i Fukushima. |
J. |
I förordningsutkastet har ris och därav framställda produkter från regionen Fukushima helt omotiverat avförts från bilaga II. Detta innebär att det inte längre kommer att finnas några krav på att dessa produkter ska bli föremål för provtagning och analys när de kommer in i unionen, och att de japanska myndigheterna inte längre ska vara skyldiga att försäkra att de håller sig inom gränsvärdena för radioaktiv kontaminering. En av de produkter framställda av ris som tagits bort från bilaga II är ris som används i livsmedel för spädbarn och små barn (4). Med tanke på att dessa grupper är särskilt känsliga för exponering för radioaktivitet skulle ingen som helst kontaminering kunna accepteras för dem. Frihandelsavtalet mellan Japan och EU kan tänkas leda till en ökning av risexporten från Japan. Eftersom utrymningsorderna nyligen försatts ur kraft kommer man troligen att på nytt börja odla ris på de kontaminerade risfälten. |
K. |
I skäl 7 i förordningsutkastet står det visserligen att endast ris och därav framställda produkter med ursprung i regionen Fukushima kommer att tas bort från bilaga II, men bilaga II ändras också på så sätt att det numera blir tillåtet att utan kontroller, provtagning eller analys importera sju olika fiskarter till unionen (bland dem atlantisk blåfenad tonfisk, stillahavstonfisk och makrill), liksom också skaldjur och blötdjur som fångats eller skördats i vattnen kring Fukushima. |
L. |
Enligt förslaget kommer också sju fiskarter (bland dem atlantisk blåfenad tonfisk, stillahavstonfisk och makrill), skaldjur (såsom hummer och räkor) och blötdjur (såsom olika slags musslor) att tas bort från bilaga II när det gäller sex andra regioner, alltså Miyagi, Iwate, Gunma, Ibaraki, Chiba och Tochigi. Denna minskning av kontrollerna varken motiveras eller förklaras och inte förklaras det heller varför till exempel just de här arterna anses tillräckligt säkra för att kunna importeras till unionen utan kontroller, medan andra inte är det. |
M. |
Enligt förslaget kommer bilaga II inte längre att gälla för några produkter från regionen Akita (medan den i dag gäller för fem produkter från den regionen, nämligen svamp, aralia, bambuskott, japansk kungsbräken och koshiabura (en vild växt som går att äta), samt för alla produkter som framställts från dem). Här ges det inte heller någon motivering eller förklaring till varför kontrollerna minskas på det här sättet. |
N. |
Bilaga II kommer inte heller längre att gälla för aralia, bambuskott och kungsbräken med ursprung från Yamagata. Här ges det inte heller någon motivering eller förklaring till varför kontrollerna minskas på det här sättet. |
O. |
Bilaga II kommer inte längre att gälla för japansk kungsbräken, örnbräken, och strutbräken från de fem regionerna Iwate, Gunma, Ibaraki, Chiba och Tochigi. Här ges det inte heller någon motivering eller förklaring till varför kontrollerna minskas på det här sättet. |
P. |
Det enda som tilläggs till bilaga II är ”fisk och fiskeriprodukter” från regionen Nagano. Ingen motivering ges till att kontrollerna skärps på det sättet. I december 2011 upphörde man med systematiska kontroller för denna region. I mars 2014 utbyggdes bilaga II än en gång med tillägg av vissa ätliga vilda växter. |
Särskilda synpunkter på bilaga II
Q. |
I förordningsutkastet får den nuvarande bilagan till genomförandeförordning (EU) 2016/6 kvarstå oförändrad, med sina gränsvärden enligt den japanska lagstiftningen för olika livsmedels- och foderkategorier. I genomförandeförordning (EU) 2016/6 ingår inga krav på verifiering av att gränsvärdena för olika livsmedels- och foderkategorier i bilaga I följts, och inte heller i utkastet till ändring av den förordningen, varken i form av dokument från de japanska myndigheterna eller i form av kontroller och provtagning vid EU:s gränser. Därför finns det ingen garanti för att dessa livsmedel och foder inte överstiger gränsvärdena för radioaktiv kontaminering. |
R. |
Sedan den 1 april 2012 har gällande gränsvärden i Japan, och följaktligen inte heller de gränsvärden som förtecknas i bilaga I, inte reviderats i riktning nedåt. Dessa gränsvärden bör sänkas, framför allt när det gäller livsmedel för utsatta grupper såsom mjölk och livsmedel för små barn och spädbarn. |
S. |
Sex år efter katastrofen kan man verkligen fråga sig om unionen bör tillåta att det i dess livsmedelskedja kommer in (ens teoretiskt, eftersom kontroller vid unionens gränser inte är påbjudna i lag) produkter med nedanstående högsta nivåer av cesium–134 och cesium–137: 50Bq/kg för livsmedel avsedda för spädbarn och små barn (modersmjölkersättning, tillskottsnäring och barnmat), liksom också för mjölk och mjölkbaserade produkter, 10 Bq/kg för mineralvatten och liknande drycker samt te bryggt av ojästa teblad och 100 Bq/kg för alla andra livsmedel. |
1. |
Europaparlamentet anser att utkastet till kommissionens genomförandeförordning överskrider de genomförandebefogenheter som fastställs i förordning (EG) nr 178/2002. |
2. |
Europaparlamentet anser att utkastet till kommissionens genomförandeförordning inte är förenligt med målet och de allmänna principerna i förordning (EG) nr 178/2002, om att skapa en grund för att säkerställa ett gott skydd för människors liv och hälsa, djurs hälsa och välbefinnande samt miljö- och konsumentintressena. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att dra tillbaka sitt utkast till genomförandeförordning och att lägga fram ett nytt utkast för kommittén senast vid utgången av 2017. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, när den utarbetar sitt nya förslag, bland annat
|
5. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att, i avvaktan på att dess nya förslag ska bli färdigt, införa nödåtgärder, såsom det krävs i artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002, för att säkerställa högsta möjliga nivåer av skydd för människors hälsa. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att omedelbart, också via unionens system för snabb varning för livsmedel och foder, göra offentligt tillgänglig den analys som den tagit som grund för sitt utkast till förslag, liksom också detaljer om det kontrollsystem som införts av de japanska myndigheterna, med motiveringar om dess relevans och effektivitet. |
7. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ge en aktuell bild av den radiologiska situationen i Japan sedan 2011, samt omfattande översikter, år för år för perioden 2011–2017 om det radioaktiva material som kommit ut, både i atmosfären och i Stilla havet från kärnkraftverket i Fukushima, så att det går att göra en grundlig analys av livsmedelssäkerheten. |
8. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen samt medlemsstaternas regeringar och parlament. |
(2) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13.
(3) ”Livsmedel för spädbarn och små barn”, ”Mjölk och mjölkbaserade drycker”, ”Mineralvatten och liknande drycker samt te bryggt av ojästa teblad” och ”Andra livsmedel”, liksom också foder avsett för nötkreatur, hästar, svin, fjäderfä och fisk.
(4) Omfattas av CN-kod 1901.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/63 |
P8_TA(2017)0344
Vapenexport: genomförande av den gemensamma ståndpunkten 2008/944/Gusp
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om vapenexport: genomförande av den gemensamma ståndpunkten 2008/944/Gusp (2017/2029(INI))
(2018/C 337/10)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av principerna i artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), framför allt om att stödja demokrati och rättsstaten samt bevara freden, förebygga konflikter och stärka internationell säkerhet, |
— |
med beaktande av rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp av den 8 december 2008 om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel (1) (nedan kallad den gemensamma ståndpunkten), |
— |
med beaktande av EU:s 17:e (2) och 18:e (3) årliga rapporter, utarbetade i enlighet med artikel 8.2 i den gemensamma ståndpunkten, |
— |
med beaktande av rådets beslut (GUSP) 2015/2309 av den 10 december 2015 om främjande av effektiv vapenexportkontroll (4) och rådets beslut (GUSP) 2017/915 av den 29 maj 2017 om unionens utåtriktade verksamhet till stöd för vapenhandelsfördragets genomförande (5), |
— |
med beaktande av den uppdatering av Europeiska unionens gemensamma militära förteckning som antogs av rådet den 6 mars 2017 (6), |
— |
med beaktande av användarguiden för den gemensamma ståndpunkten om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel, |
— |
med beaktande av EU:s strategiska ram och handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati av den 25 juni 2012, inbegripet punkt 11 e, och av EU:s handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati (2015–2019) av den 20 juli 2015, inbegripet punkt 21 d, |
— |
med beaktande av vapenhandelsfördraget, som antogs av FN:s generalförsamling den 2 april 2013 (7) och trädde i kraft den 24 december 2014, |
— |
med beaktande av rådets beslut 2013/768/Gusp av den 16 december 2013 om EU:s verksamhet till stöd för vapenhandelsfördragets genomförande, inom ramen för den europeiska säkerhetsstrategin (8), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/43/EG av den 6 maj 2009 om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen (9), |
— |
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 428/2009 av den 5 maj 2009 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export, överföring, förmedling och transitering av produkter med dubbla användningsområden (10), ändrad genom förordning (EU) nr 599/2014 av den 16 april 2014, samt av förteckningen över produkter med dubbla användningsområden i bilaga I till den (nedan kallad förordningen om produkter med dubbla användningsområden), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/2134 av den 23 november 2016 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1236/2005 om handel med vissa varor som kan användas till dödsstraff, tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (11), |
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner på detta område, särskilt resolutionerna av den 17 december 2015 om genomförande av den gemensamma ståndpunkten (12), av den 25 februari 2016 om den humanitära situationen i Jemen (13), av den 14 december 2016 om årsrapporten om mänskliga rättigheter och demokrati i världen och Europeiska unionens politik på området 2015 (14) och av den 27 februari 2014 om användningen av bestyckade drönare (15), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 4 juli 2017 om avgifter för privatkopiering (16), |
— |
med beaktande av artiklarna 52 och 132.2 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor (A8-0264/2017), och av följande skäl: |
A. |
Den naturliga rätten till individuellt eller kollektivt självförsvar fastställs i artikel 51 i FN-stadgan. |
B. |
De senaste uppgifterna (17) visar att internationella överföringar av de viktigaste vapentyperna under perioden 2012–2016 nådde en högsta notering jämfört med alla övriga femårsperioder sedan slutet av kalla kriget, med en ökning på 8,4 procent jämfört med siffran från perioden 2007–2011. |
C. |
Vapenexport och vapenöverföringar påverkar människors säkerhet, de mänskliga rättigheterna, demokratin, en god samhällsstyrning och den samhällsekonomiska utvecklingen. Vapenexport bidrar även till förhållanden där människor tvingas fly från sina länder. Detta gör det nödvändigt med ett strikt, öppet, effektivt och allmänt accepterat och definierat system för vapenkontroll. |
D. |
De senaste uppgifterna (18) visar att exporten från EU-28 uppgick till 26 procent av den sammanlagda exporten i världen under perioden 2012–2016, vilket gör EU-28 till kollektivt den näst största vapenleverantören globalt sett, efter Förenta staterna (33 procent) och följt av Ryssland (23 procent). Enligt den senaste rapporten från arbetsgruppen för export av konventionella vapen beviljades EU:s medlemsstater vapenexportlicenser för sammanlagt 94,4 miljarder euro under 2014. |
E. |
De senaste uppgifterna (19) visar att vapenexporten till Mellanöstern ökade med 86 procent och uppgick till 29 procent av den sammanlagda exporten i världen under perioden 2012–2016. |
F. |
De senaste officiella EU-uppgifterna visar att Mellanöstern var den viktigaste regionen vad gäller vapenexport från EU-28 under 2015, med beviljade vapenexportlicenser motsvarande ett värde av 78,8 miljarder euro. |
G. |
Vissa vapenöverföringar från EU-medlemsstaterna till instabila och krisbenägna regioner och länder utnyttjades i väpnade konflikter eller för att utöva internt förtryckt, och en del av överföringarna avleddes enligt uppgift till terroristgrupper, till exempel i Syrien och Irak. De vapen som exporterats till vissa länder, till exempel Saudiarabien, har använts i konflikter, såsom konflikten i Jemen. Sådan export står i uppenbar strid med den gemensamma ståndpunkten och visar på behovet av bättre granskning och insyn. |
H. |
Det finns inget standardiserat kontroll- och rapporteringssystem som informerar om huruvida och i vilken utsträckning man vid export från enskilda medlemsstater har agerat i strid med de åtta kriterierna. Det finns inte heller några sanktionsmekanismer för fall där en medlemsstat exporterar på ett sätt som uppenbarligen inte överensstämmer med de åtta kriterierna. |
I. |
Undersökningar från organisationen Bonn International Conversion Centre (BICC) har visat att det bara i Tyskland under 2015 exempelvis utfärdades 4 256 vapenexportlicenser för export till 83 länder som bedömdes som problematiska med hänsyn till den gemensamma ståndpunkten (20). |
J. |
Både den globala och den regionala säkerhetssituationen har förändrats radikalt, särskilt när det gäller unionens södra och östra grannskap, och detta visar tydligt på det akuta behovet av att förbättra metoderna för framtagande av uppgifter som kan läggas till grund för riskbedömningar inför beslut om exportlicenser och att göra dessa metoder säkrare. |
K. |
Vissa medlemsstater har på senare tid skrivit under strategiska avtal om militärt samarbete gällande bland annat överföringar av stora mängder högkvalitativ militär teknik med icke-demokratiska stater i Mellanöstern och Nordafrika. |
L. |
Enligt Lissabonfördraget är utrotandet av fattigdomen det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik, och det är även ett prioriterat mål för EU:s yttre åtgärder i försöken att bygga en mer stabil och välmående värld. Vapenleveranser till länder i konfliktsituationer innebär att våldet sprids och att dessa länders utvecklingspotential påverkas negativt. |
M. |
Det industriella försvarslandskapet i Europa är en sektor som är av central betydelse och som samtidigt präglas av överkapacitet, överlappning och splittring, vilket hämmar försvarsindustrins konkurrenskraft och har lett till en expansiv exportpolitik. |
N. |
I Europaparlamentets resolution av den 25 februari 2016 om den humanitära situationen i Jemen uppmanades vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att ta initiativ till ett EU-vapenembargo mot Saudiarabien. |
O. |
Situationen i Jemen har förvärrats ytterligare sedan dess, även på grund av militära insatser av den saudiskledda koalitionen. Vissa medlemsstater har slutat att förse Saudiarabien med vapen på grund av landets insatser i Jemen, medan andra har fortsatt att leverera militär teknik i strid med kriterierna 2, 4, 6, 7 och 8. |
P. |
I Europaparlamentets resolution av den 14 december 2016 om årsrapporten om mänskliga rättigheter och demokrati i världen och Europeiska unionens politik på området 2015 betonade parlamentet att mänskliga rättigheter bör vara en prioritering och uppmanade medlemsstaterna att komma överens om att gå i riktning mot en modernare, flexiblare och mer människorättsbaserad exportpolitik, särskilt när det gäller länder där det bevisligen förekommer våldsamt internt förtryck och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. |
Q. |
EU:s globala strategi för utrikes- och säkerhetspolitiken bör syfta till att stärka den politiska samstämmigheten om kontroll av vapenexporten. |
1. |
Europaparlamentet konstaterar att stater har en legitim rätt att förvärva militär teknik i självförsvarssyfte. Parlamentet understryker att en bibehållen försvarsindustri är en del av medlemsstaternas självförsvar. Parlamentet påminner om att ett av skälen till utarbetandet av den gemensamma ståndpunkten var att förhindra att europeiska vapen används mot medlemsstaternas väpnade styrkor och att förhindra människorättskränkningar och en förlängning av väpnade konflikter. Parlamentet upprepar att den gemensamma ståndpunkten är ett rättsligt bindande ramverk med fastställda minimikrav som medlemsstaterna måste tillämpa på området för vapenexportkontroll, och att den inbegriper skyldigheten att bedöma exportlicensansökningar mot bakgrund av samtliga åtta kriterier i den. |
2. |
Europaparlamentet konstaterar att utveckling av försvarsmateriel är ett viktigt verktyg för försvarsindustrin och att den konkurrenskraftiga och innovativa europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen, som ännu inte har utvecklats, bör fungera som ett instrument för att garantera säkerhet och försvar för medlemsstaterna och unionsmedborgarna och bidra till genomförandet av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att få bukt med den nuvarande bristen på effektivitet i försvarsutgifterna på grund av överlappning, fragmentering och frånvaro av driftskompatibilitet och att sträva efter att EU ska bli en säkerhetsgarant också genom bättre kontroll av vapenexporten. Parlamentet påpekar på nytt att det i artikel 10 i den gemensamma ståndpunkten framhålls att medlemsstaternas ekonomiska, kommersiella och industriella intressen inte får påverka tillämpningen av de åtta kriterier som reglerar vapenexporten. |
3. |
Europaparlamentet konstaterar emellertid att militär teknik ibland når destinationer och slutanvändare som inte uppfyller kriterierna i den gemensamma ståndpunkten. Parlamentet är bekymrat över att spridningen av vapensystem i krigstid och i situationer med betydande politiska spänningar kan påverka civilbefolkningen i oproportionellt hög grad. Parlamentet är bestört över den globala kapprustningen och över att militära strategier används för att lösa politiska konflikter och oroligheter. Parlamentet understryker att konflikter företrädesvis bör lösas med diplomatiska medel. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten att avsevärt stärka konsekvensen i genomförandet av den gemensamma ståndpunkten i syfte att öka säkerheten inte bara för de delar av civilbefolkningen som lider till följd av konflikter och människorättskränkningar i tredjeländer utan även inom unionen och för dess medborgare och att skapa likvärdiga förutsättningar för EU-företag. Parlamentet framhåller i detta avseende att ett konsekvent genomförande av den gemensamma ståndpunkten är en förutsättning för EU:s trovärdighet som en värdebaserad global aktör. |
5. |
Europaparlamentet uppmuntrar de länder som håller på att få status som kandidatland, eller länder som på annat sätt önskar engagera sig på vägen mot EU-anslutning, att tillämpa bestämmelserna i den gemensamma ståndpunkten. Parlamentet gläds åt att Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kanada, Georgien, Island, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Montenegro och Norge har anpassat sig till kriterierna och principerna i den gemensamma ståndpunkten och därigenom även går vidare med ytterligare anpassning till den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken och den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Parlamentet uppmanar enträget medlemsstaterna att bedriva ett nära samarbete med de tredjeländer som formellt har anslutit sig till kriterierna i den gemensamma ståndpunkten, särskilt i syfte att förbättra informationsutbytet och säkerställa mer insyn vid beviljandet av licenser. Parlamentet uppmanar dessutom Europeiska utrikestjänsten att särskilt uppmuntra europeiska länder att anpassa sig till den gemensamma ståndpunkten för att skapa ett säkrare utvidgat europeiskt område. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten att bedriva ett nära samarbete för att förebygga riskerna i samband med att vapen kommer på avvägar eller lagras, såsom riskerna för olaglig vapenhandel och vapensmuggling. Parlamentet understryker risken för att vapen som exporteras till tredjeländer kommer tillbaka till EU genom vapensmuggling och vapenhandel. |
7. |
Europaparlamentet noterar unionens stora ansvar för säkerhetsrisken på grund av avsaknaden av ett starkare stöd och åtagande från EU:s sida i fråga om att avveckla de många vapenlager som alltjämt finns i Bosnien och Hercegovina, Albanien och Ukraina. |
8. |
Europaparlamentet anser att metoderna för riskbedömningar inför beslut om exportlicenser bör inbegripa en försiktighetsprincip och att medlemsstaterna förutom att bedöma om en specifik militär teknik skulle kunna utnyttjas för att utöva internt förtryck eller i andra oönskade syften (funktionell strategi) också bör bedöma riskerna på grundval av den allmänna situationen i destinationslandet (principiell strategi). |
9. |
Europaparlamentet konstaterar att det i samband med brexit är viktigt att Förenade kungariket fortsätter att vara bundet av den gemensamma ståndpunkten och tillämpar dess tillämpningsbestämmelser som andra europeiska tredjeländer. |
10. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten att ta fram en särskild strategi för att formellt skydda de visselblåsare som slår larm om missförhållanden som begås av organisationer och företag inom vapenindustrin och som strider mot kriterierna och principerna i den gemensamma ståndpunkten. |
11. |
Europaparlamentet framhåller vikten av konsekvens mellan alla unionens exportkontrollsystem, särskilt i fråga om tolkningen av kontrollkriterierna. Parlamentet upprepar dessutom vikten av konsekvens mellan exportkontroll och andra utrikespolitiska instrument samt handelsinstrument, såsom det allmänna preferenssystemet och förordningen om konfliktmineraler. |
12. |
Europaparlamentet upprepar att EU-företags okontrollerade export av it-övervakningsteknik kan inverka menligt på den digitala infrastrukturens säkerhet i EU och på de mänskliga rättigheterna. Parlamentet framhåller i detta avseende vikten av en snabb, effektiv och övergripande uppdatering av EU:s förordning om produkter med dubbla användningsområden, och uppmanar rådet att anta en ambitiös tidsplan i denna fråga. |
13. |
Europaparlamentet betonar betydelsen av att effektivt begränsa vapenexport till privata säkerhetsföretag som slutanvändare, och att sådana licenser beviljas endast om det – efter grundliga säkerhetskontroller – fastställs att det berörda privata säkerhetsföretaget inte deltagit i människorättskränkningar. Parlamentet understryker att det måste inrättas mekanismer för ansvarsskyldighet för att sörja för att privata säkerhetsföretag använder vapen på ett ansvarsfullt sätt. |
Genomförande av kriterierna i den gemensamma ståndpunkten
14. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium ett, enligt de årliga rapporterna, åberopades 81 gånger vid avslag 2014 och 109 gånger 2015. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar på nytt vice ordföranden/den höga representanten att inleda ett initiativ till ett EU-vapenembargo mot sådana länder som anklagas för allvarliga brott mot internationell humanitär rätt, framför allt i fråga om avsiktliga angrepp på civil infrastruktur. Parlamentet betonar på nytt att fortsatta licenser för vapenförsäljning till sådana länder utgör en överträdelse av den gemensamma ståndpunkten. |
16. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium två, enligt de årliga rapporterna, åberopades 72 gånger vid avslag 2014 och 89 gånger 2015. Parlamentet beklagar djupt att uppgifterna visar på avsaknaden av en gemensam strategi i synnerhet för situationen i Syrien, Irak och Jemen. Medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten uppmuntras att inleda diskussioner om en utvidgning av kriterium två för att låta det omfatta indikatorer med avseende på demokratiska styrelseformer, eftersom sådana bedömningskriterier skulle kunna bidra till att fastställa ytterligare skyddsgarantier mot oavsiktliga negativa konsekvenser av export. Parlamentet anser även att en mer principiell strategi för riskbedömning skulle vara inriktad på mottagarens allmänna respekt för internationell humanitär rätt och människorättslagstiftning. |
17. |
Europaparlamentet anser att export till Saudiarabien inte är förenlig med åtminstone kriterium två när det gäller landets delaktighet i allvarliga brott mot humanitär rätt, vilket fastställts av behöriga FN-myndigheter. Parlamentet upprepar sin uppmaning av den 26 februari 2016 om det brådskande behovet av att utfärda ett vapenembargo mot Saudiarabien. |
18. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium tre, enligt de årliga rapporterna, åberopades 99 gånger vid avslag 2014 och 139 gånger 2015. Parlamentet framhåller behovet av att, inom ramen för kriterium tre, göra bedömningar av nyliga vapenöverföringar från medlemsstaterna till icke-statliga aktörer, inbegripet tillhandahållande av tekniskt bistånd och utbildning, i ljuset av 2002 års gemensamma åtgärd 2002/589/Gusp om Europeiska unionens bidrag för att bekämpa destabiliserande anhopning och spridning av handeldvapen och lätta vapen. |
19. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium fyra, enligt de årliga rapporterna, åberopades 57 gånger vid avslag 2014 och 85 gånger 2015. Parlamentet beklagar djupt att den militära teknik som exporteras av medlemsstaterna används i konflikten i Jemen. Medlemsstaterna uppmanas eftertryckligen att konsekvent agera i överensstämmelse med den gemensamma ståndpunkten på grundval av ingående långsiktiga riskbedömningar. |
20. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium fem, enligt de årliga rapporterna, åberopades 7 gånger vid avslag 2014 och 16 gånger 2015. Parlamentet påminner om att detta kriterium hänvisar till medlemsstaternas och allierade länders säkerhetsintressen, samtidigt som man erkänner att denna faktor inte får påverka deras beaktande av kriterierna om respekt för de mänskliga rättigheterna och om regional fred, säkerhet och stabilitet. |
21. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium sex, enligt de årliga rapporterna, åberopades 6 gånger vid avslag 2014 medan inga avslag noterades för 2015. Parlamentet är oroat över rapporterna om avledning av vapenexport från medlemsstater till icke-statliga aktörer, däribland terroristgrupper, och varnar för att dessa vapen skulle kunna komma till användning mot civilbefolkningen inom och utanför EU:s territorium. Parlamentet vidhåller att det behövs en strängare kontroll av dessa vapen för att man ska kunna uppfylla de internationella åtagandena när det gäller kampen mot terrorism och organiserad brottslighet. |
22. |
Europaparlamentet oroar sig över att export till Saudiarabien och Qatar möjligen avleds till beväpnade icke-statliga aktörer i Syrien som begår allvarliga brott mot människorättslagstiftningen och den humanitära rätten, och uppmanar arbetsgruppen för export av konventionella vapen att ta itu med denna fråga så snart som möjligt. Parlamentet inser att de flesta vapen som är i händerna på upprorsmakare och terroristgrupper har kommit från icke-europeiska länder. |
23. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium sju, enligt de årliga rapporterna, åberopades 117 gånger vid avslag 2014 och 149 gånger 2015. Parlamentet är oroat över bl.a. den påstådda avledningen av export av handeldvapen och lätta vapen från europeiska länder till vissa destinationer varifrån dessa avletts för leverans till icke-statliga aktörer och andra slutanvändare som är oförenliga med den gemensamma ståndpunkten, i länder som Syrien, Irak, Jemen och Sydsudan. Parlamentet framhåller det akuta behovet av att bygga bedömningarna av risken för avledning på mer än bara ett godtagande av åtaganden gjorda av en mottagande stat i ett slutanvändarintyg. Det finns även ett behov av ändamålsenliga mekanismer för kontroller efter leveranserna för att säkerställa att vapnen inte återexporteras till icke godtagbara slutanvändare. Parlamentet framhåller den roll som Europeiska utrikestjänsten skulle kunna spela genom att stödja medlemsstaternas insatser på detta område. |
24. |
Europaparlamentet konstaterar att kriterium åtta, enligt de årliga rapporterna, åberopades 8 gånger vid avslag 2014 medan inga avslag noterades för 2015. Parlamentet konstaterar att ett bättre genomförande av kriterium åtta skulle utgöra ett avgörande bidrag till EU:s mål för en konsekvent utvecklingspolitik och FN:s mål för hållbar utveckling, i synnerhet mål nr 16.4 bland de sistnämnda. Medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten uppmanas att uppdatera användarguiden för rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp i detta avseende och att inrikta sig på den skada som användning av vapen kan ge upphov till när det gäller utveckling. |
25. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten att införa ett nytt kriterium i den gemensamma ståndpunkten, i syfte att säkerställa att man vid beviljandet av licenser tar vederbörlig hänsyn till risken för korruption när det gäller den berörda exporten. |
Främjande av informationsutbytet mellan medlemsstaterna
26. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten att stärka konsekvensen i genomförandet av den gemensamma ståndpunkten och att stärka mekanismerna för informationsutbyte genom att tillgängliggöra kvalitativt och kvantitativt bättre uppgifter som kan läggas till grund för riskbedömningar inför beslut om exportlicenser på grundval av en säker och omfattande digitalisering av det nuvarande systemet enligt följande:
|
27. |
Europaparlamentet välkomnar intentionen i arbetsgruppen för export av konventionella vapen att involvera Europeiska utrikestjänsten mer systematiskt när den förbereder diskussioner om situationen i destinationsländer och presumtiva slutanvändare. Parlamentet framhåller vikten av regelbundna samråd med arbetsgruppen för de mänskliga rättigheterna inom ramen för denna process. |
28. |
Europaparlamentet konstaterar att effektivt informationsutbyte och samarbete också kräver att personal som arbetar med politik, licensiering och efterlevnad möts, och rekommenderar att tillräckliga resurser ställs till förfogande i detta syfte. En avgörande faktor för att stärka genomförandet av den gemensamma ståndpunkten är att utöka medlemsstaternas relevanta kapacitet. Medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten uppmanas att öka det antal medarbetare som arbetar med exportrelaterade frågor, både på nationell nivå och på EU-nivå. Parlamentet uppmuntrar till inrättande av EU-fonder som kan användas för kapacitetsuppbyggnad bland licensierings- och efterlevnadsansvarig personal i medlemsstaterna. |
29. |
Europaparlamentet betonar behovet av att utveckla en strategi för situationer där medlemsstaterna gör olika tolkning av den gemensamma ståndpunktens åtta kriterier för export av produkter som i allt väsentligt är lika, till liknande destinationer och slutanvändare, för att bibehålla likvärdiga förutsättningar och EU:s trovärdighet utomlands. Parlamentet anser att det också är dags att överväga en starkare roll för EU-institutionerna när det gäller licensieringsprocessen på medlemsstatsnivå, särskilt med tanke på sådana situationer. Medlemsstaterna uppmanas att stödja inrättandet av ett tillsynsorgan för vapenkontroll under ledning av vice ordföranden/den höga representanten. Ett yttrande bör avges till medlemsstater som planerar att bevilja en licensansökan som en eller flera andra medlemsstater redan avslagit. |
30. |
Europaparlamentet betonar det brådskande behovet av att stärka EU-delegationernas roll när det gäller att hjälpa medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten med riskbedömning av exportlicenser och genomförandet av slutanvändarkontroller, kontroller efter leverans och inspektioner på plats. |
31. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft medlemsstaterna att införa en bestämmelse i den gemensamma ståndpunkten för att se till att ett EU-embargo mot ett tredjeland automatiskt skulle återkalla licenser som tidigare beviljats för varor som omfattas av embargot. |
32. |
Europaparlamentet uppmanar enträget alla medlemsstater att fortsätta hjälpa tredjeländer med att vid behov utarbeta, uppdatera och genomföra lagstiftningsåtgärder och administrativa åtgärder för att se till att det inrättas ett system för att kontrollera exporten av vapen och militär teknik. |
Stärkande av efterlevnaden av rapporteringsskyldigheterna
33. |
Europaparlamentet beklagar att EU:s 17:e årliga rapport offentliggjordes så sent, dvs. minst 17 månader efter det att licenserna utfärdades eller exporten ägde rum. Parlamentet beklagar också att EU:s 18:e årliga rapport offentliggjordes först i mars 2017. |
34. |
Europaparlamentet ställer sig kritiskt till att medlemsstaterna inte respekterar de åtta kriterierna, och anser en enhetlig och ambitiös tillämpning av de åtta kriterierna bör främjas. Parlamentet konstaterar att det saknas bestämmelser om sanktioner gentemot medlemsstater som inte respekterar de åtta kriterierna när de beviljar licenser, och uppmanar medlemsstaterna att möjliggöra oberoende kontroller. Parlamentet anser att det är dags att dra igång en process som leder fram till en mekanism som sanktionerar de medlemsstater som inte håller sig till den gemensamma ståndpunkten. |
35. |
Europaparlamentet påminner om att alla medlemsstater enligt artikel 8.2 i den gemensamma ståndpunkten är skyldiga att rapportera om sin vapenexport, och uppmanar samtliga medlemsstater att fullgöra sina skyldigheter. Parlamentet beklagar att antalet medlemsstater som fullt ut bidrar till EU:s årliga rapporter via uppdelade uppgifter om licenser och faktisk export uppgick till 21 för den 17:e årliga rapporten och bara 20 för den 18:e. Parlamentet uppmanar samtliga medlemsstater – dvs. även Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket, som är de tre medlemsstater som har störst vapenexport men inte har bidragit med fullständig rapportering – att tillhandahålla fullständiga uppgifter om sin tidigare export inför nästa årliga rapport. |
36. |
Europaparlamentet efterlyser ett mer standardiserat och smidigt förfarande för rapportering och ett motsvarande rapporteringsförfarande, genom att fastställa en strikt tidsfrist som innebär att uppgiftsrapporteringen ska ske senast i januari året efter det år då exporten ägde rum och genom att ange en bestämd dag för offentliggörande vilken inte ska infalla senare än i mars året efter det år då exporten ägde rum. |
37. |
Europaparlamentet anser att den gemensamma ståndpunkten bör kompletteras med en fortlöpande uppdaterad och offentligt tillgänglig förteckning, inklusive en ingående motiveringsdel som informerar om i vilken mån exporten till respektive mottagarland ägt rum i linje med de åtta kriterierna. |
38. |
Europaparlamentet anser att det bör inrättas ett standardiserat kontroll- och rapporteringssystem som ger information om huruvida, och i vilken utsträckning, enskilda EU-medlemsstaters export brutit mot de åtta kriterierna. |
39. |
Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen medlemsstaterna att fullt ut fullgöra sina rapporteringsskyldigheter i enlighet med den gemensamma ståndpunkten. Parlamentet betonar att högkvalitativa uppgifter om faktiska leveranser är en förutsättning för att uppnå förståelse av hur de åtta kriterierna tillämpas. Medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten uppmanas att undersöka hur man kan använda uppgifter från tullmyndigheter, bland annat genom att skapa särskilda tullkoder för varor med militär användning. |
40. |
Europaparlamentet inser att alla EU:s medlemsstater är signatärstater till FN:s vapenhandelsfördrag. Parlamentet vill att vapenhandelsfördraget ska bli universellt och att större fokus ska läggas på de länder som inte är signatärstater, däribland Ryssland och Kina. Parlamentet berömmer insatserna för att nå ut i fråga om vapenhandelsfördraget och stöder ett effektivt genomförande av det. |
Modernisering av tillhörande verktyg
41. |
Europaparlamentet uppmanar eftertryckligen till en översyn av den gemensamma militära förteckningen och de förteckningar som fogats till förordningen om produkter med dubbla användningsområden, i syfte att säkerställa att alla relevanta obemannade system omfattas till fullo. Parlamentet påminner om sin resolution av den 27 februari 2014 om användningen av bestyckade drönare, särskilt punkt 2 c där det uppmanade till inkludering av bestyckade drönare i de relevanta systemen för vapenkontroll. |
42. |
Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att göra en mer ingående granskning av licenstillverkning i tredjeländer och att sörja för kraftfullare skyddsåtgärder mot oönskad användning. Parlamentet kräver en strikt tillämpning av den gemensamma ståndpunkten när det gäller licenstillverkning i tredjeländer. Medlemsstaterna uppmuntras att beakta tredjelandets förhållningssätt och status med avseende på vapenhandelsfördraget när de fattar beslut om överföringar som skulle stärka det berörda landets tillverknings- och/eller exportkapacitet vad gäller krigsmateriel. |
43. |
Europaparlamentet anser att genomförandet av direktiv 2009/43/EG om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen bör ske i överensstämmelse med genomförandet av den gemensamma ståndpunkten, även när det gäller reservdelar och komponenter. Parlamentet konstaterar att den gemensamma ståndpunkten inte innehåller några begränsningar av tillämpningsområdet, vilket innebär att de åtta kriterierna även gäller för export inom EU. |
44. |
Europaparlamentet är oroat över utmaningarna när det gäller it-säkerhet, särskilt de genombrott i hackningsmetoder som använts för att få tillgång till information och uppgifter som finns hos nationella tillståndsmyndigheter. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att investera tillräckliga medel i teknik och mänskliga resurser för att utbilda personer i särskilda program och metoder för it-säkerhet i syfte att förhindra och bemöta dessa it-säkerhetsutmaningar. |
Parlamentens roll och den allmänna opinionen
45. |
Europaparlamentet konstaterar att inte alla nationella parlament inom EU granskar regeringarnas beslut i fråga om licenser, till exempel genom att utarbeta årliga vapenexportrapporter, och efterlyser i detta avseende en allmän ökning av den parlamentariska kontrollen och den offentliga tillsynen. Parlamentet hänvisar till sin arbetsordning, som möjliggör regelbundna reaktioner på EU:s årliga vapenexportrapporter. |
46. |
Europaparlamentet välkomnar regelbundna samråd med nationella parlament, myndigheter med ansvar för vapenkontroll, branschorganisationer och det civila samhället, eftersom dessa är av central betydelse för att uppnå vederbörlig öppenhet. Parlamentet uppmanar arbetsgruppen för export av konventionella vapen, alla medlemsstater och Europeiska utrikestjänsten att stärka dialogen med det civila samhället och samråden med nationella parlament och myndigheter med ansvar för vapenkontroll. De nationella parlamenten, det civila samhället och universitetsvärlden uppmuntras att under oberoende former granska vapenhandeln, och medlemsstaterna och Europeiska utrikestjänsten uppmanas att stödja sådan verksamhet, också ekonomiskt. |
o
o o
47. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik samt till medlemsstaternas regeringar och parlament. |
(1) EUT L 335, 13.12.2008, s. 99.
(2) EUT C 163, 4.5.2016, s. 1.
(3) EUT C 153, 16.5.2016, s. 1.
(4) EUT L 326, 11.12.2015, s. 56.
(5) EUT L 139, 30.05.2017, s. 38.
(6) EUT C 97, 28.3.2017, s. 1.
(7) Vapenhandelsfördraget, FN, 13-27217.
(8) EUT L 341, 18.12.2013, s. 56.
(9) EUT L 146, 10.6.2009, s. 1.
(10) EUT L 134, 29.5.2009, s. 1.
(11) EUT L 338, 13.12.2016, s. 1.
(12) Antagna texter, P8_TA(2015)0472.
(13) Antagna texter, P8_TA(2016)0066.
(14) Antagna texter, P8_TA(2016)0502.
(15) EUT C 285, 29.8.2017, s. 110.
(16) Antagna texter, P8_TA(2017)0289.
(17) Trends in International Arms Transfers, 2016, Sipri-faktablad, februari 2017.
(18) ibid.
(19) ibid.
(20) 2016 års rapport om vapenexport, Gemeinsame Konferenz Kirche und Entwicklung (GKKE) (Gemensamma kyrko- och utvecklingskonferensen), s. 54.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/71 |
P8_TA(2017)0345
EU:s politiska förbindelser med Latinamerika
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om EU:s politiska förbindelser med Latinamerika (2017/2027(INI))
(2018/C 337/11)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt avdelning V om unionens yttre åtgärder, |
— |
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt femte delen avdelningarna I–III och V (den gemensamma handelspolitiken, utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd samt internationella avtal), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 17 oktober 2016 om den globala strategin för Europeiska unionens utrikes- och säkerhetspolitik, |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 30 september 2009Europeiska unionen och Latinamerika: Globala aktörer i partnerskap (COM(2009)0495), |
— |
med beaktande av de starka kulturella, språkliga, politiska och historiska band som knutits delvis som ett resultat av årtionden av intensiv migration mellan EU-medlemsstater och länder i Latinamerika och Västindien. |
— |
med beaktande av EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen 2015 (nationella och regionala frågor), |
— |
med beaktande av förklaringarna från de toppmöten för stats- eller regeringschefer från Latinamerika och Västindien och från Europeiska unionen som hittills har ägt rum, och särskilt förklaringen från det andra toppmötet mellan EU och Gemenskapen för Latinamerikas och Västindiens stater (Celac), som ägde rum i Bryssel den 10–11 juni 2015 på temat ”Att bygga vår gemensamma framtid: att arbeta tillsammans för välmående, sammanhållna och hållbara samhällen för våra medborgare”, där en politisk förklaring antogs om ett partnerskap för nästa generation (A Partnership for the next generation), |
— |
med beaktande av förklaringen från forumet för civilsamhället EU–Celac den 11 maj 2015 om jämlikhet, rättigheter och demokratiskt deltagande för befolkningarna i Europeiska unionen samt Latinamerika och Västindien (Equality, rights and democratic participation for the peoples of Europe and Latin America and the Caribbean), |
— |
med beaktande av den gemensamma kommunikén från det första EU–Celac-mellantoppmötet på ministernivå, som hölls i Santo Domingo (Dominikanska republiken) den 25–26 oktober 2016, |
— |
med beaktande av den förklaring om unga, entreprenörskap och utbildning som antogs vid det 25:e iberoamerikanska toppmötet för stats- och regeringschefer i Cartagena de Indias (Colombia) den 28–29 oktober 2016, med titeln Youth, Entrepreneurship and Education, |
— |
med beaktande av den politiska förklaringen från det femte Celac-toppmötet för stats- eller regeringschefer i Punta Cana (Dominikanska republiken) den 25 januari 2017, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 20 januari 2016 till stöd för fredsprocessen i Colombia (1), |
— |
med beaktande av sina resolutioner om Venezuela, särskilt resolutionerna av den 8 juni 2016 (2) och av den 27 april 2017 (3) om situationen i Venezuela, |
— |
med beaktande av sin resolution som inte avser lagstiftning av den 5 juli 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående, på Europeiska unionens vägnar, av avtalet om politisk dialog och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Kuba, å andra sidan (4), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 23 oktober 2014 om försvinnandet av 43 lärarstudenter i Mexiko (5), |
— |
med beaktande av resolutionerna från den parlamentariska församlingen EU–Latinamerika (Eurolat), särskilt resolutionerna av den 22 september 2016 om handelsaspekter i de olika pågående förhandlingarna mellan EU och Latinamerika/Västindien (6), om kampen mot fattigdom inom ramen för målen för hållbar utveckling i 2030-agendan för hållbar utveckling (7), om finansiering av politiska partier i EU och Latinamerika (8), om ekonomiska och finansiella förbindelser med Folkrepubliken Kina med inriktning på det strategiska biregionala partnerskapet mellan EU och Latinamerika och Västindien (9) och resolutionen av den 29 mars 2014 om kvinnomord i Europeiska unionen och Latinamerika (10), |
— |
med beaktande av Eurolats rekommendation av den 22 september 2016 om migration, utveckling och den ekonomiska krisen (11), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 5 maj 2010 om EU:s strategi för förbindelserna med Latinamerika (12), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets, Europeiska unionens råds och Europeiska kommissionens förklaring om artikel 5.2 b ii) i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 av den 11 mars 2014 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete för perioden 2014–2020, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 233/2014 av den 11 mars 2014 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete för perioden 2014-2020, |
— |
med beaktande av ILO:s konvention 169 om ursprungsfolk och stamfolk, särskilt artikel 14 om ursprungsfolkens äganderätt och besittningsrätt till den mark som de traditionellt bebor, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 13 juni 2013 om EU:s roll i främjandet av ett bredare transatlantiskt partnerskap (13), |
— |
med beaktande av rekommendationerna i revisionsrättens särskilda rapport om ändamålsenligheten i att kombinera bidrag från regionala investeringsinstrument med lån från finansinstitut för att stödja EU:s externa politik, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandet från utskottet för utveckling (A8-0268/2017), och av följande skäl: |
A. |
Latinamerika och Västindien (LAC) utgör en mycket viktig partner för EU när det gäller att gemensamt ta sig an aktuella utmaningar runt om i världen, t.ex. utrotning av fattigdom, tillgång till dricksvatten, allmängiltig respekt för mänskliga rättigheter, fred och säkerhet, socioekonomisk utveckling, åtgärder för att skapa goda styrelseformer, miljömässig hållbarhet, kampen mot klimatförändring, den digitala omvandlingen och migrationshanteringen. |
B. |
EU–LAC-partnerskapet baseras på nära historiska och kulturella band, omfattande personliga utbyten, starka och växande handels- och investeringsflöden och gemensamma värderingar såsom demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. |
C. |
De 33 LAC-länderna präglas av olika politiska, ekonomiska och kulturella förhållanden som kräver olika tillvägagångssätt inom en enhetlig och konsekvent ram i samband med EU:s yttre åtgärder, samtidigt som EU:s värden avseende demokrati och mänskliga rättigheter alltid försvaras. |
D. |
Det långvariga partnerskapet mellan EU och LAC-länderna baseras på historiska, kulturella, mänskliga och ekonomiska band, som inte får tas för givna och bör inriktas på ett mer övergripande sätt, och på gemensamma principer och värden, inbegripet respekt för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, rättsstatsprincipen, internationell fred och säkerhet och ett gemensamt stöd för ett multilateralt system för global förvaltning baserat på gemensamma normer och dialog. |
E. |
EU och LAC-länderna utgör tillsammans en tredjedel av befolkningen i Förenta nationernas medlemsstater, och står för omkring 25 % av den globala bruttonationalprodukten. |
F. |
Det tillhör prioriteringarna för EU:s yttre åtgärder med LAC-länderna att trappa upp den politiska dialogen och samarbetet avseende migration, klimatförändringar och energi och att motverka den organiserade brottsligheten samt investera i tätare socioekonomiska förbindelser genom förenklade viseringsförfaranden, studentutbyten och forskningssamarbete. |
G. |
Det bi-regionala strategiska partnerskapet mellan Europeiska unionen och Latinamerika och Västindien, som inleddes i juni 1999 för att stärka förbindelserna mellan de båda regionerna, är ännu inte helt konsoliderat. |
H. |
LAC-regionen har genomgått betydande förändringar under det senaste årtiondet, såsom att en stor del av befolkningen genom ekonomiska reformer och socialpolitiska åtgärder kommit upp sig och nu tillhör medelklassen, att välfärden och inkomsterna som genereras i regionens länder fördelas bättre, så att tillgången till utbildning, hälsovård och anständiga bostäder ökat, att det skett en övergripande konsolidering av demokratin, men även att man satt stopp för den så kallade supercykel avseende råvaror som gjorde att miljontals invånare riskerade att falla tillbaka i fattigdom. |
I. |
Efter ett årtionde som präglats av betydande ekonomisk tillväxt har cykeln med höga priser på råvaror som de flesta länder i Latinamerika och Västindien är beroende av nått sitt slut, samtidigt som den ekonomiska inbromsningen i Kina, som nu är LAC:s näst största handelspartner efter USA, har lett till ekonomisk stagnation och till och med tillbakagång i flera av den här regionens länder, vilket är ett hot mot många av de framsteg som uppnåtts och innebär att miljontals människor riskerar att åter hamna i fattigdom. |
J. |
I vissa länder i Latinamerika kräver den allmänna opinionen i omfattande grad ökad demokrati, ett större deltagande och en hållbar ekonomisk politik. |
K. |
Rättsstatsprincipen, som återspeglas i stabila rättsliga ramar med garantier för rättssäkerhet, är av avgörande vikt för att attrahera de investeringar som krävs för att främja ekonomisk återhämtning. |
L. |
Respekt för rättsstatsprincipen och för stabila rättsliga och politiska ramar gör det möjligt för båda regionerna att utöva fri företagsamhet och ha en lämplig investeringsmiljö som inbegriper skydd av principen om rättslig förutsebarhet. |
M. |
Höga inflationsnivåer hindrar tillväxten och måste därför åtgärdas omedelbart. Tillförlitliga växelkurser är nödvändiga för ett lands ekonomiska utveckling. Det är mycket viktigt att genomföra en industripolitik som ökar produktiviteten, diversifierar ekonomin och lockar till sig investeringar. |
N. |
Associeringsavtalen mellan EU och LAC-länderna bidrar till att förbättra den politiska dialogen och handelsdialogen samt investeringsklimatet, genom att öppna marknaderna för tjänstesektorn och offentlig upphandling och möjliggöra genomförande av infrastrukturprojekt. |
O. |
Det är av stor betydelse att Latinamerika och EU utvecklar en gemensam agenda. |
P. |
Viktiga skiften har skett inom EU de senaste åren, till exempel den ekonomiska krisen, utmaningarna i samband med Brexit och flyktingkrisen. |
Q. |
De främsta geopolitiska förändringarna i LAC-länderna i dagsläget – kännetecknade bland annat av en ökande närvaro av asiatiska stater som eftersträvar ekonomiska partnerskap i regionen – kräver att EU verkligen står upp som en lojal bundsförvant till sina partner i LAC-regionen, inte enbart vad gäller ekonomiskt utbyte, utan även som en partner inom sociala framsteg och försvar av gemensamma värden. |
R. |
Det övergripande avtalet mellan EU och Mexiko, associeringsavtalet mellan EU och Chile samt det interregionala ramavtalet om samarbete mellan EU och Mercosur trädde i kraft 1997, 2003 respektive 1999. På grund av dessa avtals betydelse för EU och LAC-länderna behöver de pågående förhandlingarna om uppdatering av avtalen en ambitiös satsning, så att resultatet blir så modernt och progressivt som möjligt. |
S. |
EU är den största källan till utvecklingsbistånd i LAC-regionen, vilket återspeglas i finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete 2014–2020, och en av regionens främsta handelspartner, och det europeiska samarbetet är starkt till följd av finansiellt samarbete och trepartssamarbete. |
T. |
Kommissionen håller på att utarbeta en ny utvecklingsagenda inom ramen för Agenda 2030, och begreppet hållbar utveckling måste tillämpas i alla Latinamerikas länder och inkludera dem alla (också medelinkomstländerna). I denna nya strategi måste även andra kriterier än inkomst per capita beaktas. |
U. |
LAC-länderna har systematiskt anvisats en sekundär plats när EU har definierat de viktigaste prioriteringarna i sin utrikespolitik, trots de kulturella och språkliga banden som förenar EU med LAC-länderna och trots att EU måste finna nya allierade med tanke på att dess geopolitiska inflytande i världen minskar. |
V. |
Atlantområdet – som omfattar Europeiska unionen, Nordamerika, Centralamerika, Sydamerika och länderna längs Afrikas Atlantkust – är viktigt i sin helhet, och det är nödvändigt med ett samarbete mellan de regioner och länder som det består av, för att alla ska kunna ta itu med de gemensamma utmaningar som detta vidsträckta område står inför. |
W. |
WTO:s nästa ministerkonferens kommer att anordnas i Buenos Aires i december 2017 och inom ramen för konferensen kommer även parlamentsdelegationer från medlemsländerna att träffas. |
X. |
Genomförandet av Agenda 2030 för hållbar utveckling säkerställer allomfattande tillgång till information och skydd av yttrandefriheten. |
Y. |
De tio länder som är bäst på energistyrning och tjugo procent av världens oljereserver finns i Latinamerika. |
Z. |
Två länder i Latinamerika, Mexiko och Brasilien, har utsetts till strategiska partner till Europeiska unionen. |
1. |
Europaparlamentet understryker att det biregionala partnerskapet mellan EU och LAC-länderna baseras på gemensamma principer, värden och intressen såsom demokrati, mänskliga rättigheter, fred och solidaritet, rättsstatsprincipen och ett oberoende rättsväsen samt en vilja att upprätthålla dessa faktorer i övergripande förbindelser, och har kommit att bli av avgörande betydelse för att vidareutveckla biregionala utbyten och samarbetsutbyten. Parlamentet betonar att EU och LAC-länderna, i den ekonomiska krisens kölvatten, står inför gemensamma utmaningar på områdena hållbar ekonomisk tillväxt och arbetslöshetsbekämpning, digital omvandling, social inkludering och jämställdhet, samtidigt som man har gemensamma värden. |
2. |
Europaparlamentet framhåller att den nya geopolitiska situationen befäster LAC-regionen som en strategisk prioritering och möjlighet för EU:s utrikespolitik, eftersom det i båda regionerna finns en gemensam vision om en värld som bygger på multilateralism, dialog, hållbarhet, rättsstatsprincipen, respekt för de mänskliga rättigheterna och öppna inkluderande samhällen. Parlamentet erkänner den positiva och rikliga mångfalden av aktörer i förbindelserna mellan EU och LAC-länderna, inklusive stater, städer och lokala enheter, liksom universitet, civilsamhället, företag och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Parlamentet efterlyser ytterligare samordning av avtalen, samarbetsprojekt och politiska kontakter på hög nivå. |
3. |
Europaparlamentet anser att det är mycket viktigt att det politiska och ekonomiska samarbetet med LAC-länderna utvidgas och att man på biregional, delregional och bilateral nivå bygger upp starkare partnerskap med dem, som kompletterande åtgärder. Parlamentet betonar att detta samarbete måste bidra på ett effektivt sätt till konsolideringen av ekonomisk tillväxt via hållbar politik för socioekonomisk utveckling, samtidigt som social delaktighet, medborgerliga friheter och mänskliga rättigheter och fattigdomsminskning säkerställs. Parlamentet anser att partnerskapet mellan EU och LAC-länderna samt associeringsavtalen bör beakta de ekonomiska skillnaderna mellan regionerna och se upp så att de befintliga asymmetrierna inte förvärras. Parlamentet noterar att närvaron av europeiska företag är mycket viktig för de nationella ekonomierna i de latinamerikanska länderna, och betonar att deras verksamhet måste omfattas av befintliga regler och övervakningsprocesser. |
4. |
Europaparlamentet understryker vikten av toppmötena mellan EU och Celac som ett instrument i det strategiska biregionala partnerskapet som en ny ram för politisk dialog. Parlamentet uppmanar EU och Celac att också förstärka detta partnerskap och den politiska dialogen inom ramen för sina tematiska dialoger och viktigaste initiativ, såsom det gemensamma initiativet för forskning och innovation, den strukturerade dialogen om migration samt samordnings- och samarbetsmekanismen för narkotikabekämpning, och genom att arbeta med klart fastställda gemensamma intressen i syfte att tillsammans, inom multilaterala forum såsom FN, G20 och WTO, ta itu med viktiga globala utmaningar på områdena för god samhällsstyrning, ekonomisk tillväxt, social sammanhållning, kultur, innovation och miljö. |
5. |
Europaparlamentet upprepar EU:s och LAC:s åtagande att stärka samarbetet avseende den övergripande agendan, och förespråkar en multilateral strategi i WTO som grundval för ett öppet handelssystem, baserat på regler som är förutsebara, mer inkluderande och effektiva vad gäller uppnående av målen om att minska fattigdomen och främja hållbar utveckling, och även är transparenta och demokratiska, med en förstärkt parlamentarisk dimension. |
6. |
Europaparlamentet ger på nytt uttryck för sitt stöd för regional integration inom LAC-regionen, och betonar behovet av ökad samordning mellan de olika systemen för regional integration i regionen, samtidigt som det är viktigt att respektera eventuella skillnader i fråga om hur snabbt integrationen sker. Parlamentet rekommenderar en förstärkt dialog, samarbete och utbyte av bästa praxis med Celac, Mercosur, Andinska gemenskapen, Centralamerikanska integrationssystemet (Sica) och Stillahavsalliansen, för att intensifiera dialogen på områden av gemensamt intresse och göra dess institutionella ramar starkare. Parlamentet rekommenderar förstärkta regionala initiativ för politisk dialog, samarbete och utbyte av bästa praxis, såsom de sydamerikanska ländernas union (Unasur), Amerikanska samarbetsorganisationen (OAS) och Karibiska gemenskapen (Caricom) för att främja demokratin i Sydamerika. Parlamentet betonar vikten av att stärka det interparlamentariska samarbetet mellan EU och LAC, i synnerhet mellan Europaparlamentet och de olika regionala parlamenten, genom utbyten av politiska och institutionella erfarenheter och kunskap. Parlamentet välkomnar den dialog som nyligen inletts mellan Mercosur och Stillahavsalliansen i syfte att successivt uppnå konvergens och förbättringar vad gäller samråd om framtida regionala och globala utmaningar. |
7. |
Europaparlamentet betonar att politisk stabilitet, ekonomiska regler och institutionell styrka som säkerställer respekt för rättsstatsprincipen och insyn är hörnstenar i en miljö som attraherar långsiktiga investeringar genom rättslig förutsebarhet. Parlamentet understryker att en sådan rättslig ram kräver starka demokratiska institutioner och ansvarsfull ekonomisk planering, samt insatser för att stärka politisk dialog och ekonomiska partnerskap inom regionen och med externa partner. Parlamentet erinrar i detta sammanhang om att partnerskapet med EU spelar en central roll. |
8. |
Europaparlamentet framhåller dynamiken hos Stillahavsalliansen – som omfattar Chile, Colombia, Mexiko och Peru – och uppmanar kommissionens vice ordförande/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att undersöka om det skulle vara lämpligt att EU deltog som observatör i nämnda allians, vilket flera EU-medlemsstater redan gör. |
9. |
Europaparlamentet betonar att de nuvarande globala utmaningarna, inbegripet mänskliga rättigheter, fred, säkerhet, bekämpning av korruption och straffrihet, bristande samhällsstyrning, socioekonomisk hållbar utveckling, utrotning av fattigdom, digital omvandling, massmigration, jämställdhetsfrågor, cybersäkerhet, organiserad brottslighet och terrorism, narkotikahandel, klimatförändringar, geopolitiska förändringar, ojämlikhet inom och mellan länder, informellt arbete och växande arbetslöshet, erbjuder nya möjligheter och samarbetskanaler för att partnerskapet mellan EU och LAC-länderna ska kunna fungera strategiskt när man utgår från en gemensam vision och dagordning. |
10. |
Europaparlamentet betonar att trots en betydande ekonomisk utveckling som har lett till minskad fattigdom och minskad ojämlikhet, så är ojämlikheten fortfarande ett stort hinder för utvecklingen i regionen, där 175 miljoner människor lever i fattigdom och utanförskap, särskilt kvinnor och barn. Parlamentet betonar att ekonomisk tillväxt, social utveckling för alla, en rättvis fördelning av välstånd och grundläggande offentliga tjänster som är tillgängliga för alla är avgörande för att lösa detta problem. |
11. |
Europaparlamentet påminner om att målet att utrota fattigdomen och minska ojämlikheten måste åtgärdas genom ekonomisk och social sammanhållning samt politik för att förbättra den sociala integrationen och öka möjligheterna till arbete och tillgång till utbildning, och betonar behovet av att skydda alla medborgare och se till att medelklassen växer oberoende av de ekonomiska cyklernas effekter, för att konsolidera de framsteg som gjorts för att förbättra levnadsvillkoren, bland annat genom inrättande av sociala grundskydd, och respektera demokratiska värden och mänskliga rättigheter. |
12. |
Europaparlamentet understryker behovet av att integrera ekonomierna i de globala värdekedjorna, med utgångspunkt i en cirkulär ekonomisk modell, och att erkänna vikten av att utarbeta bilaterala och multilaterala handelsavtal som ett effektivt verktyg som kan bidra till att klara gemensamma globala utmaningar, samtidigt som anständigt arbete och social dialog främjas som drivkrafter för hållbar utveckling. Parlamentet betonar vikten av att skapa villkor som gör det möjligt att diversifiera båda regioners ekonomier, så att de blir mindre beroende av och känsliga för globala cykliska variationer. Parlamentet betonar vikten av att främja överföring av vetenskapligt och tekniskt kunnande, att utveckla humankapitalet och diversifiera sysselsättningen, vilket absolut förutsätter ökade investeringar i utbildning, yrkesutbildning och vidareutbildning. |
13. |
Europaparlamentet välkomnar protokollet av den 11 november 2016 om Ecuadors anslutning till EU:s frihandelsavtal med Colombia och Peru, som undertecknades av EU, dess medlemsstater, Ecuador, Colombia och Peru. Parlamentet erinrar om att detta avtal undanröjer höga tulltariffer och tekniska hinder för handel, liberaliserar tjänstemarknader, öppnar marknaden för offentlig upphandling och omfattar skyldigheter avseende snabba och effektiva mekanismer för tvistlösning. |
14. |
Europaparlamentet påpekar att EU är den största utländska investeraren i LAC-länderna, och deras näst största handelspartner, vilket skapar ekonomiska förbindelser i båda riktningarna som baseras på värdena kvalitet, socialt ansvar, jobbskapande, tekniköverföring samt forskning och innovation. |
15. |
Europaparlamentet uppmuntrar ytterligare offentliga och privata partnerskap för att främja ekonomisk utveckling, entreprenörskap, tillväxt och utländska investeringar. Parlamentet betonar behovet av att bekämpa den informella ekonomin och små och medelstora företags underutveckling och svaga konkurrenskraft. Parlamentet efterlyser underlättad och förbättrad rörlighet mellan regionerna, samtidigt som man säkerställer ömsesidig konsekvens ifråga om arbetsrätt och stärker samordningen av de sociala trygghetssystemen. |
16. |
Europaparlamentet betonar behovet av att ta fram hållbara och ändamålsenliga skattesystem i båda regionerna, tillsammans med en adekvat skattekultur, med inrättande av effektiva allmänna skattekontor, vilket skulle kunna främja tillväxt och utveckling av välfärdsstater som tillhandahåller och garanterar offentliga varor och tjänster, såsom tillgång till allmän utbildning, hälsovård, socialförsäkringsinfrastruktur och social trygghet för alla medborgare, och upprepar att skatteparadis och skatteundandragande är till skada för ekonomisk och social utveckling, framsteg och välstånd samt socialt inriktad fördelningspolitik. |
17. |
Europaparlamentet framhåller att ekonomisk tillväxt och handel är grundläggande för att uppnå en hållbar utveckling men inte tillräckligt för att minska fattigdom, ojämlikhet och utanförskap. Parlamentet efterfrågar effektiv politik som bidrar till att minska dessa problem genom en diversifierad och hållbar tillväxt för alla, med ett utpräglat fokus på sociala frågor, institutionellt stöd och respekt för mänskliga rättigheter. |
18. |
Europaparlamentet anser att uppnåendet av målen för hållbar utveckling ska vara det främsta målet för samarbetet mellan Latinamerika/Västindien (LAC) och EU. Parlamentet uppmanar med kraft EU att förstärka programmen för budgetstöd. |
19. |
Europaparlamentet stöder kommissionens nya agenda för utveckling som en del av Agenda 2030. Parlamentet upprepar att Agenda 2030 för hållbar utveckling och målen för hållbar utveckling bör utgöra de huvudsakliga verktygen för samarbetet mellan EU och LAC-länderna, inbegripet alla dimensioner av ekonomisk, social och hållbar utveckling, och alltså inte vara begränsat till fattigdomsutrotning. Parlamentet understryker att EU måste fortsätta att ge offentligt utvecklingsbistånd till samtliga LAC-länder, även till de medel- och höginkomstländer som enligt principen om differentiering inte längre är berättigade till bilateralt utvecklingssamarbete, med en ny utgångspunkt i per capita-inkomst. Parlamentet uppmanar med kraft kommissionen att, som ett undantag och i enlighet med förordningen om finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete, fortsätta att erbjuda bilateralt samarbete till medel- och höginkomstländer under den tid som finansieringsinstrumentet för utvecklingssamarbete för perioden 2014–2020 är giltigt, och även därefter, för att fortsätta stödja dessa länders ansträngningar när det gäller att möta dagens utmaningar. |
20. |
Europaparlamentet begär bättre samordning mellan politikområden och program som stöder LAC-regionen samt unionens yttersta randområden och utomeuropeiska länder och territorier. Parlamentet begär att de politiska åtaganden som gjorts vid de regionala toppmötena mellan EU och LAC ska fullgöras, och att de finansiella resurser som behövs för detta ska göras tillgängliga. |
21. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ange vilka instrument som finns tillgängliga och förse dem med tillräckliga medel genom att vidta lämpliga åtgärder för att anpassa dem till principerna om effektivitet, avsättningsbarhet, harmonisering, ömsesidigt ansvar och redovisningsskyldighet, samt till LAC-ländernas utvecklingsstrategier för att bistå dessa länder i arbetet med att möta utmaningarna och förbereda sig för en eventuell minskning av det offentliga utvecklingsbiståndet (ODA). Parlamentet begär att sådana instrument ska omfatta överföring av kunskap och utbildning samt bidra till skattereformer och reformer av den offentliga finansförvaltningen som bidrar till att skapa ökad tillväxt och till att tillhandahålla offentliga tjänster av hög kvalitet. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att tillämpa genomförbara kriterier avseende principer för utvecklingseffektivitet på sina kombinerade program, särskilt vad gäller egenansvar, anpassning till partnerländerna, utvecklings- och finansrelaterad additionalitet, transparens och ansvarsskyldighet. |
23. |
Europaparlamentet påpekar att LAC-regionen är mycket sårbar för naturkatastrofer till följd av sina geografiska och geologiska egenskaper, och att denna situation förvärras av klimatförändringarna, som måste hanteras globalt i enlighet med principen om gemensamt men differentierat ansvar. Parlamentet uppmanar kommissionen och LAC-länderna att ta itu med de bakomliggande orsakerna och vidta åtgärder för att skapa bättre motståndskraft mot klimatförändringarna samt anta strategier för riskförebyggande och protokoll för en snabb mobilisering av humanitärt bistånd vid nödsituationer. |
24. |
Europaparlamentet efterlyser med kraft genomförande av jämställdhet, kvinnors egenmakt och politik för att främja inkludering av kvinnor i alla sfärer av det politiska, ekonomiska och sociala livet, i syfte att stärka kvinnors aktiva deltagande i samhället, ihärdigt bekämpa kvinnomord, garantera kvinnors fysiska och psykologiska säkerhet, underlätta lika tillgång till arbetsmarknaden, ägande av mark och anställningsmöjligheter samt säkerställa deras sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter. Parlamentet betonar vikten av att förbättra flickors och kvinnors liv. Parlamentet understryker att tillgång till utbildning är avgörande för detta och skulle kunna medföra en social och ekonomisk omvandling. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang den interamerikanska konventionen om att förebygga, bestraffa och utrota våld mot kvinnor (”Belém do Pará-konventionen”) från 1994, och begär att sekretariatet i dess uppföljningsmekanism, MESECVI, ska ges en mer dominerande roll. Parlamentet välkomnar att Europarådets Istanbulkonvention trädde i kraft 2016, och uppmanar de länder i de båda regionerna som ännu inte har undertecknat konventionen att göra det. |
25. |
Europaparlamentet anser att offentlig politik, särskilt för hälsa, utbildning och yrkesutbildning, liksom privata initiativ, som ger möjligheter till de nästan 30 miljoner unga som varken studerar eller arbetar, är grundläggande. Parlamentet betonar att utvecklingsprogrammen måste motverka höga nivåer av konflikter, våld, organiserad brottslighet och mord, som i synnerhet påverkar tonåringar och unga och är en av de största utmaningarna för LAC-länderna. |
26. |
Europaparlamentet framhåller på nytt vikten av att den yngre generationen erbjuds kvalitetsarbeten och utbildningsmöjligheter, eftersom de unga förkroppsligar framtidens hopp om kontinentens långsiktiga politiska stabilitet, och är en avgörande faktor för detta. Parlamentet uppmuntrar ytterligare samarbete med ekonomiska medel i form av bilateralt deltagande på universitetsnivå, stipendier, kunskapsutbyten och internationell rörlighet för studerande mellan EU och LAC-länderna, i synnerhet genom förstärkning av Erasmus+-programmet inom ramen för samarbetet med Celac inom högre utbildning, som lanserades 2015. Parlamentet noterar med tillfredsställelse att Erasmus+-programmet inleddes år 2015 med gott resultat och erbjöd 6 200 utbyten och 3 500 stipendier, mestadels för studenter inom Celac fram till 2020. Det är viktigt att verka för fullständigt och ömsesidigt erkännande av akademiska examina och att stärka det bi-regionala samarbetet i fråga om kvalitet och ackreditering. |
27. |
Europaparlamentet poängterar den viktiga roll som samarbetet mellan EU och Celac spelar inom området forskning, teknik och innovation, och vikten av att skapa ett gemensamt forskningsområde för EU och Celac i syfte att stärka samarbetet kring utbyten för forskare och professorer. |
28. |
Europaparlamentet betonar den grundläggande betydelsen av barns rättigheter och behovet av att alla EU- och LAC-länder strikt efterlever Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter. |
29. |
Europaparlamentet uppmuntrar vidare samarbete i syfte att främja teknisk utveckling och förbättra befolkningens tillgång till informations- och kommunikationsteknik i syfte att anpassa våra samhällen till den digitala omvandlingen. |
30. |
Europaparlamentet framhåller den generella trenden och de gemensamma utmaningarna under det senaste årtiondet när det gäller att främja friheter och sociala rättigheter, och de stora ansträngningar som gjorts för att utarbeta inkluderande offentlig politik för att skydda utsatta grupper och fördela välstånd och ekonomisk tillväxt jämlikt, vilket på ett avgörande sätt bidragit till att nästan 60 miljoner latinamerikaner lyfts ur fattigdom under de senaste 15 åren. Parlamentet uppmanar myndigheterna att respektera och garantera de demokratiska principerna, de grundläggande rättigheterna och friheterna och alla medborgares säkerhet, däribland religiösa minoriteter, miljöaktivister, urbefolkningar, hbti-personer, människor med funktionshinder, tvångsförflyttade och statslösa människor samt befolkningar på landsbygden. Parlamentet understryker vikten av att garantera mötes-, förenings- och yttrandefriheten, både online och offline. |
31. |
Europaparlamentet understryker behovet av att garantera rättigheterna och säkerheten för religiösa minoriteter och hbti-grupper. Parlamentet uppmanar LAC-ländernas regeringar att godkänna lagar och vidta åtgärder som ger skydd åt dem som försvarar mänskliga rättigheter, och som skyddar journalister från förföljelse, hot, förtalskampanjer, godtyckliga gripanden, tortyr, försvinnanden och mord, vilket är aggressioner som de ofta utsätts för. Parlamentet kräver att rättigheter och intressen för ursprungsbefolkning och befolkningsgrupper i landsbygdsområden skyddas vid utvecklingsprojekt med stor miljöpåverkan och vid verksamheter inom gruvindustrin, genom att mekanismer för samråd och samtycke tillämpas på förhand. |
32. |
Europaparlamentet beklagar attackerna mot demokratiskt valda oppositionsledare, journalister, människorättsförsvarare, i synnerhet de som arbetar med miljöfrågor och deras advokater. Parlamentet uppmanar myndigheterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera dessa personers fysiska och psykologiska integritet, och att säkerställa omedelbara, noggranna och opartiska utredningar för att ställa de ansvariga inför rätta i enlighet med internationella standarder. |
33. |
Europaparlamentet upprepar att man måste säkerställa ett aktivt deltagande av och samråd med det civila samhället och icke-statliga organisationer vid förhandlingar om handels- eller associeringsavtal och under den process då avtalen genomförs. |
34. |
Europaparlamentet betonar att rätten till yttrandefrihet och mötesfrihet i LAC-länderna måste skrivas in i avtalen. |
35. |
Europaparlamentet uppmuntrar EU-medlemsstaterna att överväga att anta lagstiftning om möjlighet till frysning av tillgångar och visumrestriktioner för enskilda personer som varit inblandade i allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter. |
36. |
Europaparlamentet upprepar att politiska åtgärder och metoder i fråga om migration måste garantera respekt för de mänskliga rättigheterna, med särskilt fokus på kvinnor och sårbara grupper såsom barn, gamla och funktionshindrade personer, samtidigt som de utmaningar som finns vad gäller gränsskydd och icke-kriminalisering av migranter beaktas. Parlamentet betonar behovet av en omfattande strategi som syftar till att erkänna migrerande arbetstagares ekonomiska och sociala bidrag till värdländerna, transitländers betydelse och vikten av att det upprättas lagliga vägar till medborgarskap i värdländerna, med särskilt beaktande av fördrivna personer som behöver asyl. Parlamentet efterlyser åtgärder för att underlätta och förbättra rörlighet mellan länderna, samtidigt som man säkerställer ömsesidig konsekvens avseende arbetsrätt och stärker samordningen av de sociala trygghetssystemen. |
37. |
Europaparlamentet uppmanar LAC-länderna att se till att sociala och miljömässiga rättigheter och arbetstagarrättigheter respekteras fullt ut. Parlamentet efterlyser ett fullständigt och effektivt genomförande av ILO-konventionerna och respekt för grundläggande arbetsrättsliga normer, vilket bland annat omfattar föreningsfrihet och rätt till förhandlingar om kollektivavtal. Parlamentet framhåller också att alla former av tvångs- eller obligatoriskt arbete måste undanröjas. |
38. |
Europaparlamentet poängterar de utmaningar som båda regionerna står inför när det gäller försvar och säkerhet, inte minst avseende terrorism och kamp mot narkotikahandel och organiserad brottslighet, och uppmuntrar fortsatta insatser för att stärka säkerhets- och försvarssamarbetet genom polisiär och militär samordning, med särskild uppmärksamhet riktad mot informationsutbyten. Parlamentet uppmanar de latinamerikanska länderna att delta i EU:s krishantering och fredsbevarande uppdrag, vilket redan sker i Colombia och Chile. Parlamentet uppmuntrar till ytterligare militärt samarbete för utveckling av särskilda kårer för akut bistånd vid naturkatastrofer och humanitära katastrofer. Parlamentet efterlyser ytterligare samarbete inom sjöfartsskydd, nedrustning, icke-spridning och vapenkontroll. |
39. |
Europaparlamentet kräver otvetydig respekt för principen om staters territoriella integritet. |
40. |
Europaparlamentet beklagar nedskärningarna av det humanitära biståndet och vänder sig emot att dessa nedskärningar fortsätter i de områden som behöver detta bistånd allra mest (norra triangeln av Centralamerika, Haiti och Colombia), och även i områden som har drabbats särskilt hårt av klimatförändringar och naturkatastrofer. |
41. |
Europaparlamentet fördömer de åtgärder som vissa länders regeringar vidtagit när de nekat att ta emot internationellt humanitärt bistånd och därmed gjort det omöjligt att tillgodose ländernas mest grundläggande behov. Parlamentet uppmanar den höga representanten och vice ordföranden att med kraft uppmana berörda myndigheter att ta emot detta bistånd och att föreslå en biståndsplan för varje land. |
42. |
Europaparlamentet uppmanar EU att sträva efter att stödja LAC-länder som präglas av ett ständigt pågående våld, ett oacceptabelt högt antal mord, utomrättsliga avrättningar och påtvingade försvinnanden, eftersom det inte kan skapas något verkligt välstånd, värdighet eller lycka om det inte råder säkerhet. Parlamentet uppmanar med kraft LAC-länderna att vidta åtgärder mot överbeläggningen i fängelserna och att allmänt förbättra förhållandena i fängelserna, för att säkerställa att fångarnas fysiska och psykologiska integritet skyddas, att utreda och bestraffa tortyr och misshandel och att främja en mänskligare behandling av fångarna så att man undviker regelbundet återkommande upplopp som leder till att människor mister livet. |
43. |
Europaparlamentet framhåller behovet av att stärka samarbetet mellan samtliga länder i Atlantområdet i kampen mot olaglig narkotikahandel, varvid man även bör involvera berörda länder i Västafrika, som utgör en viktig förbindelseväg för narkotikaflödet mellan Latinamerika och Europa. |
44. |
Europaparlamentet uppmanar EU att stödja de centralamerikanska länder som drabbas av organiserad brottslighet som hotar deras sociala och politiska strukturer. |
45. |
Europaparlamentet understryker nödvändigheten av att EU fortsätter att stödja säkerhetsstrategin för Centralamerika och säkerhetsstrategin för Karibien. |
46. |
Europaparlamentet understryker att man snarast måste intensifiera kampen mot korruption, skattebedrägeri och straffrihet, eftersom detta är några av de främsta hindren för utveckling, garantera att rättsstatsprincipen respekteras, hålla fria och insynsvänliga val, åstadkomma maktdelning och lika tillgång till ett oberoende, opartiskt och professionellt rättssystem samt stödja god samhällsstyrning, ta itu med institutionella svagheter och stärka förvaltningen. Parlamentet välkomnar det arbete som utförts av EUROsociAL på detta område. |
47. |
Europaparlamentet uppmanar EU- och LAC-länderna att ta itu med och bekämpa korruptionen genom åtgärder som sträcker sig från förebyggande arbete till brottsbekämpning och straffrättslig lagföring samt effektivt genomförande av multilaterala och internationella överenskommelser om bekämpning av korruption, och påpekar att förekomsten av korruption är ett hot inte bara mot social och ekonomisk välfärd och social jämlikhet, utan även mot den politiska legitimiteten och en god samhällsstyrning. Parlamentet betonar att avsaknad av ett oberoende rättsväsen och en offentlig förvaltning skapar misstro mot offentliga institutioner, vilket undergräver rättsstatsprincipen och underblåser våld. Parlamentet understryker att insyn, fria medier och medborgardeltagande krävs för att stärka korruptionsbekämpningen. Parlamentet överväger om nya internationella bestämmelser för att få bort skatteparadis bör införas, såsom ett automatiskt utbyte av skatteinformation och hävande av banksekretessen. |
48. |
Europaparlamentet efterlyser ytterligare samarbete i miljöfrågor – ett mycket viktigt gemensamt intresse – med särskilt fokus på energiomställningen och processen för att minska koldioxidutsläppen, som kommer att ha inverkan på ekonomierna i båda regionerna. Parlamentet framhåller behovet att stödja forskning om och utveckling av förnybar energi, naturskydd, skogsbruk och politiska åtgärder för att ta itu med orsakerna till och konsekvenserna av klimatförändringarna i en region som verkligen drabbas av dess effekter, och ta hänsyn till rättigheterna för lokalbefolkningen och ursprungsbefolkningen i områden där naturtillgångar utvinns. Parlamentet betonar behovet av att ytterligare stödja initiativ som EurocLima eller RIOCC, i enlighet med Limaagendan för hållbar utveckling, miljö, klimatförändringar och energi. Parlamentet erkänner det gemensamma behovet av att genomföra en energiövergång i syfte att uppfylla Parisavtalen med gott resultat. Parlamentet betonar behovet av ytterligare investeringar och samarbete mellan EU:s och LAC-ländernas institutioner och företag för att gemensamt ta itu med energiövergången, minskningen av koldioxidutsläpp och förbättrandet av de grundläggande infrastrukturerna. Parlamentet betonar vikten av att förbättra samhällsstyrningen och de rättsliga förfarandena för att skydda skogar och utöka agroekologiska jordbruksmetoder. |
49. |
Europaparlamentet betonar behovet att påskynda förhandlingarna mellan EU och Mercosur för att snabbt få ett heltäckande, balanserat och ömsesidigt fördelaktigt associeringsavtal, i enlighet med vad som angavs i rådets slutsatser av den 9 mars 2017, så att det blir möjligt att fullborda det befintliga nätet av giltiga avtal mellan EU och Latinamerika. Parlamentet betonar behovet av att avsluta förhandlingarna och nå ett slutligt avtal som ska ratificeras av Europaparlamentet före utgången av innevarande mandatperiod och som kommer att bidra positivt till ekonomisk tillväxt och skapande av sysselsättning i de två ekonomiska områdena samt stärka de historiska, kulturella, politiska och samarbetsrelaterade förbindelserna och förtroendet mellan våra folk. |
50. |
Europaparlamentet framhåller vikten av att öka takten i de pågående förhandlingarna om en modernisering av det övergripande avtalet mellan EU och Mexiko, och önskar att det avtalet ska ingås under 2017. Parlamentet påpekar vikten av att associeringsavtalet mellan EU och Chile blir klart före det första kvartalet 2018. Parlamentet uppmanar de nationella parlament i EU-medlemsstaterna som ännu inte har ratificerat associeringsavtalet mellan EU och Centralamerika att göra det. |
51. |
Europaparlamentet betonar vikten av att Ecuador nyligen anslutit sig till det sektorsövergripande avtalet med Colombia och Peru, och påminner om att dörren också står öppen för Bolivia, om landet beslutar att delta. Parlamentet välkomnar att det inte längre krävs visum för medborgare från Peru och Colombia som vill resa in i Schengenområdet för kortare vistelser. Parlamentet begär att samma undantag från viseringskravet ska gälla för Ecuador. Parlamentet påpekar att dessa åtgärder bidrar till att förbättra EU:s ekonomiska och kulturella band med dessa länder. |
52. |
Europaparlamentet insisterar på vikten av att regler om företagens ansvar och klausuler om skydd av mänskliga och sociala rättigheter systematiskt inkluderas i samtliga associerings-, handels-, och investeringsavtal mellan EU och LAC-länderna. |
53. |
Europaparlamentet påpekar att Mexiko och Brasilien har identifierats som strategiska partner till EU, och önskar att Argentina ska beviljas denna status i egenskap av framträdande aktör i regionen och medlem av Mercosur och G20 och att ramarna för de institutionella förbindelserna ska förnyas. |
54. |
Europaparlamentet erkänner vikten av de iberoamerikanska toppmötena – vilkas funktionsmekanismer har stärkts under de senaste åren – samtidigt som det framhåller den stödjande funktion som det iberoamerikanska generalsekretariatet (Segib) fyller gentemot det tillfälliga ordförandeskapet. Parlamentet understryker det mervärde som det tillför till det övergripande partnerskapet mellan de båda regionerna som ett forum för dialog, samordning och samarbete. Parlamentet önskar i detta sammanhang att det ska inrättas en samarbetsmekanism, som skulle kunna anta formen av ett samförståndsavtal eller ett ramavtal om samarbete mellan kommissionen och/eller Europeiska utrikestjänsten och Segib, och som kan optimera relationen och ge den en mer strukturerad, ordnad och systematisk form med jämvikt mellan de båda organen. Parlamentet välkomnar att man under det senaste toppmötet ägnade särskild uppmärksamhet åt viktiga områden, t.ex. ungdomar, utbildning och entreprenörskap. |
55. |
Europaparlamentet upprepar att den parlamentariska församlingen EU–Latinamerika och delegationerna till de parlamentariska församlingarna är mycket framgångsrika och användbara forum för den parlamentariska dimensionen av det strategiska partnerskapet, men även för den politiska dialogen mellan EU och LAC-länderna, inbegripet det civila samhället, vars roll bör förstärkas, och dessutom en viktig komponent i arbetet med att föra vidare medborgarnas önskemål till EU–Celac-toppmötena. Parlamentet betonar vikten av att säkerställa att diskussioner och slutsatser blir synliga och sprids, både via samverkan med EU–Celac-toppmöten och via nationella och regionala institutionella kanaler. |
56. |
Europaparlamentet understryker den funktion som Stiftelsen EU–Latinamerika/Västindien fyller i egenskap av internationell organisation, och önskar att avtalstexten för dess inrättande snabbt ska ratificeras av alla dess 62 medlemmar, eftersom den kan spela en viktig roll för att stödja det biregionala partnerskapet. Parlamentet önskar att permanenta kanaler för samarbete mellan stiftelsen och Eurolat-församlingen ska inrättas. |
57. |
Europaparlamentet stöder en ökning av Europeiska investeringsbankens externa utlåningsmandat för Latinamerika i syfte att upprätthålla och utveckla insatser för att möta behoven av prioriterade finansieringsområden, såsom åtgärder för att motverka klimatförändringar, utveckling av social, ekonomisk och miljömässig infrastruktur och stöd till små och medelstora företag. |
58. |
Europaparlamentet efterlyser bättre och multilateral samordning av EU:s medlemsstater i Interamerikanska utvecklingsbanken (IDB) och Utvecklingsbanken för Latinamerika i syfte att maximera deras ekonomiska inverkan i utvecklingsprogrammen för LAC-länderna. |
59. |
Europaparlamentet upprepar sitt stöd för fredsprocessen i Colombia, som är avgörande för colombianernas framtid och för stabiliteten i den region som landet är en del av, och åtar sig att stödja Colombias regering i genomförandet av freden. Parlamentet betonar i detta sammanhang vikten av att involvera hela det colombianska samhället, särskilt offer och civilsamhällesorganisationer samt människor som fördrivits och tvingats lämna sina hem, och vikten av att ledare för regeringen garanterar säkerhet och skydd för människorättsaktivister och lokala ledare. Parlamentet uppmanar eftertryckligen EU och dess medlemsstater att fortsätta med sitt politiska och finansiella stöd, även genom IDC-förordningen (artikel 5.2) och EU:s förvaltningsfond för Colombia, och stöder rollen för vice ordförandens/den höga representantens särskilda sändebud för Colombia. Parlamentet uttrycker sin önskan att även Nationella befrielsearmén ska åta sig att medverka i den pågående fredsprocessen. Parlamentet välkomnar att Colombias revolutionära beväpnade styrkor (Farc) under FN:s överinseende har genomfört överlämnandet av personliga vapen. Parlamentet stöder det nya uppdrag som inrättats av FN:s säkerhetsråd för att hjälpa Farc-medlemmar att återintegreras i samhället. Parlamentet välkomnar det bilaterala avtalet om eldupphör mellan nationella befrielsearmén och Colombias regering. |
60. |
Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro över den allvarligt försämrade situationen när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och den samhällsekonomiska situationen i Venezuela, i ett alltmer instabilt politiskt och socialt klimat. Parlamentet uppmanar Venezuelas regering att bevara en åtskillnad och ett oberoende mellan de olika regerings- och maktinstanserna, och att på nytt ge nationalförsamlingen fulla konstitutionella befogenheter. Parlamentet uppmanar dessutom de styrande i Venezuela att säkerställa omedelbart och villkorslöst frisläppande av alla politiska fångar, och att så snart som möjligt presentera en tidsplan för val, så att fria och öppna valprocesser kan äga rum. Parlamentet uppmanar det internationella samfundet, regionala aktörer och vice ordföranden/den höga representanten att främja och stödja ett brett nationellt samförstånd som enda möjliga lösning. Parlamentet uppmanar vice ordföranden/den höga representanten att aktivt undersöka andra åtgärder för att på ett konstruktivt sätt stödja den politiska stabiliseringen av landet. Parlamentet avvisar i detta sammanhang alla försök att avleda parlamentets konstitutionellt erkända befogenheter till något annat organ. Parlamentet avvisar med kraft beslutet av myndigheterna i Venezuela att gå vidare med valet till en konstituerande församling den 30 juli 2017, eftersom detta står i strid med principen om maktdelning och respekt för medborgarnas rätt att fritt uttrycka sina politiska åsikter genom demokratiskt valda och legitima institutioner. Parlamentet påminner om att Europaparlamentet, liksom många andra internationella aktörer, inte erkänner detta val eller andra beslut och åtgärder som vidtagits av den nyligen inrättade församlingen, eftersom det kan ifrågasättas om den verkligen är representativ och legitim. Parlamentet uttrycker sin djupa oro över att demokratiskt valda ledamöter av nationalförsamlingen utsätts för olagliga förföljelser och åtal samt över att riksåklagaren och ledamöter av högsta domstolen avskedats. Parlamentet uppmanar regeringen att utan dröjsmål anta åtgärder för att leda händelseutvecklingen i rätt riktning. Parlamentet uppmanar samtliga parter att avhålla sig från våld och ber myndigheterna att garantera full respekt för de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanar vice ordföranden/den höga representanten och Europeiska rådet att överväga restriktiva åtgärder mot vissa personer, såsom frysning av tillgångar samt restriktioner avseende tillträde till EU:s territorium för samtliga personer som medverkat till de allvarliga människorättskränkningarna i Venezuela. |
61. |
Europaparlamentet välkomnar undertecknandet i december 2016 av avtalet om politisk dialog och samarbete mellan EU och Kuba. Parlamentet betonar vikten av att påskynda avtalets genomförande, vilket kan få positiva konsekvenser för det övergripande EU–Celac-partnerskapet. Parlamentet påpekar att avtalet om politisk dialog och samarbete bör bidra till bättre levnadsförhållanden och sociala rättigheter för Kubas medborgare, framsteg på vägen mot demokrati och respekt för och främjande av grundläggande friheter. Parlamentet betonar att avtalets giltighetstid kommer att vara avhängigt av den kubanska regeringens faktiska genomförande av de bestämmelser om mänskliga rättigheter som fastställs i avtalet och baseras på Europaparlamentets resolutioner. |
62. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till Celac-ländernas regeringar och parlament. |
(1) Antagna texter, P8_TA(2016)0016.
(2) Antagna texter, P8_TA(2016)0269.
(3) Antagna texter, P8_TA(2017)0200.
(4) Antagna texter, P8_TA(2017)0297.
(5) EUT C 274, 27.7.2016, s. 28.
(6) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ montevideo_2016/adopted_docs/trade_en.pdf
(7) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ montevideo_2016/adopted_docs/poverty_en.pdf
(8) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ montevideo_2016/adopted_docs/pparties_en.pdf
(9) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ montevideo_2016/adopted_docs/china_en.pdf
(10) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ athens2014/adopted_docs/femicide/1026102en.pdf
(11) http://www.europarl.europa.eu/intcoop/eurolat/assembly/plenary_sessions/ montevideo_2016/adopted_docs/migration_en.pdf
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/82 |
P8_TA(2017)0346
Korruption och mänskliga rättigheter i tredjeländer
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om korruption och mänskliga rättigheter i tredjeländer (2017/2028(INI))
(2018/C 337/12)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av FN:s konvention mot korruption (UNCAC), som trädde i kraft den 14 december 2005 (1), |
— |
med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och FN:s förklaring om försvarare av de mänskliga rättigheterna, |
— |
med beaktande av FN-stadgan, |
— |
med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, |
— |
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, |
— |
med beaktande av OECD:s konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförbindelser och rådets rekommendation från 2009 om ytterligare bekämpning av bestickning och rekommendationen från 2009 om avdragsrätt för bestickning av utländska offentliga tjänstemän och andra relevanta instrument (2), |
— |
med beaktande av EU:s strategiska ram för mänskliga rättigheter och demokrati, som antogs 2012, och handlingsplanen för mänskliga rättigheter och demokrati (2015–2019), som rådet (utrikesfrågor) antog den 20 juli 2015, |
— |
med beaktande av EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare, som rådet (allmänna frågor) antog vid sitt 2 914:e möte den 8 december 2008 (3), |
— |
med beaktande av FN:s resolution Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, som FN:s generalförsamling antog den 25 september 2015 (4), |
— |
med beaktande av Europeiska investeringsbankens (EIB) rapport Policy för att förebygga och motverka förbjudet beteende inom Europeiska investeringsbankens verksamhet (”EIB:s bedrägeribekämpningspolicy”) som antogs den 8 november 2013 (5), |
— |
med beaktande av FN:s vägledning Guiding Principles on Business and Human Rights: Implementing the United Nations ”Protect, Respect and Remedy” Framework (6), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 juni 2016 om företag och mänskliga rättigheter (7), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 oktober 2016 om företagens ansvar för allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna i tredjeländer (8), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 oktober 2016 om bekämpning av korruption och uppföljning av resolutionen från det särskilda utskottet för frågor om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt (CRIM) (9), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2016 om skattebeslut och andra åtgärder av liknande karaktär eller med liknande effekt (10), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 november 2015 om skattebeslut och andra åtgärder av liknande karaktär eller med liknande effekt (11), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 juli 2015 om skatteundandragande och skatteflykt som utmaningar till goda styrelseformer, socialt skydd och utveckling i utvecklingsländer (12), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 11 juni 2015 om den senaste tidens avslöjanden om fall av korruption på hög nivå i Fifa (13), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 23 oktober 2013 om organiserad brottslighet, korruption och penningtvätt: rekommendationer med avseende på de åtgärder och initiativ som ska vidtas (14), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 oktober 2013 om korruption inom den offentliga och den privata sektorn: inverkan på mänskliga rättigheter i tredjeländer (15), |
— |
med beaktande av Europarådets straffrättsliga konvention om korruption, Europarådets civilrättsliga konvention om korruption och Europarådets ministerkommittés resolutioner (98) 7 och (99) 5 av den 5 maj 1998 respektive den 1 maj 1999 om inrättande av Gruppen av stater mot korruption (Greco), |
— |
med beaktande av Jakartadeklarationen om principerna för korruptionsbekämpande organ, som antogs den 26–27 november 2012 (16), |
— |
med beaktande av Panamaförklaringen om den sjunde årliga konferensen och allmänna mötet i Internationella sammanslutningen för korruptionsbekämpande myndigheter (IAACA), som antogs den 22–24 november 2013, |
— |
med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 17 december 2015 om nationella institutioner för främjande och skydd av mänskliga rättigheter, och människorättsrådets resolution av den 29 september 2016 om nationella institutioner för främjande och skydd av mänskliga rättigheter (17), |
— |
med beaktande av slutrapporten av den 5 januari 2015 från FN:s människorättsråds rådgivande kommitté om korruptionens negativa effekter för åtnjutandet av mänskliga rättigheter (18), |
— |
med beaktande av Afrikanska unionens konvention om förebyggande och bekämpning av korruption (AUCPCC) (19), |
— |
med beaktande av FN:s Global Compact-initiativ för att basera strategier och åtgärder på universella principer om mänskliga rättigheter, sysselsättning, miljö och korruptionsbekämpning (20), |
— |
med beaktande av Transparency Internationals årliga korruptionsuppfattningsindex, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för utrikesfrågor och yttrandena från utskottet för utveckling och utskottet för internationell handel (A8-0246/2017), och av följande skäl: |
A. |
Korruption är en komplex global företeelse som påverkar både det norra och södra halvklotet och kan definieras som missbruk av anförtrodd makt för individuell, kollektiv, direkt eller indirekt privat vinning. Korruptionen utgör ett allvarligt hot mot allmänintresset och den sociala, politiska och ekonomiska stabiliteten och säkerheten genom att underminera allmänhetens förtroende och institutionernas effektivitet och ändamålsenlighet samt värden såsom demokrati, mänskliga rättigheter, etik, rättvisa, hållbar utveckling och god förvaltning. |
B. |
Korruption kan utgöras av allt från mindre insatser för att påverka enskilda personer, offentliga tjänstemän eller genomförandet av offentliga tjänster, till storskaliga försök att undergräva politiska, ekonomiska och/eller rättsliga system, för att främja och finansiera terrorism, underblåsa extremism, minska skatteintäkter och stödja organiserade brottsliga nätverk. |
C. |
Korruption orsakas av att de politiska, ekonomiska och rättsliga systemen misslyckas med att inrätta ett system för tillsyn och ansvarsutkrävande som är stabilt och oberoende. |
D. |
Att minska korruptionen är en förutsättning för ekonomisk tillväxt, minskad fattigdom, skapande av välstånd, utbildning, välfärd, hälso- och sjukvård, infrastrukturutveckling och konfliktlösning, samt för att bygga upp förtroende för institutioner, näringsliv och politik. |
E. |
I många länder utgör korruption inte bara ett avsevärt systemiskt hinder för förverkligandet av demokrati, respekt för rättsstatsprincipen, politisk frihet och hållbar utveckling och av alla medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella mänskliga rättigheter, utan kan också orsaka många kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Korruptionen är en av de mest förbisedda formerna av människorättskränkningarna eftersom den göder orättvisor och ojämlikhet, bland annat när det gäller finansiella och ekonomiska resurser, straffrihet, godtycke samt extremism och konflikter med politiska och religiösa förtecken. |
F. |
Genom att hota konsolideringen av demokratin och verkställandet av mänskliga rättigheter och genom att underminera statliga myndigheter kan korruptionen leda till sociala omvälvningar, inklusive våld, medborgarprotester och stor politisk instabilitet. Korruptionen är alltjämt en systematiskt förbisedd katalysator för konflikter i utvecklingsländer, som leder till utbredda kränkningar av mänskliga rättigheter, inklusive internationell humanitär lagstiftning samt straffrihet för förövare. Det oförändrade tillståndet vad gäller korruption och det olagliga tillskansandet av rikedom på statliga befattningar har lett till att kleptokrater roffar åt sig makt och ser till att behålla den. |
G. |
I många länder leder höga nivåer av korruption till låga nivåer av mänsklig, social och ekonomisk utveckling, låga nivåer i fråga om utbildning och andra offentliga tjänster, begränsade medborgerliga och politiska rättigheter, liten eller obefintlig politisk konkurrens och frihet för medier både på och utanför internet samt brister i tillämpningen av rättsstatsprincipen. |
H. |
Korruptionen inverkar på åtnjutandet av mänskliga rättigheter, medför specifika negativa följder och slår oproportionerligt hårt mot de mest missgynnade, marginaliserade och utsatta grupperna i samhället – såsom kvinnor, barn, personer med funktionsnedsättning, äldre, fattiga, ursprungsbefolkningar eller minoritetsgrupper – eftersom de inte bereds lika tillgång till politisk delaktighet, offentliga och sociala program och tjänster, rättvisa, säkerhet, naturresurser, inklusive mark, arbete, utbildning, hälsa och bostad. Korruptionen omintetgör också framstegen med att få slut på diskriminering och stärka jämställdheten och kvinnors självbestämmande, genom att kvinnors förmåga att hävda sina rättigheter begränsas. Korruptionen förvränger omfattningen och sammansättningen av de offentliga utgifterna, vilket allvarligt skadar statens förmåga att till fullo utnyttja alla tillgängliga resurser för att säkerställa ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, en korrekt fungerande demokrati och rättsstatsprincipen samt utvecklingen av gemensam etik. |
I. |
FN:s 16:e mål för hållbar utveckling är inriktat på fred, rättvisa, uppbyggnad av starka institutioner och korruptionsbekämpning. För att på global nivå uppnå det 16:e målet för hållbar utveckling måste EU snarast och direkt ta itu med olika problem där korruptionen spelar en central roll. Dessa problem handlar om allt ifrån människorättskränkningar till fattigdom, svält och orättvisor. |
J. |
För att motverka korruption krävs gemensamma insatser som är inriktade på att angripa både korruption på hög nivå och mindre korruption i tredjeländer och EU:s medlemsstater. Hänsyn bör från fall till fall tas till den hierarkiska beskyddarverksamheten, belöningssystemen och klientelismen i maktstrukturerna, där korruptionsbrott och straffrihet på högsta nivå ofta är sammankopplat med mindre korruption som direkt påverkar tillvaron för befolkningen och deras tillgång till grundläggande tjänster. |
K. |
Korruption kan inte bekämpas utan starkt politiskt engagemang på högsta nivå, oavsett hur skickliga, kompetenta och villiga organen för nationell tillsyn och brottsbekämpning är. |
L. |
De ekonomiska följderna av korruption är extremt negativa, i synnerhet genom att korruptionen ökar fattigdomen och ojämlikheten bland befolkningen och påverkar kvaliteten på offentlig service, säkerheten, tillgången till allmän hälso- och sjukvård samt till utbildning av hög kvalitet, infrastrukturen, de socioekonomiska möjligheterna till individuell och ekonomisk egenmakt, i synnerhet ekonomisk tillväxt, jobbskapande och sysselsättningsmöjligheter, och genom att den dessutom avskräcker från entreprenörskap och investeringar. |
M. |
Exempelvis kostar korruptionen EU mellan 179 och 990 miljarder euro i termer av BNP per år (21). |
N. |
Enligt Världsbanken betalas omkring 1 biljon US-dollar i mutor varje år världen över, och den totala ekonomiska förlusten till följd av korruption uppskattas till många gånger mer än den siffran. |
O. |
Den organiserade brottsligheten, som är ett allvarligt problem i många länder och har en gränsöverskridande dimension, är ofta kopplad till korruption. |
P. |
Korruption och kränkningar av de mänskliga rättigheterna inbegriper i regel maktmissbruk, bristande ansvarsutkrävande, försvårande av rättsliga utredningar, utnyttjande av olämpligt inflytande och institutionalisering av olika former av diskriminering, klientelism och snedvridning av marknadsmekanismerna. Korruptionen uppvisar ett starkt samband med brister i rättsstatsprincipen och i god förvaltning, och den undergräver ofta ändamålsenligheten hos de institutioner och organ som har anförtrotts att säkerställa kontroller och motvikter och respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter, såsom parlament, brottsbekämpande myndigheter, rättsväsendet och civilsamhället. I länder där rättsstatsprincipen är underminerad av korruption försämras genomförandet och stärkandet av regelverken genom korrupta domare, advokater, åklagare, poliser, utredare och revisorer. |
Q. |
Korruption och kränkningar av mänskliga rättigheter är fenomen som kännetecknar ett ohederligt beteende och myndigheters misslyckanden. Offentliga och privata organisationers trovärdighet och legitimitet kan garanteras bara om deras dagliga verksamhet är baserad på en strikt integritetskultur. |
R. |
Metoder såsom valfusk, olaglig finansiering av politiska partier, vänskapskorruption eller upplevt oproportionerligt inflytande av pengar i politiken urholkar förtroendet för och tilliten till politiska partier och folkvalda ombud, valprocessen och förvaltningarna, underminerar den demokratiska legitimiteten och allmänhetens förtroende för politiken och kan försvaga de medborgerliga och politiska rättigheterna avsevärt. Otillräckliga regelverk och brist på öppenhet och övervakning av den politiska finansieringen kan skapa möjligheter till otillbörlig påverkan och inblandning i hur offentliga angelägenheter sköts. Korruptionsanklagelser kan också användas som ett politiskt instrument för att misskreditera politiker. |
S. |
Korruption inom rättsväsendet strider mot principerna om jämlikhet, icke-diskriminering, tillgång till rättvisa och rätten till en rättvis rättegång och effektiva rättsmedel, vilka kraftigt bidrar till att verkställa alla andra mänskliga rättigheter och till att förhindra straffrihet. Bristen på en oberoende rättslig och offentlig administration gynnar misstro mot offentliga institutioner, vilket underminerar respekten för rättsstatsprincipen och i vissa fall underblåser våld. |
T. |
Det är svårt att mäta korruptionen, eftersom den vanligen innefattar olagligt agerande som medvetet döljs, även om det har tagits fram och införts vissa mekanismer för att identifiera, övervaka, mäta och bekämpa korruption. |
U. |
Ny teknik som distribuerade databasapplikationer eller open source-teknik och -metodik för utredningar erbjuder nya möjligheter att förbättra öppenheten i den offentliga förvaltningens verksamhet. |
V. |
Att stärka skyddet av de mänskliga rättigheterna, i synnerhet av principen om icke-diskriminering, är ett värdefullt instrument i korruptionsbekämpningen. Att bekämpa korruption genom straffrätt och privaträtt innebär att man vidtar repressiva och korrigerande åtgärder. Främjande och stärkande av mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen och god förvaltning är mycket viktiga inslag i lyckade och hållbara strategier för korruptionsbekämpning. |
W. |
Om man skapar samverkanseffekter mellan det straffrättsliga förhållningssättet och det människorättsbaserade förhållningssättet till korruptionsbekämpning skulle man kunna ta itu med de kollektiva och allmänna konsekvenserna av korruption och förhindra en systemisk urholkning av de mänskliga rättigheterna som en direkt eller indirekt effekt av korruption. |
X. |
Den institutionella och rättsliga ramen kring de internationella korruptionsbekämpande insatserna är under utveckling, men det finns stora brister i genomförandet på grund av bristande politisk vilja eller avsaknad av kraftfulla verkställighetsmekanismer. Ett människorättsbaserat förhållningssätt till korruptionsbekämpning skulle innebära ett paradigmskifte och skulle kunna bidra till att man kom till rätta med detta bristande genomförande med hjälp av befintliga nationella, regionala och internationella mekanismer för övervakning av efterlevnaden av skyldigheter på människorättsområdet. |
Y. |
FN:s konvention mot korruption är det enda juridiskt bindande världstäckande instrumentet mot korruption, och omfattar fem huvudområden: förebyggande åtgärder, kriminalisering och brottsbekämpning, internationellt samarbete, återvinning av tillgångar samt tekniskt bistånd och informationsutbyte. |
Z. |
De befintliga internationella skyldigheterna är bra mekanismer för att vidta lämpliga och rimliga åtgärder för att förebygga eller bestraffa korruption inom de offentliga och privata sektorerna, i synnerhet den internationell konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och andra relevanta människorättsinstrument. |
AA. |
Rättsväsendet, ombudsmän och nationella människorättsinstitutioner samt det civila samhällets organisationer har en viktig funktion att fylla inom korruptionsbekämpningen, och deras potential kan stärkas genom ett nära samarbete med nationella och internationella korruptionsbekämpande organ. |
AB. |
Det är angeläget att vidta korruptionsbekämpande åtgärder genom att öka öppenheten och förbättra ansvarsutkrävandet och insatserna mot straffrihet inom staterna och genom att prioritera utarbetandet av strategier och specifik politik som inte bara bekämpar korruption utan även bidrar till att utveckla och/eller bygga upp offentliga strategier i detta avseende. |
AC. |
Både det civila samhället och den privata sektorn kan spela en avgörande roll för att utforma institutionella reformer så att öppenheten och ansvarsutkrävandet stärks. Man kan dra lärdomar från människorättsrörelsernas erfarenhet av att höja det civila samhällets medvetenhet om korruptionens negativa verkningar och bygga upp allianser med statliga institutioner och den privata sektorn till stöd för insatser mot korruption. |
AD. |
Avsaknaden av fria medier, både på och utanför internet, innebär inte bara en inskränkning av den grundläggande rätten till yttrandefrihet, utan skapar även en god jordmån för svåröverskådliga metoder, korruption och olämpligt uppträdande. Oberoende medier och ett medielandskap präglat av mångfald och pluralism spelar en viktig roll när det gäller att säkerställa öppenhet och granskning genom att rapportera, utreda och blottlägga korruption och öka allmänhetens medvetenhet om kopplingen mellan korruption och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Ärekränkningslagstiftning, t.ex. kriminalisering av handlingar som betecknas som ”ärekränkning”, finns i flera länder, även EU-medlemsstater, vilket kan urholka yttrandefriheten och mediefriheten och göra att visselblåsare och journalister avhålls från att slå larm om korruption. |
AE. |
Många civilsamhällesorganisationer – däribland organisationer för korruptionsbekämpning och människorättsorganisationer, fackföreningar, undersökande journalister, bloggare och visselblåsare – avslöjar korruption, bedrägerier, misskötsel och människorättskränkningar trots att det innebär att de riskerar att utsättas för repressalier på t.ex. arbetsplatsen, eller att de åtalas för förtal eller ärekränkning eller utsätts för personlig fara. Bristen på skydd mot repressalier, ärekränknings- och förtalslagarna och avsaknaden av oberoende och trovärdiga utredningar kan avskräcka människor från att tala ut. Det är EU:s plikt att skydda dem, särskilt genom att erbjuda offentligt stöd och bland annat delta i och observera rättegångar mot människorättsförsvarare, och genom att på effektivast möjliga sätt utnyttja sina samarbetsinstrument, såsom det europeiska instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter. Det är helt nödvändigt att säkerställa efterlevnad och korrekt genomförande av den befintliga lagstiftningen. De som blottlägger korruption bör ha rätt att hålla sin identitet hemlig och få garantier för en rättvis rättegång. Visselblåsare bör beviljas internationellt skydd mot förföljelse. |
AF. |
Korruptionsbekämpningen bör också inbegripa åtgärder för att utrota organiserad brottslighet, skatteparadis, penningtvätt, skatteflykt och olagliga finansiella flöden och de system som möjliggör dessa fenomen, eftersom de hämmar ländernas hållbara utveckling, välstånd och redovisningsskyldighet. |
AG. |
Många tredjeländer har ännu inte någon kapacitet att utbyta skatteinformation med EU-länderna, och får därför ingen information från EU-länderna om de av deras medborgare som potentiellt smiter undan skatt. |
AH. |
EU:s finansiering till tredjeländer, även i akutsituationer, behöver övervakas noga genom tydliga kontroller och motvikter i mottagarländerna, för att förebygga de tillfällen till korruption som kan uppkomma och för att blottlägga eventuellt missbruk och avslöja korrupta tjänstemän. |
AI. |
Kontrollen av korruption och olagliga finansiella flöden är en politisk fråga son måste angripas globalt, världsomspännande och gränsöverskridande (G20, FN, OECD, Världsbanken, Internationella valutafonden). |
AJ. |
Vid det internationella forumet för idrottslig integritet (IFSI), som hölls i Lausanne i Schweiz i februari 2017, främjades samarbete mellan regeringar, internationella idrottsorgan och andra organisationer för att bemöta korruption inom idrotten. |
1. |
Europaparlamentet efterlyser gemensamma insatser på nationell och internationell nivå för att förebygga och bekämpa korruption, eftersom korruption sprider sig över gränserna och eftersom ett ökat samarbete mellan stater och mellan regioner måste uppmuntras vid sidan av de civila organisationernas arbete i kampen mot korruption. Parlamentet uppmanar staterna att aktivt engagera sig i internationella forum för att diskutera och nå fram till gemensamma beslut om god praxis och politik som lämpar sig för den särskilda situationen i varje region, i syfte att bekämpa korruption som ett sammanlänkat, komplext och gränsöverskridande fenomen som förhindrar den politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen och underblåser internationell brottslighet, inklusive terrorismrelaterad verksamhet. |
2. |
Europaparlamentet föresätter sig att utarbeta en regelbunden uppdateringsrapport om korruption och mänskliga rättigheter under varje valperiod. |
3. |
Europaparlamentet anser att kampen mot korruption måste innefatta ett arbetssätt med partnerskap mellan de offentliga och privata sektorerna, och varnar för att ett misslyckande med detta befäster fattigdom, ojämlikhet och skadade rykten, minskar de externa investeringarna, undergräver livsmöjligheterna för unga och medför att kopplingen mellan korruption och terrorism inte bryts. |
4. |
Europaparlamentet är bekymrat över bristerna i genomförandet och efterlevnaden av de befintliga nationella och internationella instrumenten mot korruption, såsom FN:s konvention mot korruption, FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter (Ruggie-riktlinjerna), Europarådets straffrättsliga konvention om korruption och OECD:s konvention om bekämpande av bestickning. Parlamentet uppmanar signatärstaterna att tillämpa dessa till fullo i syfte att skydda sina medborgare på ett bättre sätt. Parlamentet lovar att arbeta med internationella partner för att öka antalet stater som väljer att stärka de demokratiska processerna och bygga upp ansvarsfulla institutioner. |
5. |
Europaparlamentet är bekymrat över de trakasserier, hot, skrämselåtgärder och repressalier som drabbar medlemmar i det civila samhällets organisationer, däribland korruptionsbekämpande föreningar och människorättsrörelser, journalister, bloggare och visselblåsare som blottlägger och kritiserar fall av korruption. Parlamentet uppmanar myndigheterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera dessas fysiska och psykologiska integritet och att säkerställa omedelbara, noggranna och opartiska utredningar för att ställa de ansvariga inför rätta i enlighet med internationella standarder. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar enträget deltagarna i toppmötet om korruptionsbekämpning i London 2016 att fullfölja de åtaganden som gjorts att ta upp orsakerna till korruption och metoder som behövs för att främja öppenhet, samt ge stöd till de mest drabbade. |
7. |
Europaparlamentet påminner om att utarbetande av en EU-extern strategi mot korruption är grundläggande för att effektivt bekämpa korruption och ekonomisk brottslighet. |
8. |
Europaparlamentet betonar att stater är skyldiga att fullgöra sina förpliktelser i fråga om mänskliga rättigheter enligt villkoren i FN:s konvention mot korruption, och uppmuntrar de länder som ännu inte är parter i denna att bli det. Dessutom understryker parlamentet att staterna är skyldiga att förebygga och i sista hand vidta åtgärder mot alla eventuella negativa effekter av korruption inom deras jurisdiktion. |
9. |
Europaparlamentet inser de politiska aktörernas ansvar, vid sidan av företagens ansvar, för att respektera de mänskliga rättigheterna och bekämpa korruption. Parlamentet framhåller att människorättsaspekten måste integreras i alla strategier för korruptionsbekämpning, för att kunna genomföra en obligatorisk och ändamålsenlig förebyggande politik i sådana frågor som öppenhet, lagar om tillgång till offentlig information, skydd för visselblåsare och externa kontroller. |
10. |
Europaparlamentet rekommenderar att EU trappar upp stödet till internationella instrument för att öka öppenheten i de ekonomiska sektorer som är mest benägna till övergrepp på mänskliga rättigheter och korruption. |
11. |
Europaparlamentet stöder inrättandet av moderna, öppna och ändamålsenliga politiska och rättsliga ramar för förvaltningen av naturresurser, och anser att sådana åtgärder kan fungera som kraftfulla vapen mot korruption. Parlamentet välkomnar i detta hänseende utvinningsindustrins initiativ för ökad öppenhet (EITI) och uppmanar EU att uppgradera sitt stöd för att hjälpa resursrika länder att genomföra det som ett kraftfullt globalt verktyg för att främja transparensen och ansvarsskyldigheten i förvaltningen av inkomster från naturresurser. Parlamentet anser att inrättandet av en ändamålsenlig rättslig ram för att säkerställa att de företag och andra aktörer som är inblandade i olje- gas- och gruvsektorernas leveranskedjor tillämpar Eiti-principerna korrekt är en avgörande åtgärd som bör gynnas av EU. |
12. |
Europaparlamentet rekommenderar att man för att angripa och stävja illegala penningflöden från Afrika bör ägna särskild uppmärksamhet åt de kapitalflöden som är resultatet av utvinningen av malm och mineral från gruvanläggningar i konfliktområden. |
13. |
Europaparlamentet konstaterar att korruption är en komplex företeelse som har sina rötter i en mängd olika ekonomiska, politiska, administrativa, sociala och kulturella faktorer och maktförhållanden. Parlamentet påminner därför om att utvecklingspolitiken – för att bidra till kampen mot korruption och samtidigt fokusera på att minska fattigdomen, jämna ut klyftorna och förbättra integrationen – även måste främja mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatlighet och offentliga sociala tjänster, i syfte att uppmuntra goda styrelseformer, bygga upp ett socialt kapital och främja social delaktighet och social sammanhållning och samtidigt ta hänsyn till kulturella och regionala särdrag. |
14. |
Europaparlamentet betonar att ett av de mest effektiva sätten att förebygga korruption är att minska de statliga ingripandena och den byråkratiska förmedlingen och att lägga fram enklare regelverk. |
Beaktande av korruption och mänskliga rättigheter inom EU:s bilaterala förbindelser
15. |
Europaparlamentet understryker att principen om lokalt och demokratiskt egenansvar måste tillämpas på projekt som finansieras genom EU:s stödprogram för att säkerställa en minimistandard för öppenhet. Vidare betonar parlamentet att EU:s externa finansiella instrument bör vara grundade på normer för korruptionsbekämpning och på villkorlighet som bland annat avser resultat och innehåller tydliga delmål, indikatorer och årlig framstegsrapportering samt på åtaganden från partnerländernas sida för att utöka utnyttjandet av EU:s finansiella stöd. |
16. |
Europaparlamentet påminner om behovet av att permanent övervaka EU-finansierade projekt och hålla mottagarländernas myndigheter ansvariga om EU-medel inte används på lämpligt sätt, och understryker behovet av att involvera lokala organisationer från det civila samhället och människorättsförsvarare i övervakningen av kontraktens genomförande. Parlamentet betonar vidare behovet av att varje entreprenör som mottar EU-medel till fullo lämnar ut all efterfrågad information, bl.a. om sitt verkliga huvudmannaskap och sin företagsstruktur. |
17. |
Europaparlamentet rekommenderar att EU och andra internationella tillhandahållare av bidrag och lån utför revisioner av bidrag, lån och biståndspaket, och utför noggrann besiktning av mottagande regeringar och organisationer för att undvika att ge ”hyror” till kleptokratiska myndigheter och organisationer som kontrolleras av dem och deras bundsförvanter. Parlamentet intar i detta sammanhang ståndpunkten att även inbördes granskning bör uppmuntras. |
18. |
Europaparlamentet betonar att den korruptionsbekämpande agendan har en avgörande betydelse under förhandlingsprocessen vid inträde i EU. |
19. |
Europaparlamentet uppmanar EU att införa en klausul mot korruption och människorättsklausuler i avtal med tredjeländer, som bör kräva övervakning och samråd och, som en sista utväg, ålägga sanktioner eller upphäva sådana avtal i händelse av allvarlig och/eller systemisk korruption som leder till allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna. |
20. |
Europaparlamentet uppmanar EU att ta fram principer för att bekämpa storkorruption som ett brott i nationell och internationell lagstiftning, bemöta pågående fall av straffrihet för storkorruption genom kraftigare verkställande av lagar mot korruption, och genomföra reformer för att överbrygga de systemiska klyftorna i nationella rättsliga ramar som gör att behållningen från storkorruption kan korsa gränser och undgå tillsynen från nationella finansiella tillsynsmyndigheter och skattemyndigheter. |
21. |
Europaparlamentet betonar att det är viktigt att ägna särskild uppmärksamhet åt en kontinuerlig och strukturerad övervakning och utvärdering av den faktiska tillämpningen av FN:s konvention mot korruption i EU-medlemsstater och länder med vilka EU har eller planerar att ingå någon form av överenskommelse. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaterna att, med hänsyn till EU:s regelverk i fråga om korruptionsbekämpning, inta en ledande roll på internationell nivå och att uppmana unionens partnerländer att bekämpa korruption. |
23. |
Europaparlamentet uppmanar EU att främja korruptionsförebyggande åtgärder och ändamålsenliga mekanismer för allmänhetens delaktighet och offentlig ansvarsskyldighet – däribland rätten att få tillgång till information och genomförande av principer om öppna uppgifter – i alla relevanta dialoger och samråd om mänskliga rättigheter med tredjeländer, och att finansiera projekt som syftar till att inrätta, genomföra och verkställa dessa åtgärder. |
24. |
Europaparlamentet betonar betydelsen av open source-utredning när det gäller korruptionsbekämpande forskning. Parlamentet uppmanar EU att ordentligt finansiera organisationer som arbetar med open source-utredning och digital insamling av bevis för korruption, för att blottlägga korrupta tjänstemän och säkerställa ansvarsskyldighet. |
25. |
Europaparlamentet uppmanar EU att finansiera forskning i distribuerade databasapplikationer som skulle kunna användas för att förbättra öppenheten vid försäljning av statliga tillgångar, följa upp och spåra donerade pengar i EU:s utlandsbistånd samt bemöta valfusk. |
26. |
Europaparlamentet välkomnar ihållande insatser under instrumentet för utvecklingssamarbete och grannskapsinstrumentet för att upprätta och konsolidera oberoende och ändamålsenliga institutioner för bekämpning av korruption. |
27. |
Europaparlamentet uppmanar Europeiska utrikestjänsten och kommissionen att samordna sin planering i fråga om mänskliga rättigheter och kampen mot korruption, i synnerhet när det gäller initiativ för att förbättra insynen, bekämpa straffrihet och stärka de korruptionsbekämpande organen. Parlamentet anser att dessa insatser bör innefatta stöd till nationella människorättsinstitutioner som är bevisat oberoende och opartiska så att de kan agera även i fall av korruption, bland annat genom utredningar för att fastställa kopplingen mellan korruption och människorättskränkningar, samarbete med korruptionsbekämpande organ och hänskjutande av ärenden till åklagarmyndigheter eller brottsbekämpande organ. Parlamentet uppmanar också EU och medlemsstaterna att stärka sina program för rättsligt samarbete med tredjeländer, i syfte att öka utbytet av bästa praxis och effektiva verktyg för kampen mot korruption. |
28. |
Europaparlamentet uppmanar EU att fortsätta stödja korruptionsbekämpande institutioner som finns inrättade i tredjeländer och som har befunnits vara oberoende och opartiska, såsom Guatemalas internationella kommission mot straffrihet (CICIG), samt initiativ för att dela information, utbyta bästa praxis och stärka kapacitetsuppbyggandet. Parlamentet uppmanar enträget dessa länder att förse institutionerna med alla de nödvändiga verktygen, inklusive befogenhet för utredningar, för att de ska kunna arbeta effektivt. |
29. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och Europeiska utrikestjänsten att kanalisera ytterligare medel till utformandet och genomförandet av skyddsprogram riktade till medlemmar av civilsamhällesorganisationer, inklusive organisationer för korruptionsbekämpning, människorättsorganisationer, journalister, bloggare och visselblåsare som avslöjar och påtalar fall av korruption och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Parlamentet vidhåller att alla eventuella framtida uppdateringar av EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare, utvecklingsbistånd och alla eventuella vägledningar om genomförandet av dessa bör innehålla uttryckliga hänvisningar och åtgärder för att gynna skydd av mänskliga rättigheter och bekämpning av korruption, för att göra det lättare för människor att utan fruktan för vedergällning rapportera misstänkt korruption, och för att stödja korruptionsdrabbade samhällen. Parlamentet välkomnar det samråd om skydd för visselblåsare som kommissionen nyligen inlett. Parlamentet betonar att kontaktpunkter om mänskliga rättigheter i EU:s delegationer också särskilt bör uppmärksamma dessa målgrupper och hålla nära kontakt med lokala civilsamhällesorganisationer och människorättsförsvarare, och säkerställa deras internationella synlighet och skydd och därmed också få igång säkra kanaler för att rapportera missförhållanden. |
30. |
Europaparlamentet betonar att tillsynsorgan, lokala verkställande tjänstemän och åklagare som befunnits vara oberoende och opartiska, plus visselblåsare och vittnen till särskilda fall, bör kunna få bistånd och stöd från EU genom representationer på fältet och genom att de inbjuds att delta i utbildningsprogram i Europa. Parlamentet framhåller att detta stöd när så är lämpligt bör göras offentligt. |
31. |
Europaparlamentet uppmanar EU-delegationerna att använda sig av lokala åtgärder och offentlig diplomati för att påpeka fall av korruption och straffrihet, i synnerhet när de leder till svåra kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanar vidare EU-delegationerna och medlemsstaternas ambassader att inkludera rapporter om korruption (antingen systemisk analys eller specifika fall) i genomgångar till Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaterna. |
32. |
Europaparlamentet rekommenderar att Europeiska utrikestjänsten och EU:s delegationer i tillämpliga fall inbegriper ett specifikt riktmärke för kopplingen mellan korruption och mänskliga rättigheter i landstrategidokumenten om mänskliga rättigheter och demokrati, samt att detta ämne ingår som ett prioriterat tema då EU:s särskilda representanter utövar sitt mandat. Parlamentet ber närmare bestämt EU att ta upp korruption direkt i programmerings- och landstrategidokument och sammankoppla allt budgetstöd till tredjeländer med konkreta reformer i riktning mot öppenhet och andra korruptionsbekämpande åtgärder. |
33. |
Europaparlamentet rekommenderar att det europeiska initiativet för demokrati och EU:s omfattande mekanism för människorättsförsvarare (protectdefenders.eu) bör ha specialinriktade program för att skydda antikorruptionsaktivister som också bidrar till att upprätthålla mänskliga rättigheter. |
34. |
Europaparlamentet uppmanar EU att inrätta klagomålsmekanismer där de personer som drabbats av EU:s yttre åtgärder kan klaga på människorättskränkningar och korruptionsfall. |
35. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning från de tidigare resolutionerna att EU så snart som möjligt inför rådet bör anföra Magnitskij-sanktionsförteckningen mot de 32 ryska statliga tjänstemän som är ansvariga för den ryske visselblåsaren Sergej Magnitskijs död, så att den kan antas och målinriktade sanktioner kan åläggas mot dessa tjänstemän, såsom ett visumförbud i hela EU och frysning av de finansiella tillgångar som de innehar inom Europeiska unionen. |
36. |
Europaparlamentet uppmuntrar EU:s medlemsstater att överväga att anta lagstiftning i syfte att upprätta tydliga kriterier som möjliggör svartlistning och åläggande av liknande sanktioner mot enskilda personer i tredjeländer och deras familjemedlemmar som har begått allvarliga människorättskränkningar eller har varit ansvariga för, eller delaktiga i, att beordra, kontrollera eller på annat sätt styra betydande korruptionshandlingar, däribland expropriering av privata eller offentliga tillgångar för personlig vinning, korruption gällande statliga kontrakt eller utvinning av naturresurser, mutor eller underlättande eller överföring av orättmätigt erhållna tillgångar till utländska jurisdiktioner. Parlamentet framhåller särskilt att kriterierna för att någon bör inkluderas i förteckningen bör grundas på väldokumenterade, enstämmiga och oberoende källor och övertygande bevisning som ger de utpekade möjlighet att överklaga. Parlamentet betonar vikten av att denna förteckning offentliggörs, så att den kan ingå i den information som behövs av organ som är förpliktade att utföra åtgärder för kundkännedom enligt EU:s direktiv mot penningtvätt (22). |
37. |
Europaparlamentet uppmanar EU att följa principen om en konsekvent utvecklingspolitik (artikel 208 i EUF-fördraget) och att aktivt bidra till att minska korruptionen och bekämpa straffrihet direkt och explicit genom sin externa politik. |
38. |
Europaparlamentet uppmanar EU att öka öppenheten och ansvarsutkrävandet när det gäller dess offentliga utvecklingsbistånd för att effektivt uppfylla standarderna inom det internationella initiativet för öppenhet i biståndet (Iati) samt internationellt överenskomna principer om utvecklingseffektivitet. Vidare uppmanas EU att ta fram ett starkt holistiskt riskhanteringssystem för att förhindra att utvecklingsbiståndet bidrar till korruption i mottagarländerna, dvs. genom att koppla budgetstöd till tydliga korruptionsbekämpningsmål. Parlamentet betonar i detta syfte att det behöver inrättas robusta mekanismer för att övervaka budgetstödets genomförande. |
39. |
För att utrota korruptionen på hög nivå uppmanar Europaparlamentet kommissionen, i samband med budgetstödet, att uppmärksamma transparens i transaktioner som involverar privatisering och avtal om offentliga tillgångar, särskilt mark, och att delta i OECD-stödprogram för utvecklingsländer när det gäller företagsstyrning av statsägda företag. |
40. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja de utvecklingsländer som bekämpar skatteflykt och skatteundandragande genom att hjälpa dem med att införa balanserade, effektiva, rättvisa och transparenta skattesystem. |
41. |
Europaparlamentet understryker att Europeiska unionen som en världsledande givare bör verka för att beviljandet av EU:s yttre bistånd på olika sätt knyts till finanspolitiska reformer för att öka insynen, göra uppgifter mer tillgängliga och uppmuntra initiativ som tas tillsammans med andra givare. |
42. |
Europaparlamentet betonar korruptionens djupgående negativa effekter på handeln och dess förmåner, den ekonomiska utvecklingen, investeringarna och de offentliga upphandlingsprocesserna, och uppmanar enträget kommissionen att ta denna koppling i beaktande i alla handelsavtal samt att inkludera verkställbara klausuler för mänskliga rättigheter och mot korruption. |
43. |
Europaparlamentet framhåller att handelspolitiken bidrar till skyddet och främjandet av de värden som unionen står för och som avses i artikel 2 i EU-fördraget, såsom demokrati, rättsstatsprincipen, respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande fri- och rättigheter samt jämställdhet. Parlamentet understryker vikten av samstämdhet mellan unionens utrikes- och inrikespolitik, särskilt i kampen mot korruption. Parlamentet understryker i detta avseende att de europeiska lagstiftarna spelar en viktig roll när det gäller att underlätta handelsförbindelser, eftersom de måste se till att undvika att dessa fungerar som en inkörsport till korruption. |
44. |
Europaparlamentet ser handelsavtal som en viktig mekanism för främjandet av korruptionsbekämpande åtgärder och god förvaltning. Parlamentet välkomnar de åtgärder som EU redan vidtagit i sin handelspolitik för att bekämpa korruption, till exempel genom GSP+, kapitel om hållbar utveckling och inkluderandet av åtaganden om att ratificera internationella konventioner mot korruption med handelspartner. Parlamentet bekräftar på nytt att det syfte som anges i handelsstrategin ”Handel för alla” ska inkludera ambitiösa bestämmelser mot korruption i alla framtida handelsavtal. Parlamentet vill i detta avseende se att framtida handelsavtal inkluderar åtaganden rörande multilaterala konventioner mot korruption, såsom FN:s konvention mot korruption och OECD:s konvention om bekämpande av bestickning, och att övergripande bestämmelser inkluderas som en del av en övergripande strategi och integreras även i befintliga handelsavtal i samband med översyn. |
45. |
Europaparlamentet understryker att undertecknande parter i handelsavtal bör vidta åtgärder för att främja aktivt deltagande av den privata sektorn, civilsamhällets organisationer samt inhemska rådgivande grupper vid genomförandet av korruptionsbekämpande program och klausuler i internationella handels- och investeringsavtal. Man bör överväga att inkludera skydd för visselblåsare i framtida handelsavtal när ett EU-omfattande system väl är på plats. |
46. |
Europaparlamentet erkänner vikten av att tillhandahålla tydliga riktlinjer och stöd för företag för att skapa effektiva korruptionsbekämpande förfaranden inom deras verksamheter, särskilt för små och medelstora företag genom särskilda bestämmelser i handelsavtal så att de kan bekämpa korruption. Parlamentet betonar att det inte finns någon universallösning för efterlevnad. Parlamentet uppmanar kommissionen att överväga att stärka stödet till kapacitetsuppbyggande projekt för korruptionsbekämpning, såsom utbyte av bästa praxis och utbildning för att hjälpa stater och näringsliv att övervinna alla hinder de kan komma att möta på detta område. |
47. |
Europaparlamentet välkomnar ikraftträdandet av WTO:s avtal om förenklade handelsprocedurer i februari 2017, vilket föreskriver åtgärder för att bekämpa korruption i världshandeln. Parlamentet anser dock att antagande eller ändring av lagstiftning i sig är otillräckligt och att tillämpning är det viktigaste. Parlamentet påpekar att lagstiftningsreformer måste åtföljas av utbildning för personal inom rättsväsendet, allmän tillgång till information samt insynsåtgärder, och uppmanar EU:s medlemsstater att samarbeta i dessa frågor i kampen mot korruption. Parlamentet påpekar också att handelsavtal kan vara till hjälp vid övervakningen av inhemska reformer när det gäller antikorruptionspolitik. |
48. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att förhandla om verkställbara bestämmelser mot korruption och penningtvätt i alla framtida handelsavtal, med effektiv övervakning av genomförandet av bestämmelser mot korruption. Parlamentet uppmanar i detta avseende medlemsstaterna att stödja ett införande i förhandlingsmandaten av bestämmelser mot korruption såsom kommissionen föreslår i de utkast till mandat som de tilldelas. Parlamentet välkomnar de bestämmelser mot korruption som finns med i förhandlingsmandatet för att modernisera avtalet mellan EU och Mexiko. Parlamentet uppmanar kommissionen att fortsätta att bekämpa korruption genom ökad insyn i förhandlingar om handelsavtal och genom att inkludera bestämmelser för ett ökat regleringssamarbete och integritet i tullförfaranden samt i globala värdekedjor. Parlamentet anser att samarbetsklausuler måste finnas för att man ska kunna bekämpa korruption, såsom informationsutbyte och administrativt och tekniskt stöd, med syfte att dela och främja bästa praxis, vilket kommer att bidra till att stärka rättsstatsprincipen och respekten för de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmuntrar kommissionen att fastställa tydliga och relevanta villkor samt resultatindikatorer för att möjliggöra bättre utvärdering och uppvisande av resultat. |
49. |
Europaparlamentet påminner om vikten av att under hela genomförandet av avtalen föra en ständig dialog med EU:s handelspartner för att se till att avtalen rent allmänt, och även bestämmelserna mot korruption, övervakas och genomförs korrekt. Parlamentet noterar kommissionens förslag i strategin ”Handel för alla” om att införa mekanismer för samråd om det handlar om systemisk korruption och bristande styrning, och uppmanar kommissionen att överväga att upphäva avtalsförmåner i fall av systemisk korruption och underlåtelse att uppfylla sina åtaganden mot korruption eller internationella standarder på området korruptionsbekämpning, såsom OECD:s gemensamma rapporteringsstandard, OECD:s handlingsplan mot skattebaserodering och vinstförflyttning, centralregistret över verkligt huvudmannaskap samt rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder. Parlamentet uppmanar kommissionen att fastställa tydliga och relevanta villkor och resultatindikatorer för att möjliggöra bättre utvärdering och uppvisande av resultat. Parlamentet uppmanar också kommissionen att reagera kraftfullt, proportionerligt och snabbt i de fall då mottagarlandets regering brister i att följa de villkor som man kommit överens om. Parlamentet uppmanar kommissionen att inrätta mekanismer för samråd med handelspartner i fall av systemisk korruption, och att tillhandahålla utbyte av expertis för att bistå länder vid genomförandet av korruptionsbekämpande åtgärder. |
50. |
Europaparlamentet konstaterar att handelsavtal måste innehålla bindande och verkställbara människorättsklausuler som säkerställer att privata företag och statliga myndigheter respekterar mänskliga rättigheter och de högsta sociala standarderna och miljöstandarderna, vilka är grundförutsättningar för kampen mot korruption. |
Utveckling av en underrättelsetjänst för EU om korruptionsnätverk och mellanhänder
51. |
Europaparlamentet uppmanar Europeiska utrikestjänsten att bilda arbetsgrupper mellan medlemsstaternas ambassader och EU:s delegationer i tredjeländer, genom vilka diplomatiska tjänstemän kan analysera och dela information om hur lokala korruptionsnätverk är strukturerade och arbetar till den högsta maktnivån och bygga upp en tillräckligt stor underrättelsetjänst för att förhindra att EU hamnar i maskopi med kleptokratiska regimer. Parlamentet anser att sådan information bör överföras till EU-institutionerna genom diplomatiska och säkra kanaler. Parlamentet föreslår även att EU:s delegationer och medlemsstaternas ambassader främjar nära kontakter med lokalbefolkningen, närmare bestämt genom regelbunden dialog med genuina och oberoende civilsamhällesorganisationer, journalister och människorättsförsvarare, för att samla in tillförlitlig information om lokal korruption, viktiga möjliggörande personer och gripna tjänstemän. |
52. |
Europaparlamentet anser att företag också bör rapportera till EU:s organ varje gång de blir tillfrågade om mutor och/eller måste investera i tredjeländer med hjälp av lokala mellanhänder eller skalbolag som partner. |
53. |
Europaparlamentet betonar, mot bakgrund av den insamlade informationen, att landspecifika riktlinjer bör delas med civila och militära grupperingar och EU:s biståndsgivarorgan för att höja medvetenheten om riskerna med förbindelser med lokala entreprenörer, privata säkerhetsföretag och tjänsteleverantörer, vars huvudmän kan vara kopplade till brott mot mänskliga rättigheter och korrumperade nätverk. |
Enhetlighet mellan den interna och externa politiken
54. |
Europaparlamentet anser att Europeiska unionen endast kan bli en trovärdig och inflytelserik ledare i kampen mot korruption om den tar itu med den organiserade brottsligheten, korruptionen och penningtvätten inom sina egna gränser på ett adekvat sätt. Parlamentet beklagar i detta sammanhang att kommissionen beslutat att inte följa upp sin rapport från 2014 om EU:s korruptionsbekämpning och tillhandahålla en ny analys av korruptionen inom EU-medlemsstaterna, vilket också skulle ha gjort EU:s insatser för att driva en ambitiös agenda för korruptionsbekämpning i sin externa politik mer trovärdiga. Parlamentet understryker att kommissionen och andra EU-institutioner bör genomföra regelbunden, ambitiös och noggrann rapportering och egenbedömning i linje med bestämmelserna i FN:s konvention mot korruption och dess översynsmekanism, och uppmanar kommissionen att presentera ytterligare politiska initiativ och lagstiftningsinitiativ för att bekämpa korruption och verka för större integritet och öppenhet i medlemsstaterna. |
55. |
Europaparlamentet konstaterar att avkriminalisering av korruption i någon av EU:s medlemsstater skulle göra den offentliga politiken mindre trovärdig och urholka EU:s förmåga att verka för en ambitiös agenda för korruptionsbekämpning runtom i världen. Parlamentet ställer sig positivt till ett närmare samarbete mellan EU-medlemsstaterna och Europeiska revisionsrätten. |
56. |
Europaparlamentet upprepar sin begäran att medlemsstaterna vid behov ska ändra sin straffrätt för att fastställa de nationella åklagarnas och domstolarnas jurisdiktion att utreda och pröva mutbrott eller förskingring av offentliga medel, oavsett var brottet skedde, så länge som vinsten från de kriminella aktiviteterna återfinns i medlemsstaten i fråga eller har tvättats där eller personen har en ”nära anknytning” till medlemsstaten, till exempel genom medborgarskap, bosättning eller verkligt ägande av företag med huvudkontor eller dotterbolag i medlemsstaten. |
EU:s bidrag till ett människorättsbaserat förhållningssätt till korruptionsbekämpning inom multilaterala forum
57. |
Europaparlamentet uppmanar EU-medlemsstaterna att inleda en diskussion på FN-nivå om att skärpa normerna för de korruptionsbekämpande organens oberoende och mandat, med utgångspunkt i erfarenheterna av kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, den internationella samordningskommittén för nationella människorättsinstitutioner och FN:s organ, i synnerhet människorättsrådet och med beaktande av nationella människorättsinstitutioner (”Parisprinciperna”). |
58. |
Europaparlamentet betonar att man måste stärka banden mellan korruptionsbekämpande organ och nationella människorättsinstitutioner på grundval av de nationella människorättsinstitutionernas mandat att bekämpa korruption som en potentiell källa till direkta och indirekta kränkningar av de mänskliga rättigheterna. |
59. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till EU-medlemsstaterna om att stödja tillsättandet av en särskild FN-rapportör med ansvar för ekonomisk brottslighet, korruption och mänskliga rättigheter, som skulle ha ett brett mandat, en målorienterad plan och regelbunden utvärdering av staternas korruptionsbekämpande åtgärder. Parlamentet uppmanar EU-medlemsstaterna att ta ledningen när det gäller att uppbåda stöd bland människorättsrådets medlemsstater och att gemensamt verka för en resolution för att få till stånd mandatet. |
60. |
Europaparlamentet begär att FN av effektivitetsskäl ska anta ett standardiserande lagstiftningsinstrument om olagliga finansiella flöden. |
61. |
Europaparlamentet framhåller behovet av att stärka nationella och internationella korruptionsrelaterade kommunikations- och informationskampanjer som är inriktade på allmänhetens delaktighet, för att belysa att korruption har negativa följder för mänskliga rättigheter och bland annat leder till social ojämlikhet, bristande social rättvisa och höjda fattigdomsnivåer. EU uppmanas att utveckla och genomföra specifika program om de befintliga straffrättsliga och processuella lagarna och klagomålsmekanismerna. Parlamentet betonar att utbildning och opartisk och oberoende offentlig information spelar en mycket viktig roll för att lära ut sociala kompetenser och integritetsprinciper som är till godo för allmänintresset och bidrar till rättssäkerheten och den sociala och ekonomiska utvecklingen i ett samhälle. |
62. |
Europaparlamentet rekommenderar att behandlingen av frågan om korruption som en orsak till människorättskränkningar och ett resultat av brott mot de mänskliga rättigheterna och en svag rättsstat integreras i den allmänna återkommande utvärderingen, som ett sätt att bekämpa korruption och främja öppenhet och bästa praxis. Parlamentet betonar den roll som det civila samhället skulle kunna spela när det gäller att bidra till denna process. |
63. |
Europaparlamentet uppmuntrar till en fördjupning av internationella åtaganden så att kampen mot korruption sätts i centrum för FN:s mål för hållbar utveckling som en mekanism för att bekämpa global fattigdom. |
Korruption och människohandel
64. |
Europaparlamentet är bekymrat över att människohandel kan underlättas genom korruption av aktörer som anförtrotts makt på olika nivåer, såsom polis, tulltjänstemän, gränskontrollmyndigheter och invandringsmyndigheter, som kan ignorera, tolerera, delta i och organisera människohandel. |
65. |
Europaparlamentet understryker i detta avseende betydelsen av åtgärder mot korruption, som att främja öppenhet och ansvarsskyldighet i administrationerna, genom att införa en genomgående mekanism för att bekämpa korruption och säkerställa bättre samordning i strategierna mot människohandel. |
66. |
Europaparlamentet understryker den framstående roll som jämställdhetsintegrerade tillvägagångssätt kan spela för att arbeta fram politik för kampen mot korruption när det gäller människohandel. |
Företag och mänskliga rättigheter
67. |
Europaparlamentet uppmuntrar alla FN:s medlemsstater, i synnerhet EU-medlemsstaterna, att till fullo tillämpa FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter och att inbegripa särskilda åtaganden om åtgärder för korruptionsbekämpning i sin nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter (enligt vad som krävs under EU:s handlingsplan för mänskliga rättigheter och demokrati) eller anta särskild mutbrottslagstiftning. |
68. |
Europaparlamentet välkomnar att nationella handlingsplaner i vissa EU-medlemsstater nämner korruption, men föreslår härvidlag specifika åtgärder för att förebygga och bestraffa korruption och bestickning som kan leda till kränkningar av mänskliga rättigheter. Parlamentet rekommenderar att EU stöder ytterligare åtgärder för att främja att företag antar och genomför koder och standarder för överensstämmelse och bekämpning av mutor och korruption, och att stora företag som deltar i offentlig upphandling bör ha en stabil kod mot mutor och korruption och principer för god skatteförvaltning. Parlamentet är av den uppfattningen att missbruk av allmänna medel, olagligt tillskansande av rikedom eller mutor bör vara straffbart genom särskilda kompletterande sanktioner enligt straffrättslig lagstiftning, särskilt när de direkt leder till kränkningar av mänskliga rättigheter orsakade av korruptionshandlingen. |
69. |
Europaparlamentet välkomnar det ändrade redovisningsdirektivet om tillhandahållande av icke-finansiell information (23) och upplysningar om mångfaldspolicy vad gäller rapporteringskraven på vissa stora företag och koncerner, inklusive deras insatser avseende mänskliga rättigheter och korruptionsbekämpning. Parlamentet uppmanar företag att offentliggöra all relevant information i linje med den kommande vägledning som kommissionen ska avge. |
70. |
Europaparlamentet förnyar sin uppmaning till alla stater och EU att engagera sig aktivt och konstruktivt i det pågående arbetet i FN:s öppna mellanstatliga arbetsgrupp om transnationella bolag och andra affärsdrivande företag med avseende på mänskliga rättigheter, i syfte att ta fram ett juridiskt bindande instrument för att förebygga, utreda, söka upprättelse och få tillgång till ersättning när kränkningar av mänskliga rättigheter inträffar, däribland till följd av korruption. Parlamentet uppmanar staterna att göra allt som krävs för att möjliggöra skadeståndstalan mot dem som begår korruptionshandlingar, i enlighet med artikel 35 i FN:s konvention mot korruption. |
71. |
Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att tillämpa OECD:s riktlinjer för multinationella företag. |
Markrofferi och korruption
72. |
Europaparlamentet är fortfarande bekymrat över situationen med markrofferi till följd av korruption från bolag, utländska investerare, nationella och internationella statliga aktörer, tjänstemän och myndigheter. Parlamentet understryker att korruption möjliggör markrofferi, ofta med tvångsavhysningar, bland annat genom att tredje parter beviljas ohederlig kontroll över mark utan samtycke från människorna som bor på den marken. |
73. |
Europaparlamentet framhåller att undersökningar visar att markförvaltningen präglas av en utbredd korruption som alltmer solkar ned alla skeden av markaffärer, vilket medför en rad olika negativa effekter för de mänskliga rättigheterna, alltifrån tvångsförflyttningar av samhällen utan skälig ersättning till mord på markförsvarare (24). Vidare konstaterar parlamentet bekymrat att det finns en risk för att människorättskränkningar intensifieras i takt med den växande efterfrågan på livsmedel, bränsle och råvaror och de ökande storskaliga markinvesteringarna i utvecklingsländerna. |
74. |
Europaparlamentet påminner om att finanssektorn har en central roll när det gäller att förhindra korruptionsmetoder som framför allt underlättar markrofferi. Parlamentet vidhåller att banker och finansinstitut bör vidta ”åtgärder för kundkännedom” för att bekämpa penningtvätt kopplad till korruption och se till att de investerare som de stöder vidtar åtgärder som visar tillbörlig aktsamhet på människorättsområdet. EU och medlemsstaterna uppmanas att kräva offentliggörande av detaljerade uppgifter om företagens markförvärv i tredjeländer och att uppgradera sitt stöd till utvecklingsländer för att säkerställa ett faktiskt genomförande av de frivilliga riktlinjerna för ansvarsfull förvaltning av markinnehav, fiskeri och skog som ett sätt att ta itu med korruptionen i markaffärer. |
Val av demokratiskt valda organ samt deras funktionssätt
75. |
Europaparlamentet betonar att ett av målen med korruptionsbekämpningen bör vara att sätta stopp för allvarliga övergrepp som snedvrider demokratin och de politiska processerna och att främja ett oberoende, opartiskt och effektivt rättsväsende. Parlamentet uppmanar de politiska partierna att stärkas i sin roll som kanaler för demokratisk representation och politisk delaktighet genom att vara effektivt utrustade. Parlamentet konstaterar här att reglering av politisk finansiering, däribland identifieringen av givare och andra finansiella källor, därför är centralt för bevarandet av demokratin. |
76. |
Europaparlamentet noterar med oro att valfusk och korruption i samband med valprocesser och folkvalda representativa organs och församlingars funktionssätt allvarligt undergräver förtroendet för de demokratiska institutionerna och försvagar de medborgerliga och politiska rättigheterna genom att förhindra en jämlik och rättvis representation och genom att rättsstatsprincipen ifrågasätts. Parlamentet noterar den positiva roll som valobservatörsuppdrag har haft när det gäller att bidra till ett korrekt genomförande av val och stödja reformer av vallagar. Parlamentet uppmuntrar till vidare samarbete med specialiserade internationella organ som Europarådet eller OSSE på detta område. |
77. |
Europaparlamentet understryker att det är särskilt viktigt att upprätthålla högsta möjliga normer i fråga om etik och insyn när det gäller funktionssättet hos internationella organisationer och regionala församlingar som ansvarar för att skydda och främja demokratin, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen, genom att sammankoppla institutioner och yrkesbranscher världen över så att de kan bygga upp kapacitet och främja en gemensam integritetskultur. Parlamentet understryker behovet av att främja öppna metoder genom att arbeta fram uppförandekoder och särskilda öppenhetsåtgärder för att förebygga och utreda varje fall av bedrägeri eller dåligt uppförande. |
78. |
Europaparlamentet understryker behovet av att strikt reglera lobbyverksamhet i enlighet med principerna om öppenhet och insyn för att säkerställa att alla intressegrupper får lika tillgång till beslutsfattarna samt för att eliminera korruption och risker för brott mot de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanar EU och medlemsstaterna att vidta åtgärder som syftar till att identifiera och fördöma alla former av dold, oetisk och olaglig lobbyverksamhet. Parlamentet uppmanar EU att främja transparenta besluts- och lagstiftningsprocesser i medlemsstaterna och i samarbetet med tredjeländer. |
79. |
Europaparlamentet fördömer efter den senaste tidens avslöjanden om penningtvätt i Azerbajdzjan i kraftiga ordalag de försök som gjorts av Azerbajdzjan och andra autokratiska regimer i tredjeländer att påverka europeiska beslutsfattare genom olagliga medel. Parlamentet måste göra en omfattande utredning av påståendena ovan och mer allmänt av de påtryckningar som utövas av sådana regimer. Parlamentet måste vidta kraftfulla åtgärder för att förhindra sådan korruption, som skulle undergräva trovärdigheten och legitimiteten i parlamentets arbete, bland annat om mänskliga rättigheter. |
Stora idrottsevenemang och deras kopplingar till människorättskränkningar och korruption
80. |
Europaparlamentet finner det fortsatt oroande att det förekommer allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna, inbegripet arbetstagarnas rättigheter, samt korruption på hög nivå i samband med stora internationella idrottsevenemang och storskaliga infrastrukturprojekt som genomförs med anledning av dessa. Parlamentet uppmuntrar samarbete mellan idrottsstyrelser, internationella korruptionsbekämpande organ och icke-statliga organisationer för att få arrangörerna av stora idrottsevenemang, och de som är kandidater till att stå värd för dem, att göra insynsvänliga och kontrollerbara åtaganden. Parlamentet betonar att dessa kriterier bör vara en del av tilldelningskriterierna för anordnandet av sådana evenemang. |
81. |
Europaparlamentet anser att även stora icke-statliga internationella idrottsförbund ska vara med och bekämpa och minska korruption samt att de bör intensifiera sina åtgärder inom detta område. Parlamentet anser dessutom att dessa förbund bör erkänna att de har ett ansvar avseende respekten för mänskliga rättigheter och att statliga korruptionsbekämpande organ därför bör få större befogenheter när det gäller utredningar och sanktionering av korruptionsfall inom stora icke-statliga internationella idrottsförbund. |
82. |
Europaparlamentet anser att korruption på hög nivå inom idrottsförvaltning, matchfixning, upphandling, rekommendationsuppgörelser, platsval, illegal vadslagning och dopning, samt den organiserade brottslighetens inblandning, har skadat idrottsorganens trovärdighet. |
83. |
Europaparlamentet anser att integritet inom idrotten kan bidra till den globala utvecklingsagendan och till god förvaltning internationellt. |
Skatteparadis
84. |
Europaparlamentet efterlyser med eftertryck nolltolerans mot skatteparadis och penningtvätt samt internationella insynsnormer, och uppmuntrar djupare till internationellt samarbete för att avgöra ägarskapet till hemlighetsfulla skalbolag och fonder som används som kanaler för skattesmitning, bedrägeri, olaglig handel, kapitalrörelser och penningtvätt och för att ta ut förtjänster från korruption. |
85. |
Europaparlamentet förespråkar kraftigt att det införs standarder för offentlig rapportering land för land i Europa och i tredjeländer, varigenom multinationella bolag bör kunna skicka in rapporter med grundläggande finansiell information för varje jurisdiktion där de är verksamma, för att förebygga korruption och skatteflykt. |
86. |
Europaparlamentet påminner om EU:s ansvar för att bekämpa skatteundandragande bland transnationella företag och privatpersoner, och för att bemöta oskicket med otillåtna finansiella flöden från utvecklingsländer, vilket avsevärt hämmar deras förmåga att använda tillräckliga resurser till att uppfylla skyldigheter vad gäller mänskliga rättigheter. |
87. |
Europaparlamentet välkomnar EU-ledda initiativ för att ta fram ett globalt utbyte av information om verkligt huvudmannaskap, för att understödja effektiviteten för gemensamma rapporteringsstandarder som kan hjälpa till att blottlägga finansiella oegentligheter. |
88. |
Europaparlamentet uppmuntrar till globalt samarbete för att spåra upp stulna tillgångar och återföra dem säkert till deras rätta ägare. Parlamentet upprepar att EU har en plikt att hjälpa tredjeländer att få hem orättmätigt erhållna tillgångar som är undangömda i EU-medlemsstaternas finansiella system och fastigheter och att åtala förövare, möjliggörande personer och mellanhänder. Parlamentet uppmanar enträget EU att prioritera denna fråga, som har stor betydelse i tredjeländer som genomgår en demokratiseringsprocess, genom att avskaffa de juridiska hindren och avhjälpa bristen på samarbetsvilja hos finanscentrum. Parlamentet betonar i detta avseende vikten av att skilja beslagtagande av tillgångar från fällande dom i den begärande staten, i syfte att tillhandahålla ömsesidigt rättsligt bistånd och gå vidare med åtal när det finns tillräcklig bevisning för oegentligheter. |
89. |
Europaparlamentet påminner om att korruption hänger nära samman med verksamhet som penningtvätt, skatteundandragande och olaglig handel. Med detta i åtanke betonar parlamentet att transparens bör vara en hörnpelare i alla korruptionsbekämpningsstrategier. |
90. |
Europaparlamentet betonar att EU måste främja kampen mot skatteparadis, banksekretess och penningtvätt, upphävandet av alltför omfattande yrkessekretess, åstadkommandet av offentlig rapportering land för land för alla multinationella företag samt offentliga register över verkliga huvudmän för företag, som en prioritering i alla relevanta internationella forum. Parlamentet påpekar att de flesta av verktygen för att bekämpa skattesmitning och skatteflykt är lämpliga för att bekämpa korruption och penningtvätt. |
Mediefrihet
91. |
Europaparlamentet framhåller de oberoende mediernas stora betydelse, både utanför och på internet, när det gäller att bekämpa korruption och fördöma kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Parlamentet uppmanar kommissionen att ta itu med och motverka de eventuella negativa effekterna av ärekränkningslagstiftning i tredjeländer, och upprepar sin uppmaning till alla medlemsstater att överväga att avkriminalisera ärekränkning och enbart använda civilrättslig stämning som metod för att skydda någons rykte. Parlamentet understryker att digital säkerhet är en viktig del av skyddet av aktivister. Parlamentet är en stark förespråkare av att insyn i ägandet av medier och sponsring säkerställs genom nationell lagstiftning. |
92. |
Europaparlamentet kräver att respekt för mediefriheten ska framhävas starkare som ett viktigt element i EU:s internationella förbindelser med tredjeländer. Parlamentet påpekar att den politiska dialogen och EU:s samarbete med tredjeländer vad gäller mediereformer bör vara öppet och transparent och inkludera kontrollmekanismer. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang EU att se till att EU-projekt i tredjeländer bl.a. syftar till att upprätthålla mediernas frihet och involvera det civila samhällets organisationer. Parlamentet begär att EU offentligt fördömer genomförandet av lagar som begränsar mediernas frihet och verksamheten hos det civila samhällets organisationer. |
93. |
Europaparlamentet främjar värdena med ett öppet och säkert internet för att höja medvetenheten om korrumperat uppträdande från personer, organisationer och regeringar, och uttrycker oro över att de som försöker begränsa internetfriheten gör detta för att undgå ansvar. |
94. |
Europaparlamentet insisterar på att offentlig upphandling bör vara rättvis, ansvarstagande, öppen och med insyn, för att förebygga och avslöja när skattebetalarnas pengar stjäls eller missbrukas. |
95. |
Europaparlamentet påpekar att EU inom ramen för samtliga plattformar för dialog med tredjeländer, däribland inom ramen för bilaterala förbindelser, bör betona hur viktigt det är att genomföra rätten till tillgång till offentlig information. Parlamentet betonar särskilt behovet av att fastställa standarder för att säkerställa största möjliga tillgång till denna information, och påpekar att inte enbart tillgången, utan också hur snabbt man får denna tillgång, är avgörande för att skydda de mänskliga rättigheterna och förebygga korruption. Parlamentet uppmanar EU att främja tillgången till offentlig information i medlemsländerna och i tredjeländer. |
o
o o
96. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament samt till Europeiska centralbanken. |
(1) https://www.unodc.org/unodc/en/treaties/CAC/
(2) http://www.oecd.org/daf/anti-bribery/ConvCombatBribery_ENG.pdf
(3) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=URISERV%3Al33601
(4) http://www.un.org/ga/search/view_doc.asp?symbol=A/RES/70/1&Lang=E
(5) http://www.eib.org/attachments/strategies/anti_fraud_policy_20130917_en.pdf
(6) http://www.ohchr.org/Documents/Publications/GuidingPrinciplesBusinessHR_EN.pdf
(7) http://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2016/06/20-fac-business-human-rights-conclusions/
(8) Antagna texter, P8_TA(2016)0405.
(9) Antagna texter, P8_TA(2016)0403.
(10) Antagna texter, P8_TA(2016)0310.
(11) Antagna texter, P8_TA(2015)0408.
(12) EUT C 265, 11.8.2017, s. 59.
(13) EUT C 407, 4.11.2016, s. 81.
(14) EUT C 208, 10.6.2016, s. 89.
(15) EUT C 181, 19.5.2016, s. 2.
(16) https://www.unodc.org/documents/corruption/WG-Prevention/Art_6_Preventive_anti-corruption_bodies/JAKARTA_STATEMENT_en.pdf
(17) http://nhri.ohchr.org/EN/AboutUs/Governance/Resolutions/A.HRC.RES.33.15% 20EN.pdf
(18) http://www.ohchr.org/EN/HRBodies/HRC/RegularSessions/Session28/ Documents/A_HRC_28_73_ENG.doc
(19) http://www.eods.eu/library/AU_Convention%20on%20Combating%20Corruption _2003_EN.pdf
(20) https://www.unglobalcompact.org/what-is-gc/mission/principles
(21) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/579319/EPRS_STU %282016%29579319_EN.pdf
(22) EUT L 141, 5.6.2015, s. 73.
(23) EUT L 330, 15.11.2014, s. 1.
(24) Olivier De Schutter, ‘Tainted Lands: Corruption in Large-Scale Land Deals, i International Corporate Accountability Roundtable & Global Witness (november 2016). https://www.globalwitness.org/en/campaigns/land-deals/tainted-lands-corruption-large-scale-land-deals/
Torsdagen den 14 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/99 |
P8_TA(2017)0348
Kambodja: särskilt fallet Kem Sokha
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om Kambodja, särskilt fallet Kem Sokha (2017/2829(RSP))
(2018/C 337/13)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner om Kambodja, |
— |
med beaktande av EU:s lokala uttalanden av den 5 september 2017 om stängningen av Cambodia Daily, av den 30 juni 2017 om frigivningen av fem människorättsförsvarare och av den 22 februari 2017 om den politiska situationen i Kambodja, och av uttalandena från talespersonen för EU:s delegation av den 3 september 2017 och den 25 augusti 2017 om inskränkningar av det politiska utrymmet i Kambodja, |
— |
med beaktande av rapporten av den 5 september 2016 och uttalandet av den 18 augusti 2017 från FN:s särskilda rapportör om situationen för de mänskliga rättigheterna i Kambodja, |
— |
med beaktande av de avslutande iakttagelserna av den 27 april 2015 från FN:s kommitté för de mänskliga rättigheterna om den andra återkommande rapporten om Kambodja, |
— |
med beaktande av rapporten från mars 2017 från Asean-parlamentariker för mänskliga rättigheter, |
— |
med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna av den 10 december 1948, |
— |
med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966, |
— |
med beaktande av EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare från 2008, |
— |
med beaktande av samarbetsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och Konungariket Kambodja från 1997, |
— |
med beaktande av Internationella arbetsorganisationens konvention om föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten, |
— |
med beaktande av FN:s generalförsamlings resolution av den 8 mars 1999 om individers, gruppers och samhällsorgans rättigheter och ansvar när det gäller att främja och försvara universellt erkända mänskliga rättigheter och grundläggande friheter, |
— |
med beaktande av fredsavtalen i Paris 1991, där artikel 15 innehåller ett åtagande att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna i Kambodja, även från de internationella undertecknarnas sida, |
— |
med beaktande av Kambodjas konstitution, särskilt artikel 41, i vilken rätten till yttrande- och mötesfrihet står inskriven, artikel 35 om rätten till politiskt deltagande och artikel 80 om parlamentarisk immunitet, |
— |
med beaktande av artiklarna 135.5 och 123.4 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
Allt fler medlemmar av den politiska oppositionen, människorättsaktivister och företrädare för det civila samhället grips i Kambodja. |
B. |
Den kambodjanska oppositionsledaren Kem Sokha greps den 3 september 2017, på ett sätt som tycks ha skett utan respekt för garantierna om korrekt rättsförfarande eller för hans parlamentariska immunitet. |
C. |
Kem Sokha står åtalad för ”samverkan med utlänningar” enligt artikel 443 i Kambodjas strafflag, vilket Phnom Penhs lokala domstol anser vara förräderi. Han kan dömas till upp till 30 års fängelse om han fälls. |
D. |
Enligt uppgift greps Kem Sokha utan häktningsbeslut och har inte haft tillgång till en advokat. Han anklagas på grundval av en video med ett tal som han gav 2013 och som har varit allmänt tillgänglig sedan dess. Människorättsorganisationer har uttryckt oro över att uttalanden från Kambodjas regering äventyrar hans rätt till en rättvis rättegång och oskuldspresumtionen. |
E. |
Hun Sen, tidigare befälhavare för röda khmererna och nuvarande premiärminister, har suttit vid makten i över 30 år. Sam Rainsy, före detta ordförande för det största oppositionspartiet, Kambodjas nationella räddningsparti (CNRP), lever fortfarande i självpåtagen exil till följd av tidigare åtal med falska politiskt motiverade anklagelser. |
F. |
I de lokala val som hölls den 4 juni 2017 ökade oppositionspartiet CNRP avsevärt jämfört med 2012 trots grundläggande brister i valprocessen, främst trakasserier mot fria medier och kritiska medborgare, ingen jämlik tillgång till radio och tv för oppositionen, det styrande partiets kontroll av valrelaterade institutioner, dödshot mot oppositionskandidater och avsaknaden av en oberoende mekanism för tvistlösning. Allmänna val planeras till juli 2018. |
G. |
Två andra lagstiftare från oppositionen har också fängslats och straffrättsliga anklagelser har riktats mot minst åtta till. Elva medlemmar och anhängare av oppositionspartiet avtjänar nu fängelsestraff på mellan sju och 20 år på grundval av falska anklagelser om att ha lett eller deltagit i ett uppror i samband med en demonstration i juli 2014. |
H. |
Ändringsförslag till lagen om politiska partier som antogs av Kambodjas parlament 2017 möjliggör upplösandet av partier om deras ledare fälls i brottmål. Det kambodjanska inrikesministeriet har vidsträckta befogenheter att upplösa politiska partier på grundval av vagt definierade kriterier. Den 11 september 2017 hotade Kambodjas premiärminister, Hun Sen, med att upplösa CNRP om partiet fortsätter att stödja den fängslade ledaren Kem Sokha. |
I. |
Ett häktningsbeslut har utfärdats för ledaren för CNRP:s ungdomsgrupp. |
J. |
Gripandet av Kem Sokha skedde mot bakgrund av ökade restriktioner mot icke-statliga organisationer, människorättsorganisationer och organisationer i det civila samhället, inklusive skatterazzior och myndighetstillslag, trakasserier och hot om våld. Lagen om sammanslutningar och icke-statliga organisationer från 2015 har kritiserats hårt av det internationella samfundet för sina omfattande och godtyckliga befogenheter att undertrycka icke-statliga organisationer. |
K. |
Ett betydande antal radiostationer som har sänt ut program från andra ansedda radiostationer har stängts ner under de senaste veckorna. Dessa stationer har stängts ner av regeringen på grundval av överträdelser såsom ”program utifrån, utan begäran om tillstånd”. Stängningarna innebär att tillgången till oberoende medier, särskilt utanför Phnom Penh, kraftigt har begränsats. Dessa oberoende mediekanaler har rapporterat om politiskt känsliga frågor såsom korruption, olaglig skogsavverkning och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. |
L. |
I april 2016 hölls fem människorättsförsvarare från den kambodjanska föreningen för mänskliga rättigheter och utveckling (ADHOC) häktade i mer än 400 dagar efter anklagelser om givande av muta i samband med ett ärende mot Kem Sokha, och väntar nu på rättegång. Landrättsaktivisten Tep Vanny har vid upprepade tillfällen varit föremål för trakasserier från myndigheterna och sitter nu i fängelse efter politiskt motiverade anklagelser. |
M. |
Den 4 september 2017 tvingades Cambodia Daily, en oberoende tidning som grundades 1993, lägga ner sin verksamhet efter att ha mottagit ett skattekrav på 6,3 miljoner USD. |
N. |
Den 23 augusti 2017 meddelade Kambodjas regering att den amerikanska icke-statliga organisationen National Democratic Institute (NDI) skulle utvisas enligt lagen om sammanslutningar och icke-statliga organisationer, och beordrade organisationens internationella personal att lämna landet inom sju dagar. |
O. |
Kambodjas regering gav nyligen order om att Situation Room, ett konsortium av icke-statliga organisationer som arbetade tillsammans som valövervakningsorganisation, skulle utredas för att enligt uppgift ha brutit mot den nya lagen om icke-statliga grupper och fungerat som bas för en eventuell ”färgrevolution” för att störta regeringen. |
1. |
Europaparlamentet uttrycker sin djupa oro över det försämrade klimatet för oppositionspolitiker och människorättsaktivister i Kambodja och fördömer alla våldshandlingar, politiskt motiverade anklagelser, godtyckliga frihetsberövanden, förhör, domar och straff mot dessa personer. |
2. |
Europaparlamentet fördömer i starka ordalag gripandet av CNRP:s ordförande Kem Sokha på grundval av ett antal anklagelser som tycks vara politiskt motiverade. Parlamentet kräver ett omedelbart och ovillkorligt frigivande av Kem Sokha, ett avskrivande av alla anklagelser mot honom och ett slut på hoten om gripanden mot andra lagstiftare från oppositionen. |
3. |
Europaparlamentet beklagar de offentliga uttalandena från premiärministern och högre tjänstemän om Kem Sokhas förmodade skuld, vilket åsidosätter oskuldspresumtionen och rätten till en rättvis rättegång, som han har rätt till enligt kambodjansk och internationell människorättslagstiftning. Parlamentet vädjar till premiärministern att skydda parlamentsledamöters parlamentariska immunitet. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft de kambodjanska myndigheterna att dra tillbaka häktningsbeslutet för och avskriva alla anklagelser mot oppositionsledaren och lagstiftaren Sam Rainsy, och att frige och avskriva alla anklagelser mot andra oppositionsföreträdare och människorättsförsvarare som har dömts, åtalats och fängslats, framför allt Um Sam An, ledamot av nationalförsamlingen, senator Hong Sok Hour och landrättsaktivisten Tep Vanny. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft den kambodjanska regeringen att garantera yttrande- och mediefriheten i landet, medan skattefrågor och andra frågor bör lösas genom lämpliga rättsförfaranden. Parlamentet uppmanar med kraft regeringen att åter öppna de radiostationer som har stängts. Parlamentet uttrycker sin oro över stängningen av National Democratic Institute (NDI) utan korrekt rättsförfarande. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft den kambodjanska regeringen att säkerställa ett korrekt rättsförfarande i alla vidtagna åtgärder, inklusive rätten att överklaga, och att respektera rätten till föreningsfrihet och yttrandefrihet. |
7. |
Europaparlamentet uppmuntrar den kambodjanska regeringen att arbeta för att stärka demokratin och rättsstaten och att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, vilket omfattar ett fullständigt iakttagande av de konstitutionella bestämmelserna om mångfald och förenings- och yttrandefrihet. |
8. |
Europaparlamentet påminner Kambodjas regering om att den måste uppfylla sina förpliktelser och åtaganden i fråga om demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter, som är en central del i samarbetsavtalet. |
9. |
Europaparlamentet uttrycker sin stora oro över pågående markrofferi, och den kambodjanska regeringens införande nyligen av ett system för begränsad och partiell ersättning. Parlamentet uppmanar den kambodjanska regeringen att återuppta dialogen med partner, inklusive Europeiska unionen och det civila samhället, i syfte att införa en heltäckande och inkluderande ersättning. |
10. |
Europaparlamentet betonar att en trovärdig demokratisk process som leder fram till valet till nationalförsamlingen i juli 2018 kräver en miljö där politiska partier, det civila samhället och medierna kan utöva sina legitima roller utan rädsla och utan att utsättas för hot eller godtyckliga restriktioner. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft den kambodjanska regeringen att genomföra rekommendationerna från FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, och att på ett meningsfullt sätt engagera sig i den kommande rapporten från FN:s särskilda rapportör om situationen för de mänskliga rättigheterna i Kambodja. |
12. |
Europaparlamentet framhåller betydelsen av valobservatörsuppdrag, såväl från EU som internationella sådana, och deras bidrag till rättvisa och fria val. Parlamentet uppmanar Kambodjas nationella valkommitté och berörda statliga myndigheter att se till att alla röstberättigade, däribland migrerande arbetstagare och frihetsberövade, har möjligheter att registrera sig och tid att utnyttja dessa möjligheter. |
13. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Europeiska utrikestjänsten, medlemsstaternas regeringar och parlament samt Kambodjas regering och nationalförsamling. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/102 |
P8_TA(2017)0349
Gabon: förtryck av oppositionen
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om Gabon: förtryck av oppositionen (2017/2830(RSP))
(2018/C 337/14)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner om Gabon, särskilt av den 2 februari 2017 om krisen för rättsstatsprincipen i Demokratiska republiken Kongo och i Gabon (1), |
— |
med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 24 september 2016 från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och kommissionsledamoten med ansvar för internationellt samarbete och utveckling, Neven Mimica, efter tillkännagivandet från Gabons författningsdomstol av det officiella resultatet av presidentvalet 2016, |
— |
med beaktande av det pressmeddelande som utfärdades av Afrikanska unionen den 1 september 2016 med ett fördömande av våldet och en vädjan om en fredlig lösning på den konflikt som uppstod efter valet i Gabon, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser från juni 2017 om förnyad kraft åt partnerskapet mellan Afrika och EU, |
— |
med beaktande av det gemensamma uttalandet om Gabon av den 11 september 2016 från talespersonerna för vice ordföranden/den höga representanten, Federica Mogherini, och kommissionsledamoten med ansvar för samarbete och utveckling, Neven Mimica, |
— |
med beaktande av EU:s inlägg den 9 mars 2017 vid det 34:e mötet i FN:s råd för mänskliga rättigheter, under punkt 2 i den interaktiva dialogen med högkommissarien, |
— |
med beaktande av resolutionen av den 4 november 2016 (359 (LIX) 2016) från Afrikanska kommissionen för mänskliga och folkens rättigheter om människorättssituationen i Republiken Gabon, |
— |
med beaktande av Gabons konstitution, |
— |
med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet, |
— |
med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter från juni 1981, |
— |
med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från december 1966, |
— |
med beaktande av slutrapporten från EU:s valobservatörsuppdrag, |
— |
med beaktande av Afrikanska stadgan om demokrati, val och samhällsstyrning, |
— |
med beaktande av artiklarna 135.5 och 123.4 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
I samband med presidentvalet i Gabon i augusti 2016 förekom anklagelser om valfusk. Dagarna efter valet förstördes landets parlament i en brand; åtskilliga demonstranter dödades och hundratals greps. Även om säkerhetsläget i mångt och mycket har stabiliserats kvarstår de stora politiska och sociala spänningarna i landet, och de förvärras av en svår ekonomisk situation. |
B. |
Ett av demokratins kännetecken är respekten för den konstitution som ligger till grund för staten, institutionerna och rättsstatsprincipen. Fredliga, trovärdiga och öppna val i Gabon skulle i hög grad ha bidragit till att åstadkomma demokratiska framsteg och maktväxlingar i den centralafrikanska regionen. Parlamentsvalet i Gabon, som ursprungligen skulle ha hållits i december 2016, har skjutits upp två gånger till april 2018, efter den författningsenliga fristen. |
C. |
Särskilt i samband med våldet efter valet i augusti 2016 har åtskilliga internationella och icke-statliga organisationer rapporterat om människor som gripits, dödats och utsatts för påtvingade försvinnanden. Gabon har upplevt tilltagande politiskt våld, särskilt i huvudstaden Libreville, där flera bostäder tillhörande medlemmar av den politiska oppositionen uppges ha attackerats. |
D. |
Myndigheterna har slagit till mot medlemmar av oppositionen och det civila samhället som motsätter sig den sittande makten. Människorättsgrupper rapporterar hela tiden om den försämrade situationen för de mänskliga rättigheterna och för yttrande- och mötesfriheten, med bland annat övervåld mot fredliga demonstranter, godtyckliga gripanden och frihetsberövanden och politiskt motiverade rättegångar. |
E. |
I flera anklagelser före och efter valet 2016 har Ali Bongos regim kopplats ihop med människorättskränkningar såsom godtyckliga gripanden under inhumana förhållanden, tortyr, utomrättsliga avrättningar och påtvingade försvinnanden som drabbat civila och journalister som uttryckt motstånd mot hans regim och omval. |
F. |
Gabon är part i den internationella konventionen till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden och är i färd med att införliva dess bestämmelser i nationell lagstiftning. Landet är skyldigt att dela med sig av information till FN om vilka framsteg som gjorts sedan konventionen ratificerades 2011 samt om händelserna efter valet 2016. FN:s kommitté mot påtvingade försvinnanden behandlar just nu Gabonrapporten och tittar på hur det går med införlivandet. |
G. |
President Ali Bongo drog igång en ”nationell dialog” som ett led i försöken att lösa den kris som uppstod efter hans omval, under deltagande av företrädare för 1 200 grupper i det civila samhället och runt 50 politiska partier, allt enligt premiärminister Emmanuel Issoze Ngondet. Samtalen bojkottades av Jean Ping och andra framträdande oppositionsledare. |
H. |
Den 18 augusti 2017 riktade presidentkandidaten Jean Ping en vädjan till Gabons folk om ”civil olydnad” och manade till avsättning av presidenten. |
I. |
Tiotals personer har gripits i samband med fredliga, icke godkända demonstrationer till stöd för Jean Ping de senaste veckorna, och flera är fortfarande frihetsberövade. |
J. |
Den 2 september 2017 hindrades ledaren för den politiska oppositionen och den tidigare presidentkandidaten Jean Ping tillsammans med ledare för över 20 oppositionspartier från att lämna landet utan att ha blivit informerade om dessa restriktioner i förväg och utan att någon som helst förteckning över berörda personer hade offentliggjorts. Denna åtgärd hävdes den 8 september 2017. |
K. |
Regeringen har förbjudit politiska motståndare som bestrider Ali Bongos seger att uttala sig i offentliga och privata medier. |
L. |
Enskilda fall rörande flera välkända gaboneser har tagits till franska domstolar med avseende på allvarliga människorättskränkningar och otillåten vinning (biens mal acquis). |
M. |
Det franska rättsväsendet har just avslutat en utredning om otillåten vinning från Gabon som investerats i Frankrike och har identifierat och beslagtagit varor till ett värde av 50–60 miljoner EUR efter klagomål från den franska grenen av Transparency International och en gabonesisk medborgare. Utredningen avslöjade att ett bankkonto som använts för att införskaffa varor i Frankrike till Bongos familj även tagit emot en betalning på 1,3 miljoner EUR. |
N. |
EU:s valobservatörsuppdrag, som bjudits in av Gabons regering för att övervaka presidentvalet, kom i sin slutrapport fram till att valprocessen, särskilt befästandet av valresultaten och överklagandeförfarandet, saknade insyn. Valobservatörsuppdraget konstaterade att dessa missförhållanden sätter frågetecken kring huruvida befästandet av resultaten och valets slutresultat skett utan påverkan. |
1. |
Europaparlamentet erinrar om att Gabon gjort åtaganden inom ramen för Cotonouavtalet om att respektera demokratin, rättsstaten och människorättsprinciperna, vilka omfattar yttrande- och mötesfrihet, tillgång till medier, god samhällsstyrning och öppenhet i den offentliga förvaltningen. |
2. |
Europaparlamentet erinrar Gabon om dess plikter och skyldigheter som konventionsstat, däribland skyldigheten att tillhandahålla tydlig och konkret information om reformer som genomförts sedan ratificeringen, om våldet efter valet och om åtgärder som vidtagits för att få fram sanningen och se till att de ansvariga ställs inför rätta. |
3. |
Europaparlamentet framhåller oppositionens grundläggande roll i ett demokratiskt samhälle. Parlamentet fördömer skarpt påtryckningarna och hoten mot oppositionen i Gabon. Parlamentet anser det oacceptabelt att flera oppositionsledare i Gabon, däribland kandidaten i 2016 års presidentval Jean Ping, tillfälligt nekades rätten att lämna landet. Parlamentet erinrar om att denna exceptionella åtgärd enligt landets lagstiftning endast kan tillämpas på personer som är föremål för en brottsutredning. Parlamentet anser därför att åtgärden är godtycklig. |
4. |
Europaparlamentet fördömer skarpt de ständiga fallen av hot, angrepp, våld och allvarliga restriktioner och trakasserier mot opposition, människorättsförsvarare och journalister i Gabon. Parlamentet uppmanar myndigheterna att respektera oppositionens rätt till fredliga protester, omedelbart frige alla som fortfarande är frihetsberövade på felaktiga grunder, upphöra med alla trakasserier, hotelser och förföljelser av oppositionen och vidta konkreta åtgärder för att garantera yttrandefriheten. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft Gabons regering att genomföra en grundlig och skyndsam reform av valförfarandet, med hänsyn till rekommendationerna från EU EOM, för att förbättra det, skapa full insyn och göra det trovärdigt. Parlamentet framhåller att myndigheterna i Gabon måste garantera ett fullständigt och uppriktigt samarbete med alla relevanta nationella och internationella aktörer så att det kommande parlamentsvalet, som redan är försenat, blir fullkomligt öppet och trovärdigt och hålls under fria, demokratiska, inkluderande och fredliga förhållanden. |
6. |
Europaparlamentet är på det klara med att en intensifierad politisk dialog mellan EU och Gabon pågår i enlighet med bestämmelserna i Cotonouavtalet. Parlamentet uppmanar med kraft alla inblandade parter att samarbeta fullt ut och att verka för konkreta framgångar i denna process. |
7. |
Europaparlamentet uttrycker reservationer i fråga om hur inkluderande, och därmed även hur trovärdig och relevant, den av regeringen inledda nationella dialogen egentligen är. Parlamentet konstaterar att Jean Ping och hans Koalition för den nya republiken avböjt att delta i dialogen. |
8. |
Europaparlamentet anser att de nuvarande djupa politiska och sociala klyftorna i Gabon kräver ett tydligt politiskt svar för att man ska kunna bevara landets stabilitet, öka de gabonesiska medborgarnas tillit och förse institutionerna med verklig legitimitet. Parlamentet efterlyser en internationell FN-ledd utredning av valet och de övergrepp som begåtts sedan dess för att bestämma hur en politisk dialog kan dras igång som kan visa vägen ur krisen och samtidigt garantera respekten för det gabonesiska folkets demokratiska rättigheter. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft särskilt Frankrike, på grund av landets starka och historiska kopplingar till Gabon, att utnyttja allt sitt politiska och ekonomiska inflytande på Gabons regering och att spela en konstruktiv roll i EU-institutionerna i detta sammanhang. |
10. |
Europaparlamentet uppmanar EU:s delegation i Gabon att fortsätta att nära övervaka utvecklingen i Gabon och att använda alla lämpliga verktyg och styrmedel och den intensifierade politiska dialogen för att främja de viktigaste inslagen i Cotonouavtalet och stödja demokratirörelser. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden/den höga representanten, kommissionen och medlemsstaterna att ompröva sin politik gentemot Gabon och att överväga riktade sanktioner mot personer som bär ansvaret för valfusket och det efterföljande våldet i Gabon. |
12. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till Gabons regering att införa ett rätts- och påföljdssystem som säkerställer att gripanden och domar står i proportion till brottets svårighetsgrad. |
13. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft regeringen att reagera konkret på världssamfundets oro genom att skyndsamt dra igång ett verkligt inkluderande, öppet och opartiskt rådgivande dialogforum. Parlamentet uppmanar även oppositionen att bedöma trovärdigheten i en sådan process. |
14. |
Europaparlamentet uppmanar alla politiska aktörer att visa prov på ansvar och återhållsamhet och att framför allt avstå från att uppvigla till våld. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar deltagarna i nästa toppmöte mellan EU och Afrika i Abidjan att föra upp situationen i Gabon på dagordningen och att erinra Gabon om dess åtaganden om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatliga principer. |
16. |
Europaparlamentet välkomnar utredningen i Frankrike av den otillåtna vinningen från Gabon och uttrycker en förhoppning om att alla som är inblandade i olaglig verksamhet ska ställas inför rätta. Parlamentet efterlyser största möjliga öppenhet i fråga om de 1,3 miljoner EUR som betalats in på ett franskt bankkonto kopplat till familjen Bongo. |
17. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Afrikanska unionen, Gabons president och parlament, FN:s generalsekreterare, FN:s råd för mänskliga rättigheter samt den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen. |
(1) Antagna texter, P8_TA(2017)0017.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/106 |
P8_TA(2017)0350
Laos, särskilt fallen Somphone Phimmasone, Lod Thammavong och Soukane Chaithad
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om Laos, särskilt fallen Somphone Phimmasone, Lod Thammavong och Soukane Chaithad (2017/2831(RSP))
(2018/C 337/15)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner om Laos, |
— |
med beaktande av resultaten från det åttonde sammanträdet för Europeiska unionens och Demokratiska folkrepubliken Laos gemensamma kommitté som hölls i Vientiane den 17 februari 2017, |
— |
med beaktande av uttalandet från Europeiska unionens delegation i Demokratiska folkrepubliken Laos i Vientiane på Internationella dagen för pressfrihet den 3 maj 2017, |
— |
med beaktande av FN:s förklaring om försvarare av de mänskliga rättigheterna från 1998, |
— |
med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna av den 10 december 1948, |
— |
med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966, |
— |
med beaktande av samarbetsavtalet mellan EU och Demokratiska folkrepubliken Laos av den 1 december 1997, |
— |
med beaktande av Aseans stadga, |
— |
med beaktande av artiklarna 135.5 och 123.4 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
I mars 2017 dömdes tre laotiska arbetare, Somphone Phimmasone, Soukane Chaithad och Lod Thammavon, till 12–20 år långa fängelsestraff och till tiotusentals euro i böter för att ha kritiserat regeringen i sociala medier för påstådd korruption, avskogning samt kränkningar av de mänskliga rättigheterna när de arbetade i Thailand. De tre anklagades också för att ha deltagit i en demonstration mot regeringen utanför Laos ambassad i Thailand i december 2015. |
B. |
Den 25 maj 2016 visade den statsstyrda televisionen Phimmasone, Chaithad och Thammavong häktade i polisens högkvarter i Vientiane. Enligt nyhetsinslaget hade de tre blivit anhållna för att ha hotat den nationella säkerheten genom att utnyttja de sociala medierna för att skada regeringens anseende. |
C. |
Civilsamhällesaktivisten Sombath Somphone stoppades av polisen i Vientiane 2012 och har inte setts till efter detta. När det gäller företagaren, aktiv i miljöskyddsfrågor, Sompawn Khantisouks påtvingade försvinnande 2007, vet man inte ens i dag var han befinner sig. Den polske medborgaren Bounthanh Thammavong fängslades 2015 och dömdes till 4,5 års fängelse för kritik av regeringen på nätet. |
D. |
Kraftiga inskränkningar genomförs i utrymmet för det civila samhället i Laos. Laos var ordförande för Asean 2016, men vägrade att vara värd för det traditionella parallella sammanträdet för det civila samhället, vilket tvingade Aseans folkforum att hålla sitt sammanträde i Östtimor. |
E. |
Laos regering har inte gjort särskilt mycket för att förbättra det usla läget för de mänskliga rättigheterna, däribland behandlingen av minoriteter, och fortsätter att allvarligt begränsa yttrandefriheten, föreningsfriheten och mötesfriheten. Avsaknaden av rättvisa rättegångar samt korruption inom rättsväsendet och inrotad straffrihet för kränkningar av de mänskliga rättigheterna fortsätter obehindrat. |
F. |
De laotiska myndigheterna fortsätter att trakassera och undertrycka religiösa minoriteter. Det har förekommit många fall av konfiskering av tillgångar, mordbränder mot kyrkor och hem, misshandel av kristna för att de firar jul och påtvingade avsägelser av den kristna tron. |
G. |
Laos har undertecknat men inte ratificerat den internationella konventionen till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden. |
H. |
Det saknas mediemångfald i Laos och det som publiceras i befintliga medier är strikt kontrollerat av staten. Medielagen från 2008 ändrades i november 2016 så att man införde ytterligare begränsningar som förhindrar medierna att kritisera regeringens politik och ålägger journalister att lämna in sina rapporter till regeringens censor före publicering. |
I. |
År 2014 utfärdade Laos regering ett dekret som förbjöd all kritik av regeringen och det härskande Laotiska folkets revolutionära parti (LPRP) på nätet. |
1. |
Europaparlamentet fördömer de fängelsestraff som Somphone Phimmasone, Soukane Chaithad och Lod Thammavong dömts till. |
2. |
Europaparlamentet konstaterar med oro att dessa domar utökar listan på gripanden och påtvingade försvinnanden av aktivister och demonstranter som uttryckt kritiska åsikter om frågor allt från marktvister, påstådd korruption till maktmissbruk. |
3. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till Laos regering att stoppa trakasserierna samt de godtyckliga gripandena och frihetsberövandena av människorättsförsvarare, oberoende journalister och samhällsaktivister, och att respektera yttrande- och föreningsfriheten samt minoriteters rättigheter. Parlamentet påminner Laos om dess internationella åtaganden enligt de fördrag om mänskliga rättigheter som landet har ratificerat. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft Laos regering att respektera sina internationella åtaganden och skydda yttrandefriheten och rätten att delta i fredliga sammankomster, och att ratificera den internationella konventionen till skydd för alla människor mot påtvingade försvinnanden, som Laos undertecknade 2008. |
5. |
Europaparlamentet är allvarligt oroat över de utbredda människorättskränkningarna, däribland påtvingade försvinnanden och avsaknaden av en rättvis rättegång. Parlamentet uppmanar de laotiska myndigheterna att uppfylla sina internationella åtaganden för mänskliga rättigheter genom att omedelbart redovisa för var minst tio försvunna personer, däribland Sombath Somphone och Sompawn Khantisouk, befinner sig, och tillhandahålla närmare uppgifter om de anklagelser och bevis som lagts fram mot fängslade aktivister. |
6. |
Europaparlamentet efterlyser transparenta, noggranna och opartiska utredningar av alla fall av påtvingade försvinnanden, utlämnande av information om var de försvunna befinner sig och lagföring av förövarna. |
7. |
Europaparlamentet fördömer förföljelsen av religiösa minoriteter, särskilt kristna. Parlamentet uppmanar regeringen att omedelbart upphöra med alla åtgärder som riktar sig mot kristna och att ställa de ansvariga för mordbränder och misshandel inför rätta. |
8. |
Europaparlamentet uppmanar de laotiska myndigheterna att ge FN:s specialorgan och företrädarna för de humanitära organisationerna obegränsat tillträde, så att de kan besöka politiska fångar och alla etniska och religiösa minoriteter i Laos. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar Laos regering att vidta åtgärder för att främja ett flerpartisystem och garantera rätt för enskilda att ställa upp i val utan godkännande av LPRP. |
10. |
Europaparlamentet stöder insatserna för att öka internetkonnektiviteten i Laos. Parlamentet uppmanar med kraft Laos regering att främja en miljö som stöder yttrandefriheten och att upphöra med att övervaka och göra enskilda personer till måltavla på nätet. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang med kraft regeringen att upphäva de repressiva inslagen i 2015 års lag om förebyggande och bekämpning av it-brottslighet. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att snarast ta upp fallet Somphone Phimmasone, Lod Thammavong och Soukane Chaithad med Laos regering. Parlamentet uppmanar EU:s delegation i Laos att noga följa människorättssituationen i landet, och särskilt att närvara vid alla förfaranden mot Phimmasone, Thammavong och Chaithad, och att fortsätta att ta upp fallen med fängslade och försvunna personer med myndigheterna i Laos. |
12. |
Europaparlamentet uppmanar Europeiska utrikestjänsten att sätta dessa frågor högt på dagordningen för framtida sammanträden i Europeiska unionens och Demokratiska folkrepubliken Laos gemensamma kommitté och för det nästa toppmötet Asien-Europa (Asem), som ska hållas i Bryssel 2018. |
13. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, medlemsstaternas regeringar och parlament, regeringen och parlamentet i Laos, Aseans generalsekreterare och FN:s råd för mänskliga rättigheter. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/109 |
P8_TA(2017)0351
Myanmar/Burma, inbegripet situationen för rohingya
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om Myanmar/Burma, särskilt situationen för rohingyafolket (2017/2838(RSP))
(2018/C 337/16)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sina tidigare resolutioner om Myanmar/Burma och om situationen för rohingyamuslimerna, särskilt resolutionerna av den 7 juli 2016 (1) och 15 december 2016 (2), och av sin resolution av den 16 mars 2017 om EU:s prioriteringar för mötena i FN:s råd för mänskliga rättigheter under 2017 (3) och av den 13 juni 2017 om statslöshet i Syd- och Sydostasien (4), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 juni 2016 om en EU-strategi för Myanmar/Burma, |
— |
med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 1 juni 2016 från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, till Europaparlamentet och rådet, Inslag i EU:s strategi gentemot Burma/Myanmar: Ett särskilt partnerskap för demokrati, fred och välstånd, (JOIN(2016)0024), |
— |
med beaktande av uttalandet av den 30 mars 2016 från Federica Mogherini, vice ordförande för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, om den nya regeringens tillträde i Myanmar/Burma, |
— |
med beaktande av uttalandet av den 2 december 2016, från talespersonen för vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant om den senaste tidens upptrappning av våldet i Myanmar/Burma, och av den 6 september 2017 från vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant om situationen i delstaten Rakhine, |
— |
med beaktande av det gemensamma pressmeddelandet av den 25 november 2016 om den tredje människorättsdialogen mellan EU och Myanmar/Burma, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 4 december 2015 om statslöshet, |
— |
med beaktande av den senaste tidens meddelanden från kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter (OHCHR) och FN:s särskilda rapportör om situationen för mänskliga rättigheter i Myanmar/Burma av den 29 respektive den 18 november 2016, om den försämrade människorättssituationen i norra delen av delstaten Rakhine, |
— |
med beaktande av OHCHR:s rapport av den 20 juni 2016Situation of human rights of Rohingya Muslims and other minorities in Myanmar, och av den 18 mars 2016 rapporten från FN:s särskilda rapportör om situationen för mänskliga rättigheter i Myanmar/Burma, |
— |
med beaktande av 1951 års FN-konvention om flyktingars rättsliga ställning och det tillhörande protokollet från 1967, |
— |
med beaktande av 1954 års konvention om statslösa personers rättsliga ställning och 1961 års konvention om begränsning av statslöshet, |
— |
med beaktande av FN:s flyktingkommissariats (UNHCR) globala handlingsplan för perioden 2014–2024 för att avskaffa statslöshet, |
— |
med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna från 1948, |
— |
med beaktande av den avslutande uppdragsrapporten av den 20 januari 2017 från FN:s särskilda rapportör om situationen för mänskliga rättigheter i Myanmar/Burma, Yanghee Lee, med dess slutsats om att situationen nu är värre än någonsin under de gångna åren, |
— |
med beaktande av slutrapporten från den rådgivande kommissionen för delstaten Rakhine från augusti 2017, |
— |
med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter från 1966 och den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter från 1966, |
— |
med beaktande av Sydostasiatiska nationers förbunds (Asean) stadga, |
— |
med beaktande av artiklarna 135.5 och 123.4 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
Enligt UNHCR har över 300 000 rohingyamuslimer under de två senaste veckorna flytt undan våldet i delstaten Rakhine och sökt sin tillflykt i Bangladesh. |
B. |
I delstaten Rakhine bor det omkring en miljon medlemmar av rohingyafolket, som är en i huvudsak muslimsk minoritet som utsätts för förtryck och fortsatta allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna, bland annat i form av att de hotas till liv och säkerhet, nekas rättigheterna till hälsa och utbildning samt utsätts för tvångsarbete, sexuellt våld och inskränkningar av sina politiska rättigheter. |
C. |
Rohingyafolket har officiellt varit statslöst sedan Myanmar/Burma antog sin lag om medborgarskap 1982, något som svårt begränsat deras rörelsefrihet och lett till att de stängts in i läger. |
D. |
Den 25 augusti 2017 angrep en grupp rohingyarebeller polisstationer och en militärbas i delstaten Rakhine. Följden blev en brett upplagd militär motoffensiv med allvarliga och omfattande människorättskränkningar, såsom dödanden, våldtäkter och tortyr. Människorättsorganisationer, särskilt Human Rights Watch, som använder sig av satellitbilder har rapporterat om storskalig ödeläggelse av bostäder och andra byggnader i delar av norra Rakhine som för närvarande inte är tillgängliga för icke-statliga organisationer och oberoende observatörer. |
E. |
Enligt Myanmar/Burmas nu gällande konstitution är militären fortfarande oberoende av civil tillsyn och har fortsatt långtgående befogenheter över statsmakten och nationell säkerhet. |
F. |
De som flyr från Myanmar/Burma, bland vilka märks många kvinnor och barn, färdas längs farliga vägar, där de hotas av beskjutning och andra faror, liksom också av svält och brist på läkarvård. Dussintals personer har dött på vägen. Kustbevakningen i Bangladesh har påträffat minst 20 flyktingars döda kroppar. |
G. |
Bangladesh har ingått med ett klagomål mot myndigheterna i Myanmar/Burma för att de lagt ut landminor längsmed en del av landets gräns med Bangladesh, något som skulle hindra rohingyamuslimer som flyr undan våldet att återvända till sitt land. |
H. |
FN:s och internationella icke-statliga organisationers personal får inte resa in i de konfliktdrabbade områdena och FN:s organ kan inte nå ut med humanitär hjälp, såsom livsmedel, vatten och läkemedel, till rohingyafolket. |
I. |
Den 10 september 2017 tillkännagav FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter, Zeid Raad Al Hussein, att situationen i Myanmar/Burma föreföll som ett klassiskt exempel på etnisk rensning. |
J. |
I mars 2017 blockerade Kina och Ryssland i FN:s säkerhetsråd antagandet av en resolution om situationen för rohingyaminoriteten i Myanmar/Burma. |
1. |
Europaparlamentet fördömer skarpt alla angrepp i delstaten Rakhine. Parlamentet är djupt oroat över att människorättskränkningarna blir allt allvarligare och alltmer omfattande, också i form av dödanden, våldsamma sammanstötningar, förstörelse av civil egendom och tvångsförflyttning av hundratusentals civila. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kraftfullt militären och säkerhetsstyrkorna att omedelbart upphöra med att döda, trakassera och våldta medlemmar av rohingyafolket och att sluta bränna ner deras hem. |
3. |
Europaparlamentet erinrar om att myndigheterna i Myanmar/Burma är skyldiga att utan åtskillnad skydda alla civila från övergrepp och att utreda allvarliga människorättskränkningar och, i enlighet med normer och skyldigheter inom området mänskliga rättigheter, lagföra de som gjort sig skyldiga till sådana. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar myndigheterna i Myanmar/Burma att låta oberoende övervakare, internationella människorättsorganisationer, journalister och andra internationella observatörer samt FN, särskilt det undersökningsuppdrag som inrättades av FN:s råd för mänskliga rättigheter i mars, omedelbart och utan hinder resa in i landet, för att det ska göras oberoende och opartiska utredningar av alla påstådda fall av allvarliga människorättskränkningar, oavsett vilka parter som begått dem. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft till att organisationer för humanitärt bistånd ska få resa in i alla konfliktområden och ta kontakt med alla tvångsförflyttade, utan åtskillnad, för att biståndsarbetarna ska kunna hjälpa människor som befinner sig i farozonen. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar Myanmar/Burmas regering att omedelbart ta bort alla landminor utmed gränsen till Bangladesh. |
7. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft Myanmar/Burmas regering, och framför allt statsrådgivare Aung San Suu Kyi, att otvetydigt fördöma all hets till hat på grund av ras eller religion och att bekämpa social diskriminering och fientligheter mot rohingyaminoriteten. Parlamentet uppmanar vidare med kraft landets regering att upprätthålla den universella rätten till religions- och trosfrihet. Parlamentet erinrar statsrådgivaren om att hon ska arbeta för genomförandet av rekommendationerna i slutrapporten från den rådgivande kommissionen för delstaten Rakhine, vilka togs fram på hennes egen begäran. Parlamentet beklagar djupt att situationen blivit avsevärt värre efter uttalandet av den 18 maj 2015 från talespersonen för Aung San Suu Kyis parti om att Myanmar/Burmas regering bör ge rohingyaminoriteten tillbaka dess medborgarskap. |
8. |
Europaparlamentet erinrar Sacharovpristagaren Aung San Suu Kyi om att priset ges till dem som försvarar de mänskliga rättigheterna, slår vakt om minoriteters rättigheter och visar aktning för internationell rätt, för att nämna några av kriterierna. Parlamentet påpekar att det måste övervägas om det skulle gå att dra in Sacharovpriset i sådana fall där pristagarna bryter mot de ovannämnda kriterierna, efter att ha blivit tilldelade priset. |
9. |
Europaparlamentet uttalar sin erkänsla för vad Bangladesh gjort under denna humanitära kris för att göra det lättare för hundratusentals rohingyaflyktingar att få skydd. Parlamentet uppmanar med kraft myndigheterna i Bangladesh och andra grannländer att ta emot alla som flyr undan våldet i delstaten Rakhine och att respektera principen om non-refoulement. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att öka det ekonomiska och materiella stödet till dessa flyktingar. |
10. |
Europaparlamentet upprepar sin rekommendation om att regeringarna i de länder som får hantera inflödet av rohingyaflyktingar samarbetar nära med UNHCR, som har den tekniska sakkunskap som krävs för att avgöra flyktingstatus och uppdraget att skydda flyktingar och statslösa personer. Parlamentet uppmanar EU och FN att stödja Myanmar/Burmas grannländer med detta. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar dessutom Asean och regionala regeringar att omedelbart vidta åtgärder till förmån för starkare påtryckningar på Myanmar/Burmas regering, för att det ska bli slut på kränkningarna av rättigheter, samt för att alla civila i delstaten Rakhine ska få skydd och alla flyktingar få stöd. |
12. |
Europaparlamentet stöder insatserna för att intensifiera en politisk process om genomförande av Annan-rekommendationerna. Parlamentet uppmanar FN:s säkerhetsråd och generalförsamling att anta effektiva diplomatiska och politiska åtgärder för att få Myanmar/Burmas regering att fullgöra sina skyldigheter gentemot rohingyaminoriteten genom att tillförsäkra alla dess medlemmar skydd och tillgång till hjälp. Parlamentet efterlyser här en resolution från FN:s säkerhetsråd och generalförsamling, där kränkningarna av rättigheterna fördöms, där det hålls fast vid att det måste beredas tillträde till delstaten Rakhine och där det ingår krav på att alla som gjort sig skyldiga till allvarliga kränkningar av internationell rätt ska ställas till svars. Parlamentet vill ytterligare att det antas en resolution vid mötet i september 2017 i FN:s råd för mänskliga rättigheter, där undersökningsuppdraget får sitt mandat förlängt. |
13. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft Kina och andra internationella och regionala aktörer att använda alla kanaler för att yrka på ett slut på grymheterna och få till stånd en fredlig lösning. |
14. |
Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och EU:s medlemsstater att utöva avsevärt hårdare påtryckningar på Myanmar/Burmas regering och säkerhetsstyrkor för att de ska få slut på kränkningarna av rättigheter och fullständigt samarbeta med FN:s utredningspersonal och med internationella humanitära organisationer, och se till att de som allvarligt brutit mot internationell rätt ställs till svars. Parlamentet uppmanar här vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant och EU:s medlemsstater att aktivt agera för att stödja omedelbara åtgärder från FN:s sida, och för att göra klart att EU är berett att överväga att införa riktade straffåtgärder mot enskilda personer och enheter och att överväga konsekvenser för de handelsförmåner som Myanmar/Burma åtnjuter, ifall det visar sig att allvarliga brott mot internationell rätt får fortgå ostraffat. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant att rapportera till parlamentet om EU:s initiativ inom FN och inom rådet (utrikes frågor). |
16. |
Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att välkomna rapporter och uttalanden om situationen på plats från företrädare för rohingyafolket. |
17. |
Europaparlamentet stöder insatserna för att det ska stationeras ut oberoende övervakare under FN:s ledning på plats, för att den humanitära krisen ska kunna lindras. Parlamentet uppmanar myndigheterna i Myanmar/Burma att omedelbart bevilja obehindrat tillträde för oberoende övervakare, framför allt för det undersökningsuppdrag som inrättades av FN:s råd för mänskliga rättigheter i mars 2017. |
18. |
Europaparlamentet stöder inrättandet av en byrå för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter i Myanmar/Burma, med fullständigt mandat. |
19. |
Europaparlamentet uppmanar EU och dess medlemsstater att stödja UNHCR:s globala handlingsplan för perioden 2014–2024 för att avskaffa statslöshet. |
20. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till regeringen och parlamentet i Myanmar/Burma, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, kommissionen, regeringarna och parlamenten i EU:s medlemsstater, generalsekreteraren för Asean, Aseans mellanstatliga kommission för mänskliga rättigheter, FN:s särskilda rapportör om situationen för mänskliga rättigheter i Myanmar/Burma, FN:s flyktingkommissarie samt FN:s råd för mänskliga rättigheter. |
(1) Antagna texter, P8_TA(2016)0316.
(2) Antagna texter, P8_TA(2016)0506.
(3) Antagna texter, P8_TA(2017)0089.
(4) Antagna texter, P8_TA(2017)0247.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/113 |
P8_TA(2017)0354
Modernisering av handelspelaren i associeringsavtalet mellan EU och Chile
Europaparlamentets rekommendation av den 14 september 2017 till rådet, kommissionen och utrikestjänsten avseende förhandlingarna om moderniseringen av handelspelaren i associeringsavtalet mellan EU och Chile (2017/2057(INI))
(2018/C 337/17)
Europaparlamentet utfärdar denna rekommendation
— |
med beaktande av avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan, som ingicks 2002, samt dess handelspelare, som trädde i kraft den 1 februari 2003 (1) (nedan kallat associeringsavtalet), |
— |
med beaktande av resultatet av det sjätte mötet i associeringsrådet EU–Chile, som hölls i april 2015 (2), |
— |
med beaktande av slutdeklarationen från gemensamma rådgivande kommittén av den 5 oktober 2016 (3), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 14 oktober 2015Handel för alla – Mot en mer ansvarsfull handels- och investeringspolitik (COM(2015)0497), och kommissionens diskussionsunderlag från maj 2017 om hur vi bemöter globaliseringen (4) och från april 2017 om den sociala dimensionen i Europa (5), |
— |
med beaktande av Europeiska unionens domstols domar och yttranden (C-350/12 P, 2/13, 1/09) och Europeiska ombudsmannens beslut av den 6 januari 2015, som avslutar hennes undersökning på eget initiativ OI/10/2014/RA om hantering av förfrågningar om information och tillgång till handlingar (6), och med beaktande av domstolens yttrande 2/15 av den 16 maj 2017, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 3 februari 2016 om Europaparlamentets rekommendationer till kommissionen om förhandlingarna om avtalet om handel med tjänster (TiSA) (7), |
— |
med beaktande av de ändringar som parlamentet antog den 4 juli 2017 (8) till förslaget till direktiv om offentliggörande av inkomstskatteuppgifter för vissa företag och filialer, |
— |
med beaktande av sina resolutioner av den 5 juli 2016 om genomförande av parlamentets rekommendationer från 2010 om sociala och miljömässiga normer, mänskliga rättigheter och företagens ansvar (9), och av den 25 november 2010 om den internationella handelspolitiken inom ramen för de krav som klimatförändringarna medför (10), |
— |
med beaktande av studien från parlamentets utredningstjänst om effekterna av klausuler med koppling till mänskliga rättigheter i det övergripande avtalet mellan EU och Mexiko och associeringsavtalet mellan EU och Chile (11), |
— |
med beaktande av riktlinjerna från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) för multinationella företag, FN:s vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter, Internationella arbetsorganisationens (ILO) trepartsförklaring om principerna för multinationella företag och socialpolitik och ILO:s agenda för anständigt arbete, |
— |
med beaktande av Förenta nationernas ramkonvention om klimatförändringar från 2015 (Parisavtalet), som trädde i kraft den 4 november 2016 (12), och som även ratificerats av Chile, |
— |
med beaktande av den gemensamma förklaringen från den gemensamma parlamentarikerkommittén EU–Chile av den 3 november 2016 (13), |
— |
med beaktande av artikel 21 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och artiklarna 8, 207.3 och 217 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av det förslag till förhandlingsriktlinjer som kommissionen antog den 24 maj 2017, |
— |
med beaktande av artikeln om Chile i årsboken för International Work Group for Indigenous Affairs (IWGIA) The Indigenous World 2016 (14), |
— |
med beaktande av artiklarna 108.4 och 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för internationell handel (A8-0267/2017), och av följande skäl: |
A. |
I handelsstrategin ”Handel för alla” fastställs att ”kommissionen måste driva en politik som gynnar samhället som helhet och som främjar europeiska och universella normer och värden tillsammans med de grundläggande ekonomiska intressena. Större tonvikt måste läggas på hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, skatteundandragande, konsumentskydd och ansvarsfull och rättvis handel”. |
B. |
EU och Chile har ett nära samarbete med gemensamma värderingar och ett gemensamt åtagande att främja effektiv multilateral styrning av handeln och respekt för de mänskliga rättigheterna, liksom delat välstånd och gemensam säkerhet inom ramen för ett regelbaserat internationellt system. EU är Chiles tredje största handelspartner. Chile å sin sida är en viktig regional aktör och en av Sydamerikas mest snabbväxande ekonomier under de senaste årtiondena, och reformarbetet i landet pågår fortfarande. |
C. |
Det gällande associeringsavtalet, inbegripet dess handelskapitel, ingicks 2002 och har varit mycket fördelaktigt för de båda parterna sedan genomförandet 2003. Det har bidragit till en fördubbling av handeln med varor och en ökad handel med tjänster och investeringar (15). Både EU och Chile har emellertid sedan dess ingått mer moderna och ambitiösa handelsavtal. |
D. |
Under 2016 exporterade EU varor till Chile för ett värde på över 8,6 miljarder EUR, medan Chile exporterade varor till EU för ett värde på 7,4 miljarder EUR. Under 2015 uppgick värdet av EU:s handel med tjänster med Chile till 3,8 miljarder EUR, och motsvarande belopp för Chile var 2 miljarder EUR. EU:s direktinvesteringar i Chile stod för 42,8 miljarder EUR (16). |
E. |
I det gällande associeringsavtalet saknas bland annat separata kapitel om investeringar, små och medelstora företag, immateriella rättigheter, energi och kön, och inte heller finns det något kapitel om handel och hållbar utveckling med skyldigheter att verkställa arbets- och miljönormer och främjande av bästa praxis på områden såsom företagens sociala ansvar och försäkringar om hållbarhet. |
F. |
I EU:s förhandlingar om handelsavtal måste man bibehålla regeringars rätt och möjlighet att lagstifta i allmänhetens intresse, till exempel om skydd och främjande av folkhälsa, sociala tjänster, social trygghet och konsumentskydd, allmän utbildning, säkerhet, miljö, djurskydd, skydd av allmän moral, integritets- och uppgiftsskydd och främjande och skydd av den kulturella mångfalden. |
G. |
EU:s förhandlingar om handelsavtal måste garantera det högsta möjliga sociala, arbetsrättsliga och miljömässiga skydd som parterna uppnått, och kan fungera som ett verktyg för att främja en agenda för social rättvisa och hållbar utveckling, både inom EU och i hela världen. Moderniseringen av associeringsavtalet bör ses som en möjlighet för EU och dess medlemsstater att fortsätta främja gemensamma höga standarder och åtaganden i sina handelsavtal, särskilt på områdena arbetstagarrättigheter, miljöskydd, konsumentskydd och allmän välfärd. Kommissionen har meddelat att den kommer att överväga olika sätt att genomföra dessa åtaganden, inklusive en sanktionsbaserad mekanism. |
H. |
Gemensamma rådgivande kommittén EU–Chile, som består av organisationer i det civila samhället från båda parterna, höll sitt första sammanträde den 4 och den 5 oktober 2016 i syfte att övervaka genomförandet av det gällande associeringsavtalet, liksom förhandlingarna om uppdateringen av avtalet, genom att kanalisera det civila samhällets synpunkter och främja dialog och samarbete mellan EU och Chile utanför regeringskanalerna. Denna betydande försening av inrättandet av gemensamma rådgivande kommittén får inte upprepas när det gäller det moderniserade avtalet. När det moderniserade avtalet träder i kraft måste det civila samhällets deltagande baseras på tydliga strukturer, ett balanserat medlemskap och rapporteringsmandat. |
I. |
EU och Chile har deltagit i plurilaterala förhandlingar i syfte att ytterligare liberalisera handeln med tjänster (TiSA). |
J. |
Chile är inte part utan endast observatör vid WTO-avtalet om offentlig upphandling, och deltar inte i de plurilaterala förhandlingarna om ett avtal om miljöanpassade varor. |
K. |
Artikel 45 i associeringsavtalet mellan EU och Chile från 2002 i kapitlet om samarbete föreskriver att samarbetet ska ”bidra till att stärka politik och program som syftar till att trygga ett rättvist deltagande av män och kvinnor på alla områden av det politiska, ekonomiska och sociala livet och kulturlivet”. |
L. |
Chile har undertecknat Stillahavspartnerskapet (TPP), vars framtid för närvarande verkar vara osäker, och landet har undertecknat frihandelsavtal med alla parter som undertecknat Stillahavspartnerskapet och anses allmänt vara en stabil och pålitlig partner. |
M. |
År 2010 blev Chile som första sydamerikanska land medlem av OECD, och Chile har en sund makroekonomisk ram. |
N. |
Det är viktigt att maximera de möjligheter som moderniseringen av associeringsavtalets handelskapitel erbjuder företag, särskilt små och medelstora företag, och medborgare i såväl EU som Chile på ett sätt som kommer alla till godo. Mer skulle kunna göras i detta avseende, inklusive bland annat spridning av tillgänglig information, vilket skulle kunna generera en omfattande multiplikatoreffekt av fördelar för parterna i associeringsavtalet. |
O. |
Chile har bilaterala investeringsavtal med 17 EU-medlemsstater, vars innehåll inte återspeglar den senaste utvecklingen och bästa praxis när det gäller investeringspolitik. Dessa avtal kommer att ersättas och upphöra att gälla så snart ett avtal mellan EU och Chile med ett kapitel om investeringar träder i kraft. |
P. |
Oproportionellt strikta villkor i den chilenska lagstiftningen som EU:s fiskefartyg måste efterleva hindrar dessa fiskefartyg i utnyttjandet av hamnanläggningar i Chile för att landa, lasta om, fylla på med bränsle eller hämta fiskeredskap. |
Q. |
Chiles nuvarande exportmönster står i skarp kontrast till det europeiska exportmönstret, eftersom det i hög grad domineras av export av råvaror, såsom koppar, frukt och grönsaker. |
1. |
Europaparlamentet rekommenderar rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten
|
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna rekommendation till rådet, kommissionen, Europeiska utrikestjänsten och medlemsstaternas regeringar och parlament, samt till regeringen och parlamentet i Republiken Chile. |
(1) EGT L 352, 30.12.2002, s. 3.
(2) Rådets pressmeddelande 197/15, 21.4.2015.
(3) http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.events-and-activities-eu-chile-jcc-01-declaration
(4) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-globalisation_en.pdf
(5) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/reflection-paper-social-dimension-europe_en.pdf
(6) https://www.ombudsman.europa.eu/sv/cases/decision.faces
(7) Antagna texter, P8_TA(2016)0041.
(8) Antagna texter, P8_TA(2017)0284.
(9) Antagna texter, P8_TA(2016)0298.
(10) EUT C 99 E, 3.4.2012, s. 94.
(11) http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_ STU%282017%29558764
(12) http://unfccc.int/files/essential_background/convention/application/pdf/english_ paris_agreement.pdf
(13) http://www.europarl.europa.eu/cmsdata/113103/1107500EN.pdf
(14) http://www.iwgia.org/publications/search-pubs?publication_id=740
(15) http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/chile/
(16) http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2006/september/tradoc_113364.pdf
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/120 |
P8_TA(2017)0358
Öppenhet, ansvarstagande och integritet i EU:s institutioner
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om öppenhet, ansvarstagande och integritet i EU:s institutioner (2015/2041(INI))
(2018/C 337/18)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av sitt beslut av den 15 april 2014 om ändring av det interinstitutionella avtalet om öppenhetsregistret (1), |
— |
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), särskilt artiklarna 9 och 10, |
— |
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 maj 2008 om utvecklingen av en ram för den verksamhet som bedrivs av företrädare för intressegrupper (lobbyverksamhet) vid Europeiska unionens institutioner (2), |
— |
med beaktande av kommissionens beslut av den 25 november 2014 om att inte träffa oregistrerade lobbyister och om att offentliggöra information om lobbymöten, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 11 mars 2014 om allmänhetens tillgång till handlingar (artikel 104.7 i arbetsordningen) åren 2011–2013 (3), |
— |
med beaktande av principerna från Organisationen för ekonomisk utveckling och samarbete (OECD) om öppenhet och integritet inom lobbyingverksamhet, |
— |
med beaktande av sitt beslut av den 13 december 2016 om den allmänna översynen av parlamentets arbetsordning (4), |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för konstitutionella frågor och yttrandena från utskottet för internationell handel, budgetkontrollutskottet, utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet, utskottet för rättsliga frågor och utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A8-0133/2017), och av följande skäl: |
A. |
Unionen ska ”respektera principen om jämlikhet mellan sina medborgare, som ska få lika uppmärksamhet från unionens institutioner” (artikel 9 i EU-fördraget); ”varje medborgare ska ha rätt att delta i unionens demokratiska liv” och ”besluten ska fattas så öppet och så nära medborgarna som möjligt” (artikel 10.3 i EU-fördraget, uttryckt på liknande sätt i det trettonde skälet i ingressen samt i artikel 1 andra stycket och artikel 9); ”unionens institutioner, organ och byråer [ska] utföra sitt arbete så öppet som möjligt” (artikel 15.1 i EUF-fördraget). |
B. |
EU-institutionerna har redan gjort framsteg med att bli öppnare och ligger i de flesta avseenden redan före nationella och regionala politiska institutioner i fråga om öppenhet, ansvarstagande och integritet. |
C. |
Dialog mellan lagstiftare och samhälle är en viktig del av demokratin, liksom intresserepresentation, och en lämplig representation av olika intressen i lagstiftningsprocessen förser ledamöterna med information och sakkunskap och är väsentlig för att pluralistiska samhällen ska fungera väl. |
D. |
Med tanke på det ökande avståndet mellan EU och dess medborgare och behovet av att öka mediernas intresse för EU-frågor måste EU-institutionerna sträva efter högsta möjliga normer för öppenhet, ansvarstagande och integritet. Dessa principer utgör viktiga och kompletterande delar för att främja god förvaltning inom EU:s institutioner och säkerställa större öppenhet i EU:s funktionssätt och beslutsprocess, och de bör vara de ledande principerna för kulturen inom institutionerna. |
E. |
Medborgarnas förtroende för EU:s institutioner är av grundläggande betydelse för demokratin, en god förvaltning och ett effektivt beslutsfattande. De brister som rör ansvarstagande inom EU måste minska, och man måste närma sig mer samarbetspräglade kontrollmetoder som kombinerar demokratisk tillsyn, kontroll och granskning, samtidigt som de även erbjuder mer öppenhet. |
F. |
Ensidig intresserepresentation utan insyn kan medföra en risk för korruption och utgöra ett betydande hot mot, och en allvarlig utmaning för, beslutsfattarnas integritet och allmänhetens förtroende för EU-institutionerna. Korruption får betydande ekonomiska konsekvenser och utgör ett allvarligt hot mot demokratin, rättsstatsprincipen och de offentliga investeringarna. |
G. |
En rättsakt som ny grund för ett obligatoriskt öppenhetsregister kräver en juridisk definition av den verksamhet som omfattas av registret, vilket skulle bidra till att förtydliga befintliga tvetydiga definitioner och tolkningar av begreppen öppenhet, integritet och ansvarstagande. |
H. |
I vissa medlemsstater har man redan inrättat nationella öppenhetsregister. |
I. |
Enligt principen om öppenhet i artikel 15.3 i EUF-fördraget jämförd med artikel 42 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och fast rättspraxis från Europeiska unionens domstol (EU-domstolen) har varje medborgare i Europeiska unionen rätt till tillgång till handlingar från unionens institutioner, organ och byråer (5). |
Att göra öppenhetsregistret så obligatoriskt som möjligt
1. |
Europaparlamentet välkomnar att presidiet beslutat att förvaltningen ska utarbeta en mall för alla föredragande av betänkanden och yttranden för ett frivilligt s.k. avtryck i lagstiftningsprocessen, där det anges med vilka intresseföreträdare och organisationer som samråd har skett. Denna mall bör också tillhandahållas som it-verktyg. |
2. |
Europaparlamentet påminner om sin översyn av arbetsordningen av den 13 december 2016, enligt vilken ledamöterna bör tillämpa en systematisk praxis att träffa endast intresseföreträdare som är registrerade i öppenhetsregistret, och efterlyser att också möten mellan intresseföreträdare och generalsekreterare, generaldirektörer och de politiska gruppernas generalsekreterare ska inkluderas. Parlamentet uppmanar ledamöterna och deras anställda att kontrollera om de intresseföreträdare som de avser att träffa är registrerade och, om de inte är det, be dem att registrera sig så fort som möjligt före mötet. Rådet uppmanas med kraft att införa en liknande bestämmelse som omfattar de ständiga representationerna. Det är nödvändigt att ålägga dem som registrerar sig i öppenhetsregistret att lägga fram handlingar som styrker att den ingivna informationen är korrekt. |
3. |
Europaparlamentet påminner om de definitioner av vad som utgör ett ”möte med intresseföreträdare” vilka anges i kommissionens beslut av den 25 november 2014 om offentliggörande av möten. Parlamentet påminner om vilken information som får hållas inne enligt förordning (EG) nr 1049/2001. Bestämmelserna om sådana möten bör inte begränsas till ”bilaterala” möten och bör inkludera dem med internationella organisationer. |
4. |
Europaparlamentet anser att föredragande, skuggföredragande och utskottsordförande bör offentliggöra sina möten med företrädare för intressegrupper som faller inom öppenhetsregistrets tillämpningsområde vad gäller ärenden som omfattas av deras respektive ansvar genom ett avtryck i lagstiftningsprocessen och att eventuella undantag bör skydda liv och frihet för uppgiftslämnare som handlar i god tro. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar sitt presidium att ta fram nödvändiga verktyg för att möjliggöra för ledamöterna att, om de så önskar, på sina parlamentsprofiler online publicera sina möten med intresseföreträdare. |
6. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att låta all relevant kommissionspersonal (från enhetschefsnivå och uppåt) omfattas av praxis att träffa endast organisationer eller egenföretagare som är registrerade i öppenhetsregistret. |
7. |
Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen att offentliggöra de möten som all relevant kommissionspersonal som är delaktig i EU:s beslutprocess håller med externa organisationer, samtidigt som nödvändiga uppgiftsskyddsbestämmelser beaktas. När det gäller annan personal som är närvarande vid dessa möten bör en hänvisning till enhet eller tjänsteavdelning publiceras. |
8. |
Europaparlamentet stöder kommissionens uppmaning om att EU-institutionerna och deras personal, samt byråerna, bör avstå från att som talare bjuda in sådana oregistrerade intresseföreträdare som omfattas av öppenhetsregistrets tillämpningsområde, från att stödja deras evenemang eller stå som värd för sådana evenemang i EU:s fastigheter och från att låta dem delta i kommissionens rådgivande organ. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra all information om intresseföreträdares verksamhet gentemot EU-institutionerna, intresseförklaringar, bekräftade intressekonflikter och expertgrupper lättillgänglig för allmänheten genom en enda kontaktpunkt online. |
10. |
Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att ta fram åtgärder för att uppnå en bättre balans genom att ge egenmakt åt underrepresenterade intressen. |
11. |
Europaparlamentet anser att de ledamöter av Europaparlamentet som utnämns till föredragande, skuggföredragande eller utskottsordförande har ett särskilt ansvar för att visa ett öppet förhållningssätt när det gäller deras kontakter med intresseföreträdare, med tanke på deras roll i EU:s lagstiftningsarbete. |
12. |
Europaparlamentet anser att enheter som är registrerade i öppenhetsregistret snabbt bör föra in obligatoriska uppdateringar i registret om utgifter för sin verksamhet som faller inom registrets område, när dessa utgifter överstiger den nivå som fastställts för den berörda kategorin. |
13. |
Europaparlamentet anser att alla registrerade enheter bör vara skyldiga att i öppenhetsregistret publicera en förteckning över alla bidragsgivare och deras motsvarande bidrag som överstiger 3 000 EUR, med uppgift om de enskilda bidragens slag och värde per år. Enskilda bidrag till ett värde som överstiger 12 000 EUR måste rapporteras omedelbart. |
14. |
Europaparlamentet upprepar sin långvariga uppmaning om att komplettera EU:s öppenhetsregister med en rättsakt, om det inte är möjligt att stänga alla kryphål och få till stånd ett fullt ut obligatoriskt register för alla intresseföreträdare genom ett interinstitutionellt avtal. Parlamentet anser att förslaget till denna rättsakt skulle kunna beakta framstegen till följd av ändringar av det interinstitutionella avtalet och parlamentets uppförandekod. Parlamentet påminner kommissionen om yrkandet i sitt beslut av den 15 april 2014 om att kommissionen senast i slutet av 2016 bör lägga fram ett lämpligt lagstiftningsförslag om ett obligatoriskt öppenhetsregister på grundval av artikel 352 i EUF-fördraget. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar på nytt rådet och dess förberedande organ att ansluta sig till öppenhetsregistret så snart som möjligt. Alla medlemsstater uppmanas att införa lagstiftning som främjar öppenheten i intresseföreträdarnas verksamhet. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa bestämmelser om att intresseföreträdare bör bevilja insyn i de kontakter med nationella politiker och offentliga myndigheter som har till syfte att påverka EU:s lagstiftning. |
Öppenhet, ansvarstagande och integritet i kontakterna med intresseföreträdare
16. |
Europaparlamentet påminner om sitt beslut av den 13 december 2016 om att dra in privilegier från dem som är ovilliga att samarbeta med undersökningar, utfrågningar och utskottssammanträden med undersökningsuppdrag. Parlamentet uppmanar kommissionen att ytterligare ändra uppförandekoden för registrerade enheter för att ge dem incitament att, med yttersta omsorg, inte tillhandahålla ofullständig eller vilseledande information under sådana utfrågningar eller utskottssammanträden. Enheter som är registrerade i öppenhetsregistret bör i uppförandekoden förbjudas att anställa enskilda personer eller organisationer som döljer vilka intressen eller parter som de tjänar. |
17. |
Europaparlamentet anser att professionella konsultfirmor, advokatbyråer och fristående konsulter bör ange den exakta omfattningen på den verksamhet som omfattas av registret, samtidigt som det erkänner att vissa enskilda personer kan hindras av nationell lagstiftning i vissa medlemsstater från att uppfylla öppenhetsregistrets krav. |
18. |
Europaparlamentet insisterar på att registrerade enheter, inklusive advokat- och konsultbyråer, i öppenhetsregistret bör redogöra för alla klienter för vilka de bedriver intresseföreträdande verksamhet som omfattas av öppenhetsregistret. Parlamentet välkomnar de beslut som fattats av olika advokatsamfund om skillnaderna mellan advokaters domstolsrelaterade verksamhet och annan verksamhet som omfattas av öppenhetsregistret. Parlamentet uppmanar Rådet för advokatsamfunden i Europeiska unionen att uppmuntra sina medlemmar att anta liknande åtgärder, samtidigt som det erkänner att vissa enskilda personer kan hindras av nationell lagstiftning i vissa medlemsstater från att uppfylla öppenhetsregistrets krav. |
19. |
Europaparlamentet konstaterar att vissa medlemsstater har lagar som reglerar yrkesutövning vilka de facto hindrar i synnerhet advokatbyråer från att registrera sig i öppenhetsregistret och därmed avslöja sådan information om sina klienter som registret kräver. Parlamentet anser emellertid också att det finns en överhängande risk att sådana lagar också kan missbrukas i syfte att undvika att offentliggöra information som krävs för en korrekt registrering i registret. I detta sammanhang välkomnar parlamentet advokatorganisationernas påtagliga beredvillighet att arbeta i nära partnerskap för att, i sitt yrkesintresse, se till att inte mer information hålls inne än vad lagen faktiskt tillåter. Kommissionen och Europaparlamentets talman uppmanas att se till att denna beredvillighet leder till konkreta resultat och att införliva detta i det ändrade avtalet snarast möjligt. |
20. |
Europaparlamentet uppmanar presidiet att i överensstämmelse med artikel 15 i EUF-fördraget och artikel 11 i EU-fördraget kräva registrering före tillträde till parlamentets lokaler för oregistrerade organisationer eller enskilda personer som bedriver verksamhet som omfattas av öppenhetsregistret. Besöksgrupper bör undantas från detta krav. Parlamentet betonar att det, i egenskap av den kammare som representerar Europas medborgare, bör bibehålla en policy med öppna dörrar för medborgarna och att inga onödiga hinder bör skapas som skulle kunna avskräcka medborgarna från att besöka parlamentets lokaler. |
21. |
Europaparlamentet beklagar att enligt Transparency International var över hälften av uppgifterna i EU:s lobbyregister 2015 felaktiga, ofullständiga eller meningslösa. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar sitt presidium och sin generalsekreterare att underlätta det nödvändiga återaktiveringsförfarandet för lobbyistpasserkort genom att upprätta en särskild återaktiveringsfacilitet, i syfte att undvika alltför långa väntetider för tillträde till lokaler. Parlamentet efterlyser ett upphävande av regeln om att högst fyra passerkortsinnehavare kan få tillträde till lokalerna samtidigt. |
23. |
Europaparlamentet påminner om sitt beslut av den 13 december 2016 när det gäller passerkort för medarbetare och uppmanar sin generalsekreterare att ändra bestämmelserna om passerkort och tillstånd för tillträde till parlamentets lokaler av den 13 december 2013, så att alla som är äldre än 18 år och ansöker om ett passerkort för medarbetare måste skriva under ett dokument där de garanterar att de inte kommer att delta i verksamhet som omfattas av öppenhetsregistret. |
24. |
Europaparlamentet ser det som nödvändigt att brådskande införa ett lämpligt övervakningssystem för inlämningar för att se till att den information som registrerade lämnar är meningsfull, korrekt, aktuell och heltäckande. Parlamentet efterlyser i detta avseende en betydande ökning av resurserna för parlamentets öppenhetsenhet och det gemensamma öppenhetsregistrets sekretariat. |
25. |
Europaparlamentet anser att förklaringar från registrerade enheter bör kontrolleras av öppenhetsenheten och det gemensamma öppenhetsregistrets sekretariat varje år, på grundval av slumpvisa stickprov i tillräckligt stort antal, för att tillhandahålla meningsfulla, korrekta, aktuella och heltäckande uppgifter. |
26. |
Europaparlamentet anser, med hänvisning till artiklarna 4.2 och 5.2 i EU-fördraget, att demokratiskt valda och kontrollerade statliga institutioner på nationell, regional och lokal nivå och deras företrädare vid EU-institutionerna, liksom deras interna organ, formella och informella föreningar och paraplyorganisationer som består enbart av dessa, inte bör omfattas av EU:s öppenhetsregister om de agerar i allmänhetens intresse, eftersom de utgör en del av EU:s system med styre på olika nivåer. |
Att försvara integriteten mot intressekonflikter
27. |
De EU-institutioner och EU-organ som fortfarande inte har en uppförandekod uppmanas att utarbeta ett sådant dokument snarast möjligt. Europaparlamentet anser att det är beklagligt att rådet och Europeiska rådet fortfarande inte har antagit någon uppförandekod för sina medlemmar. Parlamentet uppmanar med kraft rådet att införa specifika etiska regler, inklusive påföljder, som tar upp de risker som är speciella för nationella delegater. Parlamentet betonar att rådet måste vara lika ansvarstagande och öppet som de andra institutionerna. Parlamentet efterlyser också en uppförandekod för ledamöterna av EU:s båda rådgivande organ, nämligen Regionkommittén och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, samt deras personal. EU:s byråer uppmanas att anta riktlinjer för en enhetlig policy om förebyggande och hantering av intressekonflikter som gäller styrelsemedlemmar, direktörer, experter i vetenskapliga kommittéer och medlemmar av överklagandenämnder, samt att anta och genomföra en tydlig policy om intressekonflikter i enlighet med färdplanen för uppföljning av den gemensamma strategin för EU:s decentraliserade byråer. |
28. |
Europaparlamentet anser att alla EU:s tjänstemän, även tillfälligt anställda, ackrediterade parlamentsassistenter, kontraktsanställda och nationella experter, bör uppmuntras att delta i utbildning om hur man hanterar intresseföreträdare och intressekonflikter. |
29. |
Europaparlamentet betonar behovet av att stärka integriteten och förbättra det etiska ramverket genom tydliga och förstärkta uppförandekoder och etiska principer, för att möjliggöra utvecklingen av en gemensam och effektiv integritetskultur vid EU:s alla institutioner och byråer. |
30. |
Europaparlamentet är medvetet om att svängdörrsproblematiken kan skada förbindelserna mellan institutionerna och intresseföreträdare. Parlamentet uppmanar EU-institutionerna att utveckla en systematisk och proportionell metod för denna utmaning. All reglering av ”svängdörrar” bör också gälla rådets ordförande. |
31. |
Europaparlamentet efterlyser strängare restriktioner för tidigare kommissionsledamöter genom att karenstiden utökas till tre år och görs bindande för åtminstone all verksamhet som omfattas av öppenhetsregistret. |
32. |
Europaparlamentet anser att beslut om höga tjänstemäns och tidigare kommissionsledamöters nya roller måste fattas av en myndighet som utses på ett sätt som är så oberoende som möjligt av dem som påverkas av dess beslut. |
33. |
Europaparlamentet begär att EU-institutionerna årligen, i linje med EU:s uppgiftsskyddsregler, bör offentliggöra information om vilka höga tjänstemän som har lämnat EU-administrationen och vilka uppdrag de fått. |
34. |
Europaparlamentet anser att man bör överväga en karenstid på 18 månader i slutet av mandatet för externa ledamöter och ad hoc-ledamöter av nämnden för lagstiftningskontroll i samband med bättre lagstiftning, och för styrelseledamöter i Europeiska investeringsbanken (EIB), så att de under denna tid inte får utöva lobbyverksamhet riktad mot ledamöter av EIB:s styrande organ och bankens anställda för sitt företag, sina kunder eller sin arbetsgivare. |
Integritet hos och välavvägd sammansättning av expertgrupper
35. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens avsikt att följa upp Europeiska ombudsmannens rekommendationer i fråga om intressekonflikter inom expertgrupper och stöder uttryckligen ett offentliggörande av dels en tillräckligt detaljerad meritförteckning för varje expert som utses på ett personligt mandat i expertgruppernas register, dels en intresseförklaring för varje expert som utses på ett personligt mandat i expertgruppernas register. |
36. |
Europaparlamentet stöder ombudsmannens förslag om att införande av uppgifter i öppenhetsregistret bör bli ett krav för utnämning till expertgrupper för de personer som inte är offentliga tjänstemän och som inte – helt eller till största delen – får sina övriga inkomster från statliga institutioner såsom universitet, förutsatt att dessa inte mottar finansiering från intresseföreträdare och parter med ekonomiska och kommersiella intressen. |
37. |
Europaparlamentet anser att en bestämmelse med allmänna kriterier för begränsning av ekonomiska och icke-ekonomiska intressen, i enlighet med ombudsmannens rekommendation och på grundval av experternas intresseförklaringar, skulle hjälpa kommissionen att på ett mer välbalanserat sätt utse experter som företräder intressen. |
38. |
Europaparlamentet uppmanar med eftertryck kommissionen att göra alla protokoll från expertgruppsmötena tillgängliga för allmänheten på sin webbplats, inklusive en uppgift om mångfalden av företrädda åsikter. |
39. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft kommissionen att se till att samråden undersöker öppna frågor i stället för att endast försöka bekräfta en redan vald politisk inriktning. |
Integritet i valen till Europaparlamentet
40. |
Europaparlamentet anser att enligt EU:s vallag måste interna partinomineringar ske demokratiskt, vara slutna och genomföras med tillräcklig medverkan av medlemmarna, och att personer som genom lagakraftvunnen dom dömts för korruption som skadat EU:s ekonomiska intressen eller ägt rum i medlemsstater bör förlora rätten att kandidera vid val under en tid som står i proportion till handlingens allvar. Ett sådant diskvalificeringsförfarande finns redan i några medlemsstater. Ett nytt instrument, till exempel ett direktiv, skulle kunna fastställa gemensamma miniminormer för olika praxis och rättsliga ramar i de olika medlemsstaterna när det gäller diskvalificering på grund av korruption. |
Att stärka kommissionsledamöternas rättsliga ansvarstagande
41. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att dra nytta av god praxis i medlemsstater med lagar för ministrar genom att lägga fram ett lagstiftningsförslag med rättigheter och skyldigheter för kommissionsledamöter i fråga om öppenhet, i enlighet med medbeslutandeförfarandet. |
42. |
Europaparlamentet begär att fastställandet av ersättningar och löner till kommissionsledamöterna, som sedan Europeiska gemenskapernas grundande enbart sker i rådet, ska flyttas över till medbeslutandeförfarandet. |
43. |
Europaparlamentet påpekar att vissa medlemsstater saknar ministerlagar där möjligheten för befattningshavare att vara ensam- eller delägare i företag utesluts. |
Intressekonflikter i den delade förvaltningen och i tredjeländer vid förvaltningen av EU-medel
44. |
Europaparlamentet ser en allvarlig intressekonflikt i att dessa befattningshavares företag kan ansöka om EU-medel eller kan få sådana som underentreprenörer, och att innehavaren och befattningshavaren själv samtidigt är ansvarig både för att dessa medel används på korrekt sätt och för kontrollen av deras användning. |
45. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att i alla kommande EU-rättsakter om utbetalningar införa en klausul om att företag som ägs av befattningshavare i EU-medlemsstaterna och tredjeländer inte kan ansöka om eller tilldelas EU-medel. |
Att nå målet om fullständig tillgång till handlingar och öppenhet för att åstadkomma ansvarstagande i lagstiftningsprocessen
46. |
Europaparlamentet påminner om sina uppmaningar till kommissionen och rådet i sin resolution av den 28 april 2016 om allmänhetens tillgång till handlingar åren 2014–2015 (6), där parlamentet
|
Öppenheten i EU:s externa representation och förhandlingar
47. |
Europaparlamentet välkomnar EU-domstolens senaste rättspraxis, som stärker parlamentets rätt till information om internationella avtal, och institutionernas åtagande om uppföljning av punkt 40 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning genom förhandlingar om att förbättra samarbetet och informationsdelningen. Parlamentet noterar att förhandlingarna inleddes i slutet av 2016 och uppmanar i detta avseende rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten att göra verkliga åtaganden och alla nödvändiga insatser för att snarast möjligt nå en överenskommelse med parlamentet om att förbättra samarbetet och informationsdelningen med parlamentet genom de internationella avtalens hela livscykel, eftersom detta skulle bidra till att öka legitimiteten i och den demokratiska granskningen av EU:s yttre åtgärder. |
48. |
Europaparlamentet noterar att även om det finns ett avtal om interinstitutionellt samarbete mellan parlamentet och kommissionen saknas ett likvärdigt arrangemang mellan parlamentet och rådet. |
49. |
Europaparlamentet betonar kommissionens senaste insatser för att öka öppenheten i handelsförhandlingarna. Icke desto mindre anser parlamentet att rådet och kommissionen fortfarande bör förbättra sina arbetsmetoder, så att de samarbetar bättre med parlamentet när det gäller tillgång till handlingar, information och beslutsfattande i samband med alla frågor och förhandlingar som avser den gemensamma handelspolitiken (exempelvis information som rör förhandlingar – däribland förhandlingarnas omfattning, mandat och utveckling –, den blandade eller exklusiva karaktären hos handelsavtalen och deras tillfälliga tillämpning, verksamhet hos och beslut av organ som inrättats genom handels- och/eller investeringsavtal, expertsammanträden och delegerade akter och genomförandeakter). I detta avseende beklagar parlamentet att rådet inte försett ledamöterna av Europaparlamentet och allmänheten med förhandlingsmandaten för samtliga avtal som för närvarande förhandlas, men välkomnar att det till slut – efter ett års förhandlingar mellan kommissionen och parlamentet om tillgång till handlingar i samband med förhandlingarna om det transatlantiska partnerskapet för handel och investeringar (TTIP) – nåtts en operativ överenskommelse om att bevilja samtliga ledamöter tillgång till handlingarna, vilket gör TTIP-förhandlingarna till de mest insynsvänliga förhandlingarna hittills. I detta avseende välkomnar parlamentet ambitionen hos kommissionens generaldirektorat för handel att utnyttja det nuvarande initiativet för öppenhet om TTIP som en modell för alla handelsförhandlingar, i enlighet med den nya handelsstrategin ”handel för alla”, och att genomföra denna. |
50. |
Europaparlamentet betonar att, som EU-domstolen påpekat, tvingande skäl för öppenhet följer av den demokratiska karaktären hos EU:s styrelsesätt, och att när konfidentiell information inte är tillgänglig för allmänheten, vilket gäller för handelsförhandlingar, måste den vara tillgänglig för de parlamentsledamöter som granskar handelspolitiken på medborgarnas vägnar. Därför anser parlamentet att tillgång till konfidentiell information är avgörande för granskning i parlamentet, som i sin tur bör fullgöra sin skyldighet att hantera sådan information på ett korrekt sätt. Det bör finnas tydliga kriterier för att kategorisera handlingar som konfidentiella, så att man undviker tvetydighet och godtyckliga beslut. Samtidigt bör konfidentialiteten hävas så snart det inte längre finns något behov av den. Parlamentet uppmanar kommissionen att utreda om ett förhandlingsdokument kan offentliggöras så snart det aktuella dokumentet har färdigställts internt. Av EU-domstolens rättspraxis framgår att institutionen, i de fall då en handling som har sitt ursprung i en EU-institution omfattas av ett undantag när det gäller allmänhetens tillgång till denna handling, tydligt måste ange varför tillgång till denna handling specifikt och i praktiken skulle kunna undergräva det intresse som skyddas genom undantaget, och att denna risk måste vara rimligen förutsebar och inte får vara rent hypotetisk. Parlamentet uppmanar kommissionen att genomföra Europeiska ombudsmannens rekommendationer från juli 2014, med särskild hänsyn till tillgång till handlingar i samband med alla förhandlingar, och när det gäller publicering av föredragningslistor för och protokoll från möten med enskilda personer och organisationer som omfattas av öppenhetsregistret. Kommissionen uppmanas att informera parlamentet och allmänheten om förslag till föredragningslistor för förhandlingsomgångar före förhandlingarna, slutliga föredragningslistor och rapporter efter förhandlingar. |
51. |
Europaparlamentet anser att EU måste gå i bräschen för att främja öppenhet i handelsförhandlingar, inte bara för bilaterala processer utan där så är möjligt även för plurilaterala och multilaterala processer, så att graden av insyn inte blir lägre än den som råder i förhandlingar inom ramen för Världshandelsorganisationen. Parlamentet betonar dock att kommissionen även måste övertyga sina förhandlingspartner om att å sin sida öka insynen för att se till att detta blir en ömsesidig process där EU:s förhandlingsposition inte äventyras, och ta med den höjda transparensnivån i sina sonderingsförfaranden med potentiella förhandlingspartner. Parlamentet betonar att ökad öppenhet ligger i alla EU:s förhandlingspartners och berörda parters intresse över hela världen, och att den kan leda till ett ökat globalt stöd för regelbaserad handel. |
52. |
Europaparlamentet påminner om vikten av att lagstiftningsprocessen för den gemensamma handelspolitiken kan förlita sig på unionsstatistik i enlighet med artikel 338.2 i EUF-fördraget och på konsekvensbedömningar och bedömningar av konsekvenserna för hållbar utveckling som uppfyller de högsta normerna för opartiskhet och tillförlitlighet, en princip som bör styra alla relevanta översyner inom ramen för kommissionens politik för bättre lagstiftning. Sektorsvisa konsekvensbedömningar skulle ge ökad trovärdighet och legitimitet åt EU:s handelsavtal. |
53. |
Europaparlamentet upprepar sin uppmaning till kommissionen i sin resolution av den 12 april 2016 (7) att utarbeta ett utkast till europeisk uppförandekod om öppenhet, integritet och ansvarstagande, som utformas för att vägleda EU-företrädares agerande i internationella organisationer/organ. Parlamentet efterlyser en mer konsekvent politik och bättre samordning i de globala institutionerna genom införandet av omfattande standarder för demokratisk legitimitet, öppenhet, ansvarstagande och integritet. EU bör integrera och kodifiera sin representation vid multilaterala organisationer/organ i syfte att öka öppenheten, integriteten och ansvarstagandet när det gäller unionens delaktighet i dessa organ, dess inflytande och främjandet av den lagstiftning som den har antagit genom en demokratisk process. Parlamentet efterlyser ett interinstitutionellt avtal med syftet att formalisera dialoger mellan EU:s företrädare och parlamentet, vilka bör organiseras i samarbete med parlamentet, i syfte att skapa riktlinjer för antagandet av och samstämdhet inom de europeiska ståndpunkterna inför större internationella förhandlingar. |
Öppenhet och ansvarstagande inom området för offentliga utgifter
54. |
Europaparlamentet anser att uppgifterna om budget och utgifter inom EU bör präglas av öppenhet och ansvarstagande genom offentliggörande, inklusive på medlemsstatsnivå när det gäller gemensam förvaltning. |
Öppenhet och ansvarstagande inom ramen för den ekonomiska styrningen av euroområdet
55. |
Europaparlamentet anser att beslut som fattas i Eurogruppen, i Ekonomiska och finansiella kommittén, vid ”informella” Ekofinrådsmöten och vid eurotoppmöten måste institutionaliseras, när det är nödvändigt, och präglas av öppenhet och ansvarstagande, även genom att deras föredragningslistor och protokoll offentliggörs. Man måste hitta en balans mellan den önskvärda öppenheten och det nödvändiga skyddet av unionens eller en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik. |
Öppenhet och ansvarstagande i fråga om EU:s budget
56. |
Europaparlamentet noterar att under 2014 avslutades totalt 40 fall rörande EU:s personal och medlemmar vid institutionerna. Parlamentet understryker att detta är ett litet antal, som i sig illustrerar att bedrägeri och korruption inte är ett inslag som karaktäriserar EU:s institutioner (8). |
57. |
Europaparlamentet understryker att det högsta antalet bland de eventuella bedrägerifall som rapporterades till Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) under 2014 gällde användningen av EU:s strukturfonder (549 av 1 417 anklagelser). Parlamentet framhåller att Olaf rekommenderade att 476,5 miljoner EUR av strukturfondsmedel skulle återkrävas under 2014. 22,7 miljoner EUR återkrävdes av relevanta myndigheter efter Olafs rekommendationer 2014. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att prioritera en korrekt tilldelning av EU-medel och att maximera ansträngningarna för att återkräva dem när de inte har tilldelats korrekt (9). |
58. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att göra en översyn av ”sexpacket” och ”tvåpacket” för att ge parlamentet större granskningsbefogenheter vad gäller antagande av den europeiska planeringsterminens nyckeldokument, och i synnerhet tillhandahålla effektiva metoder för att garantera respekt för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. |
59. |
Europaparlamentet uppmanar Eurogruppen att inkludera parlamentet i övervakningen av genomförandet av de avtalsvillkor som överenskommits med mottagare av ekonomiskt stöd som beviljats av Europeiska stabilitetsmekanismen. |
Skydd av visselblåsare och kampen mot korruption
60. |
Europaparlamentet välkomnar Europeiska ombudsmannens undersökning av huruvida EU-institutionerna lever upp till sin skyldighet att införa interna bestämmelser om rapportering av missförhållanden. Parlamentet beklagar ombudsmannens resultat att vissa EU-institutionerna ännu inte i vederbörlig ordning har genomfört regler för att skydda visselblåsare. Parlamentet framhåller att det hittills bara är kommissionen, ombudsmannen och revisionsrätten som har antagit sådana regler. Parlamentet efterlyser en intern studie om en mekanism för att skydda ackrediterade parlamentsassistenter för det fall att de blir visselblåsare. |
61. |
Europaparlamentet anser att ett effektivt skydd för visselblåsare är ett mycket viktigt vapen i kampen mot korruption och upprepar därför uppmaningen i sin resolution av den 25 november 2015 (10) om att kommissionen senast i juni 2016 skulle ha lagt fram ett EU-rättsligt ramverk för effektivt skydd av visselblåsare och liknande personer (11), utifrån en bedömning av reglerna på nationell nivå för att tillhandahålla minimiregler för skydd av visselblåsare. |
62. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att strikt tillämpa de åtgärder som rör skönsmässiga befogenheter och uteslutning i samband med offentliga upphandlingar, med lämpliga bakgrundskontroller som utförs i varje enskilt fall, och att tillämpa uteslutningskriterier för att utestänga företag om det föreligger någon intressekonflikt, något som är ytterst viktigt för att skydda institutionernas trovärdighet. |
63. |
Europaparlamentet anser att visselblåsare alltför ofta snarare möter lagföring än stöd även inom EU:s institutioner. Kommissionen uppmanas att föreslå en ändring av den förordning som styr ombudsmannens ämbete och till hennes ansvarsområde lägga till att hon ska vara en central kontaktpunkt för visselblåsare som upplever sig inkorrekt behandlade. Parlamentet uppmanar kommissionen att föreslå en lämplig ökning av ombudsmannens budget som gör det möjligt att utföra denna nya, krävande uppgift. |
64. |
Europaparlamentet uppmanar EU att påskynda sin ansökan om medlemskap i Europarådets grupp av stater mot korruption (Greco) så snart som möjligt och begär att parlamentet ska hållas uppdaterat om hur denna ansökan fortskrider. Parlamentet uppmanar kommissionen att i sin rapport ta med en översikt över de största korruptionsproblemen i medlemsstaterna, politiska rekommendationer för att hantera dem och uppföljningsåtgärder som kommissionen ska vidta, med särskild hänsyn till korruptionens negativa inverkan på den inre marknadens funktionssätt. |
65. |
Europaparlamentet anser att personer som genom lagakraftvunnen dom dömts för korruption i EU, eller företag som leds eller ägs av personer som i sitt företags intresse begått korrupta handlingar eller förskingring av offentliga medel och dömts för detta genom lagakraftvunnen dom, under minst tre år inte bör få ingå upphandlingskontrakt med EU eller ta del av EU-medel. Kommissionen uppmanas att revidera sitt uteslutningssystem. Parlamentet betonar att företag som av kommissionen utesluts från att lämna in anbud avseende EU-medel i normalfallet bör tas med i en offentlig förteckning för att bättre skydda EU:s ekonomiska intressen och möjliggöra granskning från den bredare allmänhetens sida. |
66. |
Europaparlamentet noterar att sedan EU godkändes som part i FN:s konvention mot korruption (Uncac) den 12 november 2008 har EU inte deltagit i den granskningsmekanism som föreskrivs i konventionen eller tagit det första steget mot att slutföra en egenbedömning av hur unionen fullgör sina skyldigheter enligt konventionen. Parlamentet uppmanar EU att fullgöra sina skyldigheter enligt Uncac genom att slutföra en egenbedömning av hur unionen fullgör sina skyldigheter enligt konventionen och delta i mekanismen för inbördes granskning. Kommissionen uppmanas att snarast möjligt offentliggöra sin kommande rapport om EU:s insatser mot korruption och att ta med ett kapitel om EU-institutionerna i dessa rapporter. Kommissionen uppmanas att genomföra ytterligare analyser – på både EU-institutionernas och medlemsstaternas nivå – av den miljö där politiken genomförs, för att identifiera inneboende kritiska faktorer, sårbara områden och riskfaktorer som gynnar korruption. |
67. |
Europaparlamentet påminner om sin ståndpunkt av den 16 april 2014 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen (12) och efterlyser ett snabbt beslut i denna fråga. |
Integritet i EU:s reglering
68. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att undersöka systemskyddsåtgärder för att undvika intressekonflikter när det gäller regleringen av industriprodukter och verkställandet av politiken. Kommissionen uppmanas att ta itu med nuvarande strukturella intressekonflikter när det gäller offentlig riskbedömning av reglerade produkter, nämligen den situation där bedömningen av dessa produkter till stor del eller helt och hållet utgår från studier som utförts av den sökande eller av någon tredje part som betalats av denne, medan man alltför ofta bortser från eller avfärdar oberoende forskning. Parlamentet insisterar på att tillverkarna fortfarande bör tillhandahålla studier, för vilka kostnaderna delas mellan stora företag och små och medelstora företag utifrån deras relativa marknadsandelar för att garantera en rättvis fördelning, men att alla bedömare bör vara skyldiga att fullt ut beakta expertgranskad oberoende forskning i sin bedömning. Kommissionen uppmanas att i synnerhet se över sitt meddelande från 2002 om allmänna principer och normer för samråd med berörda parter. För att hantera frågor som uppstår genom att ogynnsamma forskningsresultat selektivt väljs bort föreslår parlamentet att förhandsanmälan av vetenskapliga studier och försök, med angivande av deras omfattning och förväntade slutdatum, skulle kunna vara en förutsättning för att få bidra till den reglerande och politiska processen. Parlamentet betonar att det, för att man ska få sunda och oberoende vetenskapliga utlåtanden inför beslutsfattandet, är viktigt med tillräckliga resurser för att utveckla intern expertis inom EU:s specialiserade byråer och även kunna bedriva publicerbar forskning och testverksamhet, så att attraktionskraften hos de offentliga tjänsterna inom regleringsrådgivning ökar, utan att vetenskapsmännens akademiska karriärutsikter hindras. |
Stärkande av kommissionens och dess byråers ansvarsskyldighet gentemot parlamentet
69. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utarbeta en förordning som gäller alla EU-byråer, enligt vilken parlamentet ges medbeslutandebefogenheter vid utnämning eller avskedande av direktörer för sådana byråer och en direkt rätt att fråga ut och höra dem. |
70. |
Europaparlamentet understryker behovet av oberoende experter vid EU:s byråer, och av att större vikt läggs vid att undanröja intressekonflikter i byråernas paneler. I dagsläget får experter från ett flertal byråer, inklusive Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa), inte betalt. Parlamentet efterlyser lämplig ersättning för sådana av regleringsbyråernas experter som företräder exempelvis ideella organisationer eller den akademiska världen. Det är viktigt med tillräckliga resurser för att utveckla intern expertis inom EU:s specialiserade byråer. |
71. |
Europaparlamentet uppmanar Efsa, Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMA) och Europeiska kemikaliemyndigheten (Echa) att brådskande se över sin oberoendepolicy för att uttryckligen garantera ett strikt oberoende från de ekonomiska sektorer som de reglerar och undvika intressekonflikter mellan sin personal och experter. |
72. |
Europaparlamentet stöder nationella parlaments praxis att bjuda in kommissionsledamöter för att fråga ut dem. |
73. |
Europaparlamentet påminner om att möjligheten att inrätta undersökningskommittéer är en inneboende funktion som karakteriserar parlamentariska system i hela världen, och att Lissabonfördraget föreskriver ett särskilt lagstiftningsförfarande för att anta en förordning om rätten att inleda undersökningar i artikel 226 tredje stycket i EUF-fördraget. Enligt principen om lojalt samarbete bör parlamentet, rådet och kommissionen enas om att anta en ny förordning. |
74. |
Europaparlamentet efterlyser ett snabbt beslut från rådets och kommissionens sida om parlamentets förslag av den 23 maj 2012 till Europaparlamentets förordning om närmare föreskrifter för utövandet av Europaparlamentets undersökningsrätt (13). |
o
o o
75. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
(1) Antagna texter, P7_TA(2014)0376.
(2) EUT C 271 E, 12.11.2009, s. 48.
(3) Antagna texter, P7_TA(2014)0203.
(4) Antagna texter, P8_TA(2016)0484.
(5) Domstolens dom av den 21 september 2010, Konungariket Sverige mot Association de la presse internationale ASBL (API) och Europeiska kommissionen (C-514/07 P), Association de la presse internationale ASBL (API) mot Europeiska kommissionen (C-528/07 P), och Europeiska kommissionen mot Association de la presse internationale ASBL (API) (C-532/07 P), de förenade målen C-514/07 P, C-528/07 P och C-532/07 P, ECLI:EU:C:2010:541.
(6) Antagna texter, P8_TA(2016)0202.
(7) Antagna texter, P8_TA(2016)0108.
(8) Olafs rapport 2014, Femtonde rapporten från Europeiska byrån för bedrägeribekämpning, 1 januari–31 december 2014.
(9) På anfört ställe.
(10) Se resolutionen av den 25 november 2015 om skattebeslut och andra åtgärder av liknande karaktär eller med liknande effekt (Antagna texter, P8_TA(2015)0408).
(11) På anfört ställe, punkt 144.
(12) Antagna texter, P7_TA(2014)0427.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/131 |
P8_TA(2017)0359
Framtiden för Erasmus+-programmet
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om framtiden för Erasmus+-programmet (2017/2740(RSP))
(2018/C 337/19)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artiklarna 165 och 166 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 14, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av ”Erasmus+”: Unionens program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott och om upphävande av besluten nr 1719/2006/EG, nr 1720/2006/EG och nr 1298/2008/EG (1), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 2 februari 2017 om genomförandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1288/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av ”Erasmus+”: Unionens program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott och om upphävande av besluten nr 1719/2006/EG, nr 1720/2006/EG och nr 1298/2008/EG (2), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 12 april 2016 om Erasmus+ och andra verktyg för att främja rörligheten inom yrkesutbildningen – ett upplägg för livslångt lärande (3), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2016 om rollen för interkulturell dialog, kulturell mångfald och utbildning när det gäller att främja EU:s grundläggande värderingar (4), |
— |
med beaktande av frågan till kommissionen om framtiden för Erasmus+-programmet (O-000062/2017 – B8-0326/2017), |
— |
med beaktande av artiklarna 128.5 och 123.2 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
A. |
I den nuvarande situationen bör Erasmus+-programmets 30-årsjubileum inte endast vara en dag för firande, utan också ett tillfälle att överväga hur programmet kan göras mer tillgängligt och inkluderande och förbättra utvecklingen hos europeiska medborgare samt organisationer som är verksamma inom allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott. |
B. |
Utbildning är en grundläggande mänsklig rättighet och en kollektiv nyttighet som bör vara tillgänglig för alla sökande, särskilt för studerande med låga inkomster. |
1. |
Europaparlamentet understryker att Erasmus är ett av EU:s mest framgångsrika program och ett viktigt verktyg för att stödja åtgärder inom området allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott och för att föra EU närmare sina medborgare. Parlamentet erkänner den mycket positiva inverkan som programmet under de senaste 30 åren har haft på privat- och yrkeslivet för mer än 9 000 000 deltagare i och utanför Europa, däribland grannländer och kandidatländer. |
2. |
Europaparlamentet understryker Erasmus+-programmets roll, som genom rörlighet och strategiskt samarbete har bidragit till att öka kvaliteten på utbildningsinstitutionerna i EU, ökat konkurrenskraften hos den europeiska utbildningssektorn, skapat en stark europeisk kunskapsbaserad ekonomi och bidragit till att uppnå målen i Europa 2020-strategin. |
3. |
Europaparlamentet anser att Erasmus+-programmet och dess efterträdare särskilt bör fokusera på livslångt lärande och rörlighet, och omfatta formell, icke-formell och informell utbildning. På detta sätt kan det stödja utvecklingen av färdigheter och nyckelkompetenser för personlig, social och yrkesmässig utveckling, samtidigt som det främjar demokratiska värden, social sammanhållning, aktivt medborgarskap samt integrationen av migranter och flyktingar i syfte att möjliggöra en mer omfattande interkulturell dialog. |
4. |
Europaparlamentet betonar att det behövs en enhetlig strategi för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och idrott i alla utbildningssektorer, framför allt genom sektorsövergripande möjligheter och synergier med andra EU-fonder och EU-program. Parlamentet noterar här att den kommande översynen av ramarna för det europeiska samarbetet på ungdomsområdet erbjuder den bästa möjligheten till att anpassa prioriteringarna i efterföljaren till Erasmus+-programmet efter den nya EU-strategin för ungdomar och efter andra EU-finansierade program. |
5. |
Europaparlamentet anser att Erasmus+-programmet också bör ses som ett viktigt verktyg i EU:s strategi för att främja målen för hållbar utveckling globalt. |
6. |
Europaparlamentet konstaterar, med hänsyn till den höga graden av rörlighet mellan utbildningsanstalter och utbildningsorganisationer på kontinenten och i Storbritannien och den stora betydelse som denna rörlighet har, att Brexit-förhandlingarna bör leda till ett ömsesidigt tillfredsställande avtal om statusen för EU:s studerande och lärare som deltar i Erasmus+-rörlighetsprogram och vice versa. |
Ungdomsarbetslöshet samt personlig och social utveckling
7. |
Europaparlamentet anser att Erasmus+-programmet har utvecklats avsevärt och att det gett fler deltagare möjligheter att dra nytta av programmet, att programmet hjälpt dem att förbättra sina kunskaper och överbrygga sina kunskaps- och kompetensklyftor, i synnerhet efter att Erasmus+ utvidgades till frivilligarbete, den icke-formella och informella utbildnings- och yrkesutbildningssektorn samt efter att programmets geografiska räckvidd utvidgades till länder utanför EU. |
8. |
Europaparlamentet konstaterar att rörliga studerande i högre utbildning har dubbelt så stor chans att ha ett arbete inom ett år efter avslutad utbildning jämfört med studerande som inte är rörliga, och att nästan 90 % (5) av alla studerande som deltagit i rörlighetsprogram inom yrkesutbildning och högre utbildning intygar att deras anställbarhet har ökat till följd av denna erfarenhet. Parlamentet beklagar emellertid att det är ungdomar som löper den största risken att bli arbetslösa. Parlamentet erkänner därför att det behövs ett kraftigt stöd genom Erasmus+-programmet till åtgärder inriktade på att skapa bättre sysselsättningsmöjligheter. |
9. |
Europaparlamentet understryker att frivilligarbete främjar utvecklingen av medborgardeltagande och aktivt medborgarskap samtidigt som det också bidrar till att öka deltagarnas möjligheter att hitta ett arbete. Parlamentet betonar därför att finansieringen genom Erasmus+-programmet bör ingå i en bredare politisk strategi som syftar till att skapa en gynnsam miljö för frivilligarbete i Europa, som inte överlappar, utan snarare stärker framgångsrika befintliga initiativ. Parlamentet påminner dock om att potentiella arbetstillfällen av hög kvalitet aldrig kan ersättas med obetald frivilligverksamhet. |
10. |
Europaparlamentet anser att Erasmus+ bör fokusera på innovation och utveckling och lägga större tonvikt vid centrala färdigheter och kompetenser, t.ex. självförtroende, kreativitet, företagaranda, anpassningsförmåga, kritiskt tänkande, starkare kommunikationsförmåga, teamarbete och förmåga att leva och arbeta i en mångkulturell miljö. Parlamentet framhåller att dessa kompetenser kan utvecklas ytterligare genom att kombinera formellt, icke-formellt och informellt lärande på ett balanserat sätt, och att dessa nyckelkompetenser bör förvärvas från en mycket tidig ålder och stärkas ytterligare genom ökade investeringar i åtgärder inriktade på rörlighet på tidigare stadier av utbildningen. |
11. |
Europaparlamentet konstaterar att man genom Erasmus+ bör skapa starkare band mellan utbildningsanstalterna och näringslivet i syfte att öka deltagarnas kompetens och anställbarhet och den europeiska ekonomins konkurrenskraft. |
12. |
Europaparlamentet betonar den roll som yrkesutbildningsåtgärder inom Erasmus+ spelar för att hjälpa deltagarna att utveckla sina färdigheter och skaffa sig sådan erfarenhet som krävs på arbetsmarknaden som bidrar till ökad anställbarhet och social integration. Parlamentet förespråkar en förbättring av yrkesutbildningsåtgärderna inom Erasmus+ för att göra det mer modernt, tillgängligt, förenklat och anpassat för den digitala tidsåldern. |
13. |
Europaparlamentet konstaterar att unionens ansträngningar att bekämpa ungdomsarbetslösheten avsevärt kan stärkas genom att man utvidgar rörligheten för studerande inom yrkesutbildning till kortfristiga och långfristiga (Erasmus Pro) utbyten. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka yrkesutbildningsstuderandes möjligheter till rörlighet samt dimensionen av yrkesinriktad lärlingsutbildning i programmet, som erkänsla för det verkliga värdet av lärlingsutbildning och för att främja nationella reformer, genom vilka man ytterligare kan utveckla yrkesutbildning, yrkeskvalifikationer och deras erkännande. Parlamentet bekräftar samtidigt att praktik är en utbildningsmöjlighet som inte ersätter betald anställning. |
Social delaktighet och tillgänglighet
14. |
Europaparlamentet beklagar att färre än 5 % av de unga européerna har möjlighet att dra nytta av programmet på grund av socioekonomiska faktorer, begränsad finansiering, växande ojämlikhet mellan och inom medlemsstaterna och komplexiteten i ansökningsförfarandena och förvaltningen. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra programmet mer öppet och tillgängligt, så att det erbjuder mer till de slutliga stödmottagarna och maximerar stödet i synnerhet för personer från missgynnade miljöer och för barn med särskilda behov. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra Erasmus+-programmet ännu mer inkluderande i syfte att nå ut till fler ungdomar genom olika verktyg, i synnerhet digitala verktyg, och för att nå ut till organisationer, däribland formella och icke-formella utbildningsinstitutioner på alla nivåer, ungdomsorganisationer, konst- och idrottsorganisationer på gräsrotsnivå, frivilligorganisationer och andra aktörer i det civila samhället genom att integrera strategin för mångfald och inkludering genom programmet och rikta sig till personer med särskilda behov och färre möjligheter. |
16. |
Europaparlamentet påminner om att bristen på samordning och på överföring av rättigheter mellan EU:s sociala system allvarligt hindrar rörligheten för personer med funktionsnedsättning, trots insatserna för att göra Erasmus+-programmet och andra initiativ för rörlighet mer inkluderande. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka samarbetet och därmed förbättra rörligheten för utsatta personer. |
17. |
Europaparlamentet menar att en av de största orsakerna till att så få studerande i den högre utbildningen är rörliga beror på brister i tydligheten och enhetligheten vid erkännande av meritpoäng inom ramen för det europeiska systemet för överföring av studiemeriter. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna och de behöriga myndigheterna, särskilt högre utbildningsanstalter, att till fullo genomföra avtal om lärande som en obligatorisk del av rörlighetsprocessen, och garantera ett smidigt erkännande av ECTS-meritpoäng som förvärvats under rörlighetsperioder inom ramen för Erasmus+-utbyten inom högre utbildning. |
18. |
Europaparlamentet anser att de yngre generationerna bör ges bättre möjligheter att utforma det framtida programmet, eftersom de är bäst lämpade att stärka dess vision och föra det till följande nivå i överensstämmelse med deras nuvarande och framtida behov och utmaningar, när de jobbar, volontärarbetar och studerar. |
19. |
Europaparlamentet uppmuntrar till en viss grad av flexibilitet när man utformar det nya programmet, för att säkerställa att det är i stånd att reagera snabbt på nya utmaningar och strategiska prioriteringar på europeisk och internationell nivå. Parlamentet betonar att alla nya initiativ bör komplettera befintliga, och få en budget som låter dem fungera effektivt. |
Europeisk identitet och aktivt medborgarskap
20. |
Europaparlamentet är fast övertygat om att Erasmus+-programmet bör fortsätta att främja aktivt medborgarskap, samhällsutbildning och interkulturell förståelse samt utveckla den europeiska identiteten. Parlamentet insisterar därför på att all utbildning och formell och icke-formell verksamhet som rör rörlighet i utbildningssyfte, och som finansieras genom Erasmus+-programmet, också ska öka ungdomars medvetenhet om mervärdet av europeiskt samarbete på utbildningsområdet och uppmuntra dem att engagera sig i EU-frågor. |
21. |
Europaparlamentet anser att införlivandet av rörlighet i utbildningen som en del av program inom högre utbildning och yrkesutbildning när så är lämpligt skulle kunna gynna både studerandes personliga karriärmöjligheter och främja interkulturell förståelse. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utveckla ett europeiskt e-studentkort (eCard) som ger studerande tillgång till tjänster i hela Europa. |
Finansiering av programmet
23. |
Europaparlamentet beklagar att den låga andelen framgångsrika projekt i vissa Erasmus+-insatser, de begränsade bidragen och den stora efterfrågan på att delta i programmet eventuellt äventyrar Erasmus+-programmets framgång som ett flaggskeppsprogram för EU. Parlamentet är övertygat om att Erasmus+-programmet i slutändan bör rikta sig till alla ungdomar och att sådana högre ambitioner för den kommande programperioden för Erasmus+ måste åtföljas av betydande tilläggsfinansiering, vilket bör återspeglas i ökade anslag för att frigöra programmets fulla potential. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna, kommissionen och berörda aktörer att uppbringa ett starkare och synligare stöd för Erasmusprogrammet i avvaktan på de kommande förhandlingarna om den fleråriga budgetramen. |
24. |
Europaparlamentet betonar vikten av ett smidigt införande av det nya Erasmus+-programmet, med en strategiskt planerad budget redan från början. Parlamentet uppmuntrar användningen av regionala fonder och sociala fonder för att öka medlemsstaternas finansiella bidrag till utbytesstipendier från Erasmus+. Parlamentet påminner om att det är viktigt att programreglerna tillämpas enhetligt i alla nationella byråer samt att gemensamma kvalitetsstandarder och projektutvärderingsförfaranden och administrativa förfaranden följs, för att man ska kunna garantera ett konsekvent genomförande av Erasmus+-programmet. |
o
o o
25. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen samt till medlemsstaternas regeringar och parlament. |
(1) EUT L 347, 20.12.2013, s. 50.
(2) Antagna texter, P8_TA(2017)0018.
(3) Antagna texter, P8_TA(2016)0107.
(4) Antagna texter: P8_TA(2016)0005.
(5) Erasmus+ resultattavla, uppgifter från den 28 mars 2017, se: http://www.ecvet-secretariat.eu/en/system/files/documents/3727/eu-vet-policy-context.pdf, s. 29.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/135 |
P8_TA(2017)0360
En ny kompetensagenda för Europa Utskottet för kultur och utbildning
Europaparlamentets resolution av den 14 september 2017 om en ny kompetensagenda för Europa (2017/2002(INI))
(2018/C 337/20)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artiklarna 165 och 166 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artiklarna 14 och 15, |
— |
med beaktande av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som ratificerades av EU 2010, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 12 maj 2009 om en strategisk ram för europeiskt utbildningssamarbete (”Utbildning 2020”) (1), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 6 juli 2010 om att främja ungdomens tillträde till arbetsmarknaden och stärka den rättsliga ställningen för praktikanter och lärlingar (2), |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av den 19 december 2016 om kompetenshöjningsvägar: nya möjligheter för vuxna (3), |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av den 15 februari 2016 om långtidsarbetslösas återinträde på arbetsmarknaden (4), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om effektiv lärarutbildning, |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 20 maj 2014 om kvalitetssäkring inom utbildningen, |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av den 22 april 2013 om att inrätta en ungdomsgaranti (5), |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande (6), |
— |
med beaktande av rådets rekommendation av den 28 juni 2011 om politiska strategier för att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid (7), |
— |
med beaktande av rådets resolution av den 28 november 2011 om en förnyad europeisk agenda för vuxenlärande (8), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 15 juni 2011 om förskola och barnomsorg: att ge våra barn bästa möjliga grund för morgondagens värld, |
— |
med beaktande av rådets resolution av den 15 november 2007 om ny kompetens för nya arbetstillfällen (9), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser om att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid och främja framgång i skolan (10), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser av den 17 februari 2013 om att investera i utbildning – ett svar på En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat och den årliga tillväxtöversikten för 2013 (11), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 23 april 2008 om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (12) (EQF-LLL), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 13 september 2016 om inrättande av gynnsamma arbetsmarknadsvillkor för balans mellan arbetsliv och privatliv (13), |
— |
med beaktande av delen om digitala färdigheter i kommissionens meddelande Digitalisering av den europeiska industrin – Hur vi kan utnyttja den digitala inre marknadens alla möjligheter av den 19 april 2016 (COM(2016)0180), |
— |
med beaktande av kommissionens meddelande av den 20 november 2012En ny syn på utbildning: att investera i färdigheter för att uppnå bättre socioekonomiska resultat (COM(2012)0669), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 12 april 2016 Erasmus+ och andra verktyg för att främja rörligheten inom yrkesutbildningen – ett upplägg för livslångt lärande (14), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2016 om kompetenshöjande åtgärder för att bekämpa ungdomsarbetslöshet (15), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 juli 2015 om initiativ för grön sysselsättning: ta vara på den gröna ekonomins jobbpotential (16), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 8 september 2015 om främjande av ungt företagande genom utbildning (17), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 10 september 2015 om att skapa en konkurrenskraftig arbetsmarknad i EU för 2000-talet: att matcha kompetens och kvalifikationer med efterfrågan och arbetstillfällen som ett sätt att ta sig ur krisen (18), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser om den europeiska jämställdhetspakten för perioden 2011–2020 (19), |
— |
med beaktande av rådets slutsatser om förskoleverksamhetens och den primära utbildningens roll när det gäller att främja kreativitet, innovation och digital kompetens, |
— |
med beaktande utkastet till rådets slutsatser av den 20 februari 2017 om ökad kompetens hos kvinnor och män på EU:s arbetsmarknad (20), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 19 januari 2016 om rollen för interkulturell dialog, kulturell mångfald och utbildning när det gäller att främja EU:s grundläggande värderingar (21), |
— |
med beaktande av kommissionens riktlinjer om det sociala Europa från mars 2013 Social Economy and Social Enterprises, (22) |
— |
med beaktande av ILO:s agenda för anständigt arbete, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 november 2015 om EU:s strategiska ram för arbetsmiljö 2014–2020 (23), |
— |
med beaktande av yttrande SOC/546 från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 22 februari 2017En ny kompetensagenda, |
— |
med beaktande av artikel 52 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av den gemensamma behandlingen av ärendet i utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för kultur och utbildning, i enlighet med artikel 55 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor och utskottet för kultur och utbildning och yttrandet från utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd (A8-0276/2017), och av följande skäl: |
A. |
I Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna fastställs rätten till tillgång till yrkesutbildning och livslångt lärande. |
B. |
Kompetens har en strategisk betydelse för anställbarhet, tillväxt, innovation och social sammanhållning och arbetets komplexitet ökar hela tiden inom alla områden och yrken och det råder inflation på den relativa efterfrågan på kompetens, t.o.m. för lågkvalificerade jobb. |
C. |
Välstånd och tryggande av våra sociala framsteg bygger uteslutande på vårt samhälles kunskap och know-how. |
D. |
Den lågkvalificerade delen av befolkningen står inför en ökad risk för arbetslöshet och social utestängning. |
E. |
I länder med störst andel vuxna med låg grundkompetens och digital kompetens är arbetsproduktiviteten lägre, och i förlängningen är utsikterna till tillväxt och konkurrenskraft sämre. |
F. |
Europaparlamentet instämmer i och stöder kommissionens strävan att investera i humankapitalet som den grundläggande källan till EU:s konkurrenskraft. En nödvändig förutsättning för utbildningskvalitet är kvaliteten på lärarna. |
G. |
Många lågkvalificerade arbeten kräver nuförtiden större läs-, skriv- och räknefärdigheter och andra grundläggande färdigheter, och t.o.m. lågkvalificerade jobb inom tjänstesektorn omfattar allt oftare mer krävande icke rutinmässiga uppgifter. (24) |
H. |
Enligt den senaste studien från programmet för internationell utvärdering av vuxnas kompetens (PIAAC), som genomförts av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) saknar cirka 70 miljoner vuxna européer grundläggande läs-, skriv- och räknefärdigheter, vilket gör det svårt för dem att hitta ett anständigt arbete och nå en rimlig levnadsstandard. |
I. |
År 2025 kommer det att i 49 % av alla arbetstillfällen i EU (inklusive både nya arbetstillfällen och ersättningssysselsättning) krävas högre kvalifikationer, i 40 % medelhöga kvalifikationer och endast i 11 % grundläggande kvalifikationer eller inga kvalifikationer (25). |
J. |
Att utöka tillgången till livslångt lärande kan öppna nya möjligheter för aktiv inkludering och ökat socialt deltagande, särskilt för lågkvalificerade arbetstagare, arbetslösa, människor med särskilda behov, äldre personer och migranter. |
K. |
Medlemsstaterna måste finna sätt att skydda eller främja långsiktigare investeringar i utbildning, forskning, innovation, energi och klimatåtgärder och måste investera i en modernisering av utbildningssystemen, inklusive det livslånga lärandet. |
L. |
EU är den plattform som har de bästa förutsättningarna att sprida bästa praxis och stödja ömsesidigt lärande mellan medlemsstaterna. |
M. |
Enligt artikel 165 och 166 i EUF-fördraget överlåts ansvaret för området utbildning, inbegripet högskoleutbildning och yrkesutbildning, till medlemsstaterna. |
N. |
Utbildningssamarbetet på europeisk nivå utgör en frivillig process och utbildningsområdet skiljer sig på ett avgörande sätt från sysselsättningsområdet, som det finns ett mycket starkare EU-samarbete kring. |
O. |
Färdigheter och kompetens går hand i hand, och därför bör kopplingen mellan dem stärkas ytterligare i den nya kompetensagendan för Europa. |
P. |
Utvecklingen inom framtidsinriktade sektorer har stor betydelse för den typ av kompetens som behövs. |
Q. |
Europeiska kompetens- och jobböversikten visar att cirka 45 % av EU:s vuxna arbetstagare anser att deras färdigheter antingen kan utvecklas eller utnyttjas bättre i arbetet. |
R. |
Enligt ILO är mellan 25 och 45 % av de europeiska arbetstagarna antingen under- eller överkvalificerade för de arbeten de utför. Denna situation beror till stor del på den snabba strukturförändringen i medlemsstaternas ekonomier. |
S. |
Kompetensglappet är ett oroväckande fenomen som rör individer och företag, som skapar kunskapsluckor och kompetensbrister och är en av orsakerna till arbetslöshet (26). Av EU:s vuxna arbetstagare saknar 26 % den kompetens som behövs för deras arbete. |
T. |
Mer än 30 % av alla högutbildade ungdomar har arbeten som inte motsvarar deras kapacitet och ambitioner, samtidigt som 40 % av de europeiska arbetsgivarna uppger att de inte lyckas finna personal med rätt kvalifikationer för att deras företag ska kunna växa och vara innovativa. |
U. |
För närvarande har nästan 23 % av befolkningen mellan 20 och 64 år en låg utbildningsnivå (förskola, grundskoleutbildning eller förgymnasial utbildning). Lågkvalificerade personer har färre sysselsättningsmöjligheter och har även oftare osäkra jobb och löper dubbelt så stor risk som högkvalificerade personer att bli långtidsarbetslösa (27). |
V. |
Lågutbildade personer har inte bara minskade sysselsättningsmöjligheter utan är också mer utsatta för långtidsarbetslöshet och har större svårigheter att få tillgång till olika tjänster och att delta fullt ut i samhället. |
W. |
Människor har ofta kompetens som inte identifieras, utnyttjas eller belönas på lämpligt sätt. Kompetens som införskaffats utanför det formella utbildningssystemet genom arbetserfarenhet, volontärarbete, medborgarengagemang eller andra relevanta erfarenheter registreras inte nödvändigtvis som kvalifikationer eller dokumenteras och undervärderas därför. |
X. |
De kulturella och kreativa sektorerna bidrar till socialt välbefinnande, innovation och sysselsättning, och stimulerar EU:s ekonomiska utveckling, samtidigt som mer än tolv miljoner människor i EU är sysselsatta inom dessa sektorer, vilket omfattar 7,5 % av alla personer som är anställda i den totala ekonomin och bidrar till ekonomin med 5,3 % av EU:s totala bruttoförädlingsvärde och ytterligare 4 % av EU:s nominella bruttonationalprodukt som genereras av lyxindustrier (28). |
Y. |
Jämställdhet mellan kvinnor och män är en av EU:s grundläggande principer, förankrad i fördragen och ett av unionens mål och ansvarsområden. Det hör till en av unionens särskilda uppgifter att integrera principen om jämställdhet mellan kvinnor och män i all dess verksamhet, såsom tillgång till utbildning. |
Z. |
På EU-nivå anses unga som varken arbetar eller studerar vara en av de mest utsatta grupperna när det gäller ungdomsarbetslöshet. Kvinnor löper i medeltal 1,4 (29) gånger så stor risk att varken arbeta eller studera som män, vilket ytterligare understryker frågorna rörande könsdiskriminering och jämställdhet från en tidig ålder. |
AA. |
Social och emotionell kompetens tillsammans med kognitiva förmågor är viktiga för det individuella välbefinnandet och den individuella framgången. |
AB. |
Tillgång till högkvalitativ formell, informell och icke-formell utbildning, liksom möjligheter till lärande och fortbildning, ska vara en rättighet för alla, i alla skeden av livet, så att de kan förvärva övergripande färdigheter bl.a. räknefärdigheter, digital kompetens och mediekompetens, kritiskt tänkande, sociala färdigheter, kunskaper i främmande språk och relevanta livsfärdigheter. I detta avseende är det nödvändigt att ge arbetstagare ledigt för personlig utveckling och utbildning i samband med livslångt lärande. |
AC. |
Det är av avgörande betydelse att kompetensen inte endast inriktas på att öka anställbarheten utan att den även ökar möjligheten till medborgerligt deltagande och respekten för demokratiska värderingar och tolerans, inte minst som ett verktyg för att förhindra alla typer av radikalisering och intolerans. |
AD. |
I en snabbt föränderlig, mer globaliserad och digitaliserad värld är övergripande och överförbara färdigheter, såsom social kompetens, interkulturell kompetens, digital kompetens, problemlösning, företagande och kreativt tänkande av central betydelse. |
AE. |
Den digitala omvandlingen pågår fortfarande och de samhälleliga och arbetsmarknadsmässiga behoven utvecklas hela tiden. |
AF. |
Digital egenmakt och digitalt självförtroende är nödvändiga förutsättningar för att bygga starka samhällen och bidra till enheten och integrationen inom EU. |
AG. |
Våra utbildningssystem står för närvarande inför en betydande digital omvandling, som påverkar undervisnings- och lärandeprocesserna. Effektivt tillhandahållande av digital kompetens är av avgörande betydelse för att se till att arbetstagarna är förberedda för pågående och framtida tekniska förändringar. |
AH. |
Trots den nyliga ökningen av antalet personer som deltar i en digital utbildning inom EU kan fortfarande mycket göras för att anpassa den europeiska ekonomin till den nya digitala epoken och överbrygga gapet mellan antalet arbetssökande och antalet lediga tjänster. |
AI. |
Det finns ett behov av att införliva den nya digitala omvandlingen i utbildningssystemen för att man ska kunna fortsätta att hjälpa människor att bli kritiska, självsäkra och oberoende. Detta måste dock ske i symbios med de ämnen som redan lärs ut. |
AJ. |
En framtidssäkrad kompetensagenda bör inkluderas i ett bredare övervägande om arbetslivskompetens mot bakgrund av den ökande digitaliseringen och robotiseringen av de europeiska samhällena. |
AK. |
Övergripande färdigheter såsom medborgerlig och social kompetens samt medborgarutbildning betonas jämte språkkunskaper, digitala kunskaper och företagarfärdigheter. |
AL. |
Företagarfärdigheter bör förstås i ett vidare sammanhang, som en initiativkraft rörande deltagande i sociala aktiviteter och företagaranda, och bör därför ytterligare betonas i den nya kompetensagendan som livsfärdigheter som är till nytta för människor i både privatlivet och arbetslivet samtidigt som de gynnar lokalsamhället. |
AM. |
För att säkerställa en smart, hållbar och inkluderande ekonomisk tillväxt samt arbetstillfällen för ungdomar måste kompetensen inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik främjas i EU. |
AN. |
Behovet av personer som arbetar inom huvudsakliga och associerade yrken inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik förväntas öka med runt 8 % fram till 2025, vilket är mycket mer än den genomsnittliga förväntade tillväxten på 3 % för alla yrken. Sysselsättningen inom sektorer som har att göra med naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik förväntas också öka med runt 6,5 % fram till 2025 (30). |
AO. |
Yrkesutbildningens dåliga framtoning och dalande attraktionskraft jämte en lågkvalitativ yrkesutbildning i vissa medlemsstater avskräcker studerande från att påbörja karriärer inom lovande områden och sektorer där det råder brist på arbetskraft. |
AP. |
När man hanterar kompetensrelaterade problem, i synnerhet kompetensglapp och arbetstillfällen, måste man ta hänsyn till de särskilda utmaningar som landsbygdsområdena står inför. |
AQ. |
Den gröna sektorn var en av de huvudsakliga nettoskaparna av arbetstillfällen i Europa under lågkonjunkturen och bör ytterligare främjas i den nya kompetensagendan. |
AR. |
Europas åldrande befolkning ökar efterfrågan på vårdpersonal, social omsorg och sjukvårdstjänster. |
AS. |
Familjen spelar en avgörande roll för att barn ska få grundläggande färdigheter. |
Att utveckla livsfärdigheter och arbetskompetens
1. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens meddelande En ny kompetensagenda för Europa – Samarbete för att stärka humankapitalet, anställbarheten och konkurrenskraften, som antogs i juni 2016. |
2. |
Europaparlamentet erkänner att utbildning faller inom medlemsstaternas behörighet och att EU endast kan stödja, samordna och komplettera medlemsstaternas åtgärder. |
3. |
Europaparlamentet anser att EU är i behov av ett paradigmskifte vad gäller utbildningssektorns mål och funktion. Parlamentet stöder fokuseringen på att uppgradera de europeiska utbildningssystemen i överensstämmelse med den snabbt föränderliga ekonomiska, tekniska och samhälleliga miljön och därmed säkerställa tillgången till kvalitativ utbildning på alla nivåer. |
4. |
Europaparlamentet noterar att även om kompetensbehovet är dynamiskt finns det ett omedelbart behov av ett kompetenspaket för arbetsmarknaden. Parlamentet betonar i detta sammanhang vikten av att arbeta i nära samarbete med Europeiskt centrum för utveckling av yrkesutbildning (Cedefop) för att förutse kompetensbehoven och utveckla ett alleuropeiskt verktyg för att förutse kompetensbehoven och livslångt lärande för anpassning till nya situationer på arbetsmarknaden och stärkt anpassningsbarhet för individuellt, aktivt medborgarskap och socialt deltagande. |
5. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att inte enbart inrikta sig på utvecklingen av färdigheter som rör anställbarhet, läskunnighet och räknefärdigheter, digital kompetens och mediekompetens, utan även mer generellt på färdigheter som är relevanta för samhället, såsom överlåtbara, övergripande och mjuka färdigheter (ledarskap, sociala och interkulturella färdigheter, förvaltning, företagande och finansiell utbildning, volontärarbete, kunskaper i främmande språk, förhandling) i sina utbildningsprogram och läroplaner, och att prioritera en vidareutveckling av dessa färdigheter även i yrkesutbildningsprogram, tillsammans med en förbättring av den europeiska yrkesskickligheten. |
6. |
Europaparlamentet begär att alla ska ha rätt att få verklig tillgång till kompetens i varje skede av livet för att kunna förvärva grundläggande färdigheter för tjugohundratalet. |
7. |
Europaparlamentet erkänner värdet av utbildningens internationalisering och av det ökande antalet studerande och personal som deltar i mobilitetsprogram. Parlamentet betonar i detta sammanhang värdet av Erasmus+. |
8. |
Europaparlamentet konstaterar vidare att olika studier visar att rörligheten utrustar människor med specifika yrkesfärdigheter och övergripande och överförbara färdigheter, såsom kritiskt tänkande och företagaranda, och ger dem större karriärmöjligheter. Parlamentet erkänner att den nuvarande EU-budgeten som är inriktad på rörlighet i utbildningssyfte eventuellt inte är tillräcklig för att uppnå målet med en rörlighet i utbildningssyfte på 6 % senast 2020. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ytterligare utöka möjligheterna till intersektoriell rörlighet för skolor överlag. Parlamentet betonar att rörlighet inom yrkesutbildningen behöver ökat stöd och främjande och att särskild uppmärksamhet bör ägnas åt gränsregioner inom ramen för rörlighet. |
10. |
Europaparlamentet påpekar att utbildning bör bidra till ungdomars personliga utveckling för att göra dem till handlingskraftiga och ansvarsfulla medborgare som är redo att leva och arbeta i en tekniskt avancerad och globaliserad ekonomi, och erbjuda dem en central uppsättning färdigheter för livslångt lärande, som definieras som en kombination av de kunskaper, färdigheter och attityder som är nödvändiga för självförverkligande och personlig utveckling, aktivt medborgarskap och sysselsättning. |
11. |
Europaparlamentet betonar att förskoleverksamhet och barnomsorg av god kvalitet är avgörande förutsättningar för utvecklingen av färdigheter. |
12. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna –samtidigt som det konstateras att ansvaret för att tillhandahålla utbildning och omsorg ligger hos dem – att förbättra kvaliteten och bredda tillgången till förskoleverksamhet och barnomsorg och att ta itu med bristen på tillräcklig infrastruktur som erbjuder alla inkomstgrupper högkvalitativ och tillgänglig barnomsorg samt att överväga att bevilja gratis tillträde för familjer som lever i fattigdom och social utestängning. |
13. |
Europaparlamentet understryker att kreativitet och innovation håller på att bli de pådrivande faktorerna i EU:s ekonomi och att de bör införlivas i de nationella och europeiska politiska strategierna. |
14. |
Europaparlamentet välkomnar kompetensagendans mål att göra yrkesutbildningen till ett första val för studerande, något som bör vara efterfrågestyrt och knutet till de framtida kraven på arbetsmarknaden genom arbetsgivarnas deltagande i utformningen och genomförandet av kurserna. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att gå utöver de ”rätta yrkesfärdigheterna” och att även fokusera på sådana aspekter av utbildning som är mer arbetsbaserade och praktiska och som främjar företagaranda, innovation och kreativitet för att ge människor möjlighet att tänka kritiskt, förstå hållbarhetsbegreppet samtidigt som de sätter högt värde på grundläggande rättigheter och värderingar såsom mänsklig värdighet, frihet, demokrati, tolerans och respekt, och att de fullt ut deltar i den demokratiska processen och samhällslivet som öppensinnade medborgare. |
16. |
Europaparlamentet anser emellertid att man måste införa en holistisk strategi när det gäller utbildning och kompetensutveckling som sätter den studerande i centrum för processen såväl som säkerställer tillräckliga investeringar i politiska åtgärder för livslångt lärande. Parlamentet anser dessutom att alla måste ha tillgång till och ha råd med utbildning och kompetensutveckling, och att fler insatser behövs för att inkludera de mest utsatta människorna. |
17. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i högre grad engagera det civila samhället, sakkunniga och familjer med erfarenhet av de faktiska förhållandena i diskussionen om de färdigheter som krävs i livet. |
18. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att även inrikta sig på bekämpning av könsstereotyper, eftersom kvinnor utgör 60 % av nyutexaminerade. Parlamentet betonar dock att deras sysselsättningsgrad fortfarande är lägre än männens och att de är underrepresenterade inom många sektorer. |
19. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att bättre matcha färdigheterna med arbetstillfällen på arbetsmarknaden, och särskilt införa lärlingsplatser av god kvalitet vilka kan hjälpa människor att vara flexibla i sina studievägar och senare på arbetsmarknaden. |
20. |
Europaparlamentet erkänner värdet av ett varvat utbildningssystem (31), men påpekar att ett system som används i en medlemsstat inte blint kan kopieras av en annan medlemsstat. Parlamentet uppmuntrar utbyte av modeller för bästa praxis där även arbetsmarknadens parter ska involveras. |
21. |
Europaparlamentet påminner i detta sammanhang om behovet av ett ökat samarbete mellan medlemsstaterna för att dra lärdom av bästa praxis som leder till lägre arbetslöshet, såsom lärlingsutbildning och livslångt lärande. |
22. |
Europaparlamentet framhåller betydelsen av Cedefop, som har som en av sina främsta uppgifter att sammanföra politiska ledare, arbetsmarknadens parter, forskare och yrkesverksamma för att utbyta idéer och erfarenheter, inklusive genom utveckling av sektorsspecifika plattformar. |
23. |
Europaparlamentet understryker att kultur, kreativitet och konst i hög grad bidrar till personlig utveckling, sysselsättning och tillväxt i hela EU, och att de främjar innovation, stimulerar sammanhållning och stärker interkulturella förbindelser, ömsesidig förståelse och bevarandet av Europas identitet, kultur och värderingar. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att stärka sitt stöd för den kulturella och den kreativa sektorn för att frigöra och fullt ut utforska deras potential. |
24. |
Europaparlamentet understryker att den nuvarande tillströmningen av migranter, flyktingar och asylsökande till EU kräver inrättandet av en hållbarare strategi med inriktning på tredjelandsmedborgare, inbegripet bedömning av deras färdigheter, kompetens och kunskap, som måste synliggöras, samt inrättandet av en mekanism för erkännande och validering av kompetens. |
25. |
Europaparlamentet påminner om att de nyanlända har med sig nya kunskaper och färdigheter, och uppmanar till utveckling av verktyg som tillhandahåller flerspråkig information om befintliga möjligheter till formell och informell utbildning, yrkesutbildning, praktik och frivilligarbete. Parlamentet anser att det är viktigt att främja den interkulturella dialogen för att göra det lättare för migranter, flyktingar och asylsökande att ta sig in på arbetsmarknaden och integreras i samhället. |
26. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag om verktyg för kartläggning av tredjelandsmedborgares kompetens och hoppas på snabba framsteg med detta projekt. Parlamentet förordar att den nya kompetensagendan för Europa, och dess strategi för migranters kompetens, görs förenlig med handlingsplanen för integration av tredjelandsmedborgare. Parlamentet betonar att en mer övergripande strategi för migranters kompetenshöjning bör vidtas, bland annat genom socialt entreprenörskap, medborgarutbildning och informellt lärande, och att fokus inte bör begränsas till öppenhet, jämförbarhet och tidig kartläggning av migranters kompetens och kvalifikationer. |
27. |
Europaparlamentet betonar vikten av att på ett samordnat sätt bekämpa kunskapsflykten, genom att fastställa lämpliga åtgärder för utnyttjande av tillgänglig kompetens så att man kan förhindra en utarmning av det mänskliga kapitalet i flera europeiska länder. |
28. |
Europaparlamentet påminner om att investeringar i den nuvarande utbildningens kapacitet kommer att avgöra kvaliteten på arbetstillfällena nu och i framtiden, arbetstagarnas kvalifikationer, det sociala välbefinnandet och det demokratiska deltagandet i samhället. |
29. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ge sig i kast med frågan rörande den åldrande befolkningen genom att uppmuntra till kompetensutveckling på områdena hälsa, välbefinnande och sjukdomsförebyggande. |
Utbildningens roll i bekämpningen av arbetslöshet, social utestängning och fattigdom
30. |
Europaparlamentet anser att EU:s konkurrenskraft, ekonomiska tillväxt och sociala sammanhållning i hög grad är beroende av utbildningssystem som förhindrar att människor hamnar på efterkälken. |
31. |
Europaparlamentet framhåller att utbildning inte bara spelar en nyckelroll när det gäller att förbättra anställbarheten, utan också för att främja personlig utveckling, social inkludering och sammanhållning samt aktivt medborgarskap, och anser därför att en likvärdig tillgång till utbildning av god kvalitet och tillräckliga investeringar i färdigheter och kompetens är av avgörande betydelse när det gäller att motarbeta hög arbetslöshet och social utestängning, särskilt bland de mest utsatta och missgynnade grupperna (ungdomar som varken arbetar eller studerar, långtidsarbetslösa, lågkvalificerade, flyktingar och personer med funktionsnedsättning). Parlamentet erinrar om att en genuin prognos av de framtida kompetensbehoven är av avgörande betydelse i detta avseende. |
32. |
Europaparlamentet beklagar med oro att investeringar i utbildning fortfarande släpar efter och att upprepade nedskärningar i utbildningsbudgetarna främst drabbar studerande och vuxna som kommer från missgynnade socioekonomiska bakgrunder. |
33. |
Europaparlamentet är djupt oroat över att investeringarna i utbildning minskade med 2,5 % i hela EU mellan 2010 och 2014 (32). Parlamentet betonar att om utbildningen ska kunna uppfylla sin roll när det gäller att bekämpa arbetslöshet, social utestängning och fattigdom är det av avgörande betydelse att det finns offentliga utbildningssystem med tillräckliga resurser. |
34. |
Europaparlamentet betonar, såsom OECD (33) hävdar, att välutbildade människor bidrar till mer demokratiska samhällen och hållbara ekonomier och är mindre beroende av offentligt stöd och mindre utsatta för ekonomiska nedgångar. Parlamentet påpekar därför att investeringar i utbildning av god kvalitet och innovation inte bara är av central betydelse för att bekämpa arbetslöshet, fattigdom och social utestängning, utan också för att EU ska kunna konkurrera framgångsrikt på de globala marknaderna. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att återställa de offentliga investeringarna åtminstone till de nivåer de hade före krisen för förskola, grundskola och gymnasieutbildning för alla, och i synnerhet för barn från missgynnade bakgrunder. |
35. |
Europaparlamentet påpekar att tillgång till inlärnings- och utbildningsmöjligheter måste vara en rättighet för alla, i alla skeden av livet, för att förvärva övergripande färdigheter såsom räknefärdighet, digital kompetens och mediekompetens, kritiskt tänkande, sociala färdigheter och andra relevanta livsfärdigheter. Parlamentet anser att den nya kompetensagendan är ett steg i rätt riktning och att den uppmuntrar till antagandet av en gemensam vision om den avgörande betydelsen av strategier för livslångt lärande. |
36. |
Europaparlamentet framhåller de externa organisationernas och icke-statliga organisationernas roll när det gäller att ge barn andra färdigheter och sociala kompetens, såsom inom konst eller hantverk, och när det gäller att bidra till deras integration, förbättra deras förståelse för sin omgivning, sporra dem till solidaritet i lärandet och livet och underlätta förmågan till lärande i hela klasser. |
37. |
Europaparlamentet påminner om att personer med funktionsnedsättning har särskilda behov och därför kräver ett lämpligt stöd för att förvärva kompetenser. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att i samband med genomförandet av den nya kompetensagendan anta en inkluderande strategi för utformningen av sin utbildningspolitik, bland annat genom att utbilda stödpersonal och tillhandahålla och tillgängliggöra information om kompetens, utbildning och finansieringsalternativ för så många grupper som möjligt, med beaktande av de många olika typer av funktionsnedsättning. Parlamentet vidhåller att företagande är ett möjligt alternativ för många människor med funktionsnedsättning i syfte att stödja deras deltagandet på arbetsmarknaden. Parlamentet framhåller i detta sammanhang vikten av att förbättra den digitala kompetensen bland människor med funktionshinder samt den avgörande roll som tillgänglig teknik spelar. |
38. |
Europaparlamentet noterar att medan det finns en växande insikt om de möjligheter som kvalitativ förskoleverksamhet och omsorg ger när det gäller att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid och ge en stadig grund för vidareutbildning, saknar den nya kompetensagendan en framtidsinriktad vision när det gäller tidigare utbildningsstadier. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att investera i förskoleverksamhet av hög kvalitet för att förbättra kvaliteten och bredda tillgången, men även att vidta åtgärder som syftar till att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid. |
39. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att i synnerhet ställa sig bakom 2014 års kvalitetsram för förskola och barnomsorg (34) och insisterar på att relevanta program måste finnas tillgängliga för att ge alla ungdomar som har hoppat av grundskolan eller gymnasiet en andra chans. Parlamentet anser det eftersträvansvärt att gymnasieutbildningar slutförs. |
40. |
Europaparlamentet påpekar att utbildning inte enbart bör tillhandahålla kompetens och färdigheter som är relevanta för arbetsmarknadens behov, utan även bör bidra till ungdomars personliga utveckling för att de ska bli handlingskraftiga och ansvarstagande medborgare. |
41. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att kanalisera investeringar till inkluderande utbildning som bemöter samhälleliga utmaningar och säkerställer lika tillgång och möjligheter för alla, däribland ungdomar med olika socioekonomisk bakgrund samt utsatta och missgynnade grupper. |
42. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att utvidga sitt utbud av dels utbildningsmöjligheter för personer som hoppat av skolan, dels yrkesutbildning, för att bättre integrera riskgrupper på arbetsmarknaden. |
43. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag till kompetensutvecklingsåtgärder för att minska skillnader i utbildning och nackdelar under en persons livstid, varigenom man effektivt kan bekämpa arbetslösheten och garantera konkurrenskraft och innovation i Europa, men uppmärksammar ett antal administrativa hinder som bromsar upp framstegen på vägen mot att uppnå dessa mål vad gäller rörligheten för förvärvsarbetande, erkännande av kvalifikationer och undervisning i yrkeskvalifikationer. |
44. |
Europaparlamentet anser därför att medlemsstaterna måste se till att informationssystemet för den inre marknaden (IMI) fungerar väl, förenklar utbytet av uppgifter och förbättrar det administrativa samarbetet utan att onödiga administrativa bördor skapas, för enklare och snabbare förfaranden för erkännande av yrkeskvalifikationer och krav avseende kontinuerlig fortbildning för yrkeskvalificerade personer som planerar att arbeta i en annan medlemsstat, och för att undvika alla former av diskriminering. |
45. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och särskilt medlemsstaterna att underlätta tillgången till kompetensutveckling för utsatta medborgare, och att utvärdera behovet av särskilda verktyg, såsom lokala EU-informationscenter och specifika indikatorer inom ramen för nyckelkompetenser, för att ta hänsyn till missgynnade gruppers behov. |
Stärkande av möjligheterna till livslångt lärande
46. |
Europaparlamentet understryker vikten av livslångt lärande för arbetstagarnas utveckling, t.ex. att hålla sig à jour med ständigt föränderliga arbetsförhållanden (35) och skapa möjligheter för alla i syfte att bygga en kultur av lärande för alla åldrar i Europa. Parlamentet uppmuntrar kommissionen och medlemsstaterna att främja och investera i livslångt lärande, särskilt i länder där deltagandet ligger under riktmärket på 15 %. |
47. |
Europaparlamentet noterar med oro den oacceptabla situationen för de 70 miljoner européer som saknar grundläggande färdigheter. Parlamentet välkomnar därför införandet av initiativet Kompetenshöjningsvägar och insisterar på att det skyndsamt genomförs och övervakas. Parlamentet uppmanar dessutom kommissionen och medlemsstaterna att uppmuntra till löpande strategi för kompetenshöjning, omskolning och livslångt lärande genom att införa olika system för ökat tillträde och ökad motivation som är skräddarsydda för varje medlemsstats enskilda behov, både för arbetslösa och de som har arbete. |
48. |
Europaparlamentet anser att initiativet Kompetenshöjningsvägar bör inbegripa individbaserade bedömningar av inlärningsbehov, erbjudande om kvalitetsinlärning samt systematisk validering av inhämtade färdigheter och kompetenser som gör att dessa lätt erkänns på arbetsmarknaden. Parlamentet framhåller behovet av att säkerställa utbredd tillgång till bredband för att möjliggöra digital kompetens. Parlamentet beklagar att parlamentet inte involverades i utarbetandet av detta initiativ. |
49. |
Europaparlamentet betonar att utvecklingen av sektoriell och specifik kompetens måste vara ett gemensamt ansvar mellan utbildningsanordnare, arbetsgivare och fackföreningar, och medlemsstaterna bör därför säkerställa en nära dialog med arbetsmarknadens parter. Parlamentet insisterar på att alla relevanta aktörer på arbetsmarknaden bör involveras i utbildningsprocessen, utformningen och tillhandahållandet för att förse människor med nödvändig kompetens under hela sitt yrkesverksamma liv och för att göra företagen mer konkurrenskraftiga och samtidigt stärka personlig utveckling, kvalitativa arbetstillfällen, karriärmöjligheter och karriärutveckling. |
50. |
Europaparlamentet understryker att det finns ett behov av att utveckla mångfacetterade utbildningssystem för att ge de studerande olika typer av färdigheter såsom grundläggande färdigheter (läs-, skriv- och räknefärdigheter, digital kompetens), avancerade allmänna färdigheter (t.ex. problemlösning, inlärning), professionella, tekniska, yrkes- eller sektorsspecifika färdigheter och social och emotionell kompetens. |
51. |
Europaparlamentet understryker att man som ett väsentligt steg på vägen till att kunna utforma mer effektiva utbildningsprogram måste förstå lågkvalificerade personers särskilda behov och erbjuda dem skräddarsydda utbildningar. Parlamentet påminner om att lyhördhet och anpassningsbarhet mot bakgrund av insamlade erfarenheter och föränderliga omständigheter är ytterst viktiga delar i en effektiv utbildningsprocess. |
52. |
Europaparlamentet påpekar att det är av avgörande betydelse att nå ut till och vägleda människor som är missgynnade, inklusive personer med funktionsnedsättning, långtidsarbetslösa och underrepresenterade grupper, som kanske inte är medvetna om fördelarna med att öka sin kompetensnivå eller om möjligheterna till omskolning eller kompetenshöjning, för att ett sådant initiativ ska bli framgångsrikt. |
53. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att vidta riktade åtgärder när det gäller omskolning och validering av kompetensen för föräldrar som återvänder till arbetet efter att ha tagit hand om familjemedlemmar i beroendeställning. |
54. |
Europaparlamentet efterlyser ett aktivt deltagande av och en fullständig dialog med alla relevanta intressenter inte bara på nationell och europeisk nivå, utan även på lokal och regional nivå, för att tillgodose de verkliga förhållandena och behoven på arbetsmarknaderna. |
55. |
Europaparlamentet påminner om vikten av att inkludera livslångt lärande när det gäller arbetslivskompetens i bred bemärkelse. |
2. Att stärka kopplingarna mellan utbildning och arbete
56. |
Europaparlamentet erinrar om att ett undanröjande av kompetensunderskottet och bristande kompetensmatchning på arbetsmarknaden samt främjande av möjligheter till social rörlighet, inbegripet yrkesinriktad utbildning och lärlingsutbildning, är avgörande för hållbar tillväxt, social sammanhållning, skapande av arbetstillfällen, innovation och entreprenörskap, i synnerhet för små och medelstora företag och hantverkare. Medlemsstaterna uppmuntras därför att främja yrkesutbildning i överensstämmelse med den ekonomiska efterfrågan. |
57. |
Europaparlamentet erinrar om att det krävs en mer flexibel och individanpassad (36) strategi för karriärutveckling och livslångt lärande under en persons hela yrkesliv och utveckling, och tar fasta på den roll som både offentliga och privata aktörer kan spela för att tillhandahålla detta. Samtidigt anser parlamentet att vägledning och rådgivning som tillgodoser individuella behov och preferenser och inriktas på utvärdering och utökning av individuell kompetens måste vara en central del av utbildnings- och kompetensstrategier redan tidigt i varje persons utbildning. |
58. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillsammans med arbetsmarknadens parter utarbeta och genomföra strategier för utbildningsledighet samt arbetsplatsbaserad fortbildning. Parlamentet uppmanar dem att möjliggöra inlärning på och utanför arbetsplatsen, inklusive betald utbildningsledighet, för alla arbetstagare, i synnerhet de som är missgynnade, med betoning på kvinnliga arbetstagare. |
59. |
Europaparlamentet understryker att alla kompetenspolitiska åtgärder inte bara bör ta hänsyn till den omvandling av arbetsmarknaden som för närvarande pågår, utan också se till att dessa åtgärder är tillräckligt allmängiltiga för att kunna utveckla arbetstagarnas inlärningsförmågor och underlätta deras anpassning till framtida utmaningar. |
60. |
Europaparlamentet framhåller att kompetensutveckling måste vara ett gemensamt ansvar både för anordnare av utbildning och för arbetsgivare. Parlamentet insisterar på att näringslivet och arbetsgivarna bör involveras i att förse och utbilda människor med nödvändig kompetens för att göra företagen mer konkurrenskraftiga och samtidigt stärka människors självförtroende. |
61. |
Europaparlamentet upprepar på nytt att om man vill förbättra anställbarheten, innovationen och det aktiva medborgarskapet, inklusive det ekologiska medborgarskapet, måste de grundläggande färdigheterna gå hand i hand med andra centrala färdigheter och attityder: kreativitet, medvetenhet om naturen, initiativförmåga, kunskaper i främmande språk, kritiskt tänkande inklusive genom e-kompetens och mediekompetens, samt färdigheter som avspeglar växande sektorer. |
62. |
Europaparlamentet betonar den stora innovations- och sysselsättningspotential som förnybara energikällor och strävan efter större resurs- och energieffektivitet erbjuder. Parlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att mot bakgrund av möjligheterna till utbildning och sysselsättning beakta energi- och miljöfrågorna vid genomförandet av den nya kompetensagendan. |
63. |
Europaparlamentet betonar behovet av att införa ett skräddarsytt stöd för personer som deltar i arbetsplatsförlagd utbildning, lärlingar och anställda för att säkerställa att alla individer inkluderas på arbetsmarknaden. |
64. |
Europaparlamentet erkänner vikten av att främja arbetsplatsbaserade lärlingsplatser och praktikplatser som ett av verktygen för att ytterligare underlätta integreringen av individer på arbetsmarknaden, dvs. genom att upprätta broar/kompetensutbyten mellan generationerna. |
65. |
Europaparlamentet noterar att lärlingsplatser, praktikplatser och specifik färdighetsträning är de mest effektiva utbildningstyperna när det gäller att förhindra unga människor från att återgå till att varken arbeta eller studera. Parlamentet noterar att det har framhållits att varvade system med yrkesutbildning och akademisk utbildning minskar antalet ungdomar som varken arbetar eller studerar genom att göra det möjligt för fler ungdomar att stanna kvar inom utbildningen och bidra till att göra dem anställningsbara och mer benägna att problemfritt övergå till en anställning/karriär. Parlamentet betonar att makroekonomiska analyser visar att en kombination av ett varvat utbildningssystem och en aktiv arbetsmarknadspolitik ger de bästa resultaten. |
66. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillhandahålla stöd för arbetsplatsförlagd utbildning och kompetensutveckling mellan företag för små och medelstora företag. |
67. |
Europaparlamentet efterlyser konkreta åtgärder för att underlätta för ungdomar att övergå från utbildning till arbete genom att garantera kvalitativa och betalda praktikplatser och lärlingsutbildningar, som ger dem praktisk utbildning på plats, samt gränsöverskridande utbytesprogram som Erasmus för unga entreprenörer, som ger unga människor möjlighet att omsätta sina kunskaper och talanger i praktiken och få en lämplig uppsättning sociala och ekonomiska rättigheter och tillgång till lämplig sysselsättning och social trygghet, enligt vad som fastställts i nationell lagstiftning och praxis och i samma omfattning som gäller för vuxna arbetstagare. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att särskilt stödja små och medelstora företag, för att de också ska kunna ta emot praktikanter och studenter inom varvad utbildning. |
68. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att se till att det införs en kvalitetsram som inte tillåter att praktikplatser och lärlingsplatser används som en källa till billig eller gratis arbetskraft. Parlamentet påpekar att en förståelse av de viktigaste standarderna och rättigheterna med avseende på hälsa och säkerhet på arbetsplatsen också är av betydelse för utvecklingen av anställningar av god kvalitet och för att förhindra utnyttjande. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att i detta syfte skapa nationella rättsligt bindande kvalitetsramar för praktikplatser och lärlingsplatser, och att i synnerhet se till att det finns anställningsskydd och ett lämpligt socialförsäkringsskydd. |
69. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram kvalitetskriterier för lärlingsutbildningar och medlemsstaterna att stödja dem (37). |
70. |
Europaparlamentet anser att det civila samhället, särskilt ungdoms- och samhällsorganisationer, arbetsmarknadens parter och anordnare av utbildning såväl som specialiserade stödtjänster måste vara aktivt engagerade på alla nivåer för att förutse det framtida kompetensbehovet, särskilt vid utformningen, genomförandet och utvärderingen av yrkesutbildningsprogram, vilka säkerställer en verklig och effektiv övergång från formell utbildning till lärande på arbetsplatsen och anställningar av god kvalitet. |
71. |
Europaparlamentet betonar behovet av att se till att kvalifikationer är meningsfulla för arbetsgivarna genom att låta arbetsmarknadens aktörer delta i deras utformning. |
Nyckelrollen för icke-formellt och informellt lärande
72. |
Europaparlamentet betonar vikten av validering av icke-formellt och informellt lärande för att nå ut till de studerande och stärka deras ställning. Parlamentet erkänner att detta är särskilt uppenbart i fråga om dem som befinner sig i utsatta eller missgynnade omständigheter, t.ex. lågkvalificerade arbetstagare eller flyktingar som behöver företräde till valideringsarrangemang. |
73. |
Europaparlamentet beklagar att arbetsgivarna och anordnare av formell utbildning fortfarande inte i tillräckligt hög grad erkänner värdet och relevansen av färdigheter, kompetens och kunskap som inhämtats genom icke-formellt och informellt lärande. Parlamentet betonar i detta sammanhang behovet av att arbeta med att få bukt med alla de berörda aktörernas brist på medvetenhet om validering. |
74. |
Europaparlamentet erkänner att bristen på jämförbarhet och enhetlighet mellan valideringsmetoderna i EU-länderna, särskilt när det gäller yrkesutbildningsprogram, utgör ytterligare ett hinder. Parlamentet erkänner dessutom att tillhandahållandet av verklig tillgång, ett verkligt erkännande och ekonomiskt stöd fortfarande utgör en reell utmaning, i synnerhet för missgynnade grupper, såsom lågkvalificerade personer som är i behov av företräde till validering. |
75. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att öka medvetenheten om valideringsmöjligheterna. Parlamentet välkomnar i detta sammanhang de framsteg som gjorts under de senaste åren i samband med genomförandet av rådets rekommendation om validering av icke-formellt och informellt lärande senast 2018. Parlamentet anser dock att ytterligare insatser behövs för att införa relevanta rättsliga ramar och för att skapa övergripande valideringsstrategier för att göra denna validering möjlig. |
76. |
Europaparlamentet påminner om att många befintliga europeiska verktyg för öppenhet, såsom den europeiska referensramen för kvalifikationer (EQF) och det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen (ECVET) har utvecklats oberoende av varandra. Parlamentet understryker att för att ge enskilda personer bättre möjlighet att mäta sina framsteg och möjligheter och dra nytta av utbildningsresultat från olika håll behöver man säkerställa bättre samordning mellan dessa verktyg, stödja dem genom kvalitetssäkringssystem och införliva dem i en ram med nationella kompetenser i syfte att skapa förtroende mellan sektorer och aktörer, inbegripet arbetsgivare. |
77. |
Europaparlamentet håller fast vid behovet av att åter sätta fokus på informell utbildning, vilket är viktigt för att stärka människors egenmakt, särskilt för mer utsatta och missgynnade människor, inklusive människor med särskilda behov och funktionsnedsättning, lågkvalificerade personer och människor som har begränsade möjligheter att få tillgång till formell utbildning. Parlamentet anser att anordnare av icke-formell utbildning och icke-statliga organisationer har goda förutsättningar att nå ut till missgynnade grupper som befinner sig utanför det formella utbildningssystemet, och att de bör stödjas i sin roll för att se till att de som bäst behöver det kan dra fördel av den nya kompetensagendan. |
78. |
Europaparlamentet erkänner vikten av volontärarbete som ett av verktygen för förvärvande av kunskaper, erfarenhet och färdigheter i syfte att förbättra anställbarheten och skaffa yrkesmässiga kvalifikationer. |
79. |
Europaparlamentet framhåller att icke-formellt lärande, däribland genom volontärarbete, spelar en avgörande roll för att stimulera utvecklingen av överförbar kunskap, interkulturell kompetens och livsfärdigheter såsom teamarbete, kreativitet och initiativkraft, samtidigt som det stärker självkänslan och motivationen att lära sig. |
80. |
Europaparlamentet betonar dessutom vikten av informella utbildningsprogram, konstnärliga och idrottsliga aktiviteter och interkulturell dialog i syfte att låta medborgarna aktivt delta i sociala och demokratiska processer och göra dem mindre mottagliga för propaganda med radikalisering som följd. Parlamentet betonar att informella och icke-formella sammanhang spelar en avgörande roll för att sådana personer som befinner sig längst ifrån arbetsmarknaden och som är mest sårbara ska bli delaktiga. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang medlemsstaterna att fullständigt och i tid genomföra rådets rekommendation av den 20 december 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande. |
81. |
Europaparlamentet understryker värdet av övergripande färdigheter som förvärvats genom idrott som en del av det icke-formella och informella lärandet, och betonar vidare kopplingen mellan idrott, anställbarhet och utbildning. |
82. |
Europaparlamentet framhåller att informella och icke-formella utbildningssammanhang också erbjuder möjligheter för att aktivt främja de gemensamma värdena frihet, tolerans och icke-diskriminering, och för att lära sig om medborgarskap, hållbarhet och mänskliga rättigheter, inklusive kvinnors och barns rättigheter. |
83. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att införa överenskommelser om validering och erkännande av resultaten av informellt och icke-formellt lärande för att garantera att kompetenshöjningsvägarna blir en framgång, med användning av bästa praxis i de medlemsstater som redan har sådana instrument (38). Parlamentet noterar i detta sammanhang vikten av politiska lösningar inriktade på de grupper som befinner sig längst bort från arbetsmarknaden. |
84. |
Europaparlamentet framhåller att informella och icke-formella utbildningssammanhang, som i stor utsträckning används inom ramen för gemenskapens utbildningsprogram och i arbete med grupper som är underrepresenterade i den reguljära akademiska utbildningen och vuxenutbildningen, spelar en nyckelroll för inkluderingen av marginaliserade och utsatta människor. Parlamentet bekräftar i detta sammanhang behovet av att ta hänsyn till perspektivet och behoven hos kvinnor och flickor, personer med funktionsnedsättning, hbti-personer, migranter, flyktingar samt personer som tillhör etniska minoriteter. |
85. |
Europaparlamentet betonar vikten av yrkesvägledning för att stödja lågkvalificerade personer. Parlamentet noterar i detta avseende vikten av kapaciteten och kvaliteten hos medlemsstaternas allmänna och privata arbetsförmedlingar. |
86. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att överväga ett införande av gemensamma instrument för utvärdering av färdigheter i anslutning till Europassramen. |
87. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ytterligare utveckla sina valideringssystem och öka medvetenheten om de tillgängliga valideringstjänsterna. Parlamentet uppmuntrar dem till att skapa mer tillgängliga, attraktiva och öppna vägar till vidareutbildning, till exempel genom fortsatt yrkesutbildning. |
Främjandet av digitala och naturvetenskapliga färdigheter och företagarfärdigheter
88. |
Europaparlamentet riktar uppmärksamheten mot det faktum att ett säkerställande av grundläggande digital kompetens i dagens samhälle är en väsentlig förutsättning för personligt och yrkesmässigt förverkligande, men anser att ytterligare insatser behövs för att tillhandahålla människor med en mer specifik digital kompetens för att de ska kunna använda digitala tekniker på ett innovativt och kreativt sätt. |
89. |
Europaparlamentet framhåller behovet av att bedöma vilken kompetens som är lämplig för ny teknik och att främja utvecklingen av lämpliga digitala färdigheter, som kan utnyttjas inom medelstora börsnoterade företag, mikroföretag samt små och medelstora företag. Parlamentet framhåller i synnerhet att kompetensutvecklingen i den digitala eran sker i en tid som präglas av snabba och eventuellt störande förändringar på sysselsättningsområdet, och anser därför att förändringarna bör förenas med livslångt lärande. |
90. |
Europaparlamentet anser att större vikt bör läggas vid utbildning inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik i syfte att förbättra digital inlärning och undervisning. Parlamentet vill peka på den nära kopplingen mellan kreativitet och innovation, och efterlyser därför att humaniora och kreativt lärande inkluderas i agendan för lärande inom naturvetenskap, teknik, ingenjörsvetenskap och matematik, samt anser att flickor och unga kvinnor bör uppmuntras från tidig ålder att studera dessa ämnen. |
91. |
Europaparlamentet insisterar på behovet av att införliva ny teknik i undervisning och inlärning samt att underlätta utbildning genom praktiska erfarenheter i det verkliga livet, med beaktande av åldersanpassad IKT och medieläroplaner som respekterar barns utveckling och välbefinnande, och som tillhandahåller tidiga riktlinjer för en ansvarsfull användning av teknik och främjar kritiskt tänkande för att utrusta människor med den rätta uppsättningen färdigheter, kompetens och kunskap, och säkerställer utvecklingen av samtliga digitala färdigheter som individer och företag behöver i en alltmer digital ekonomi. Parlamentet påminner om behovet av att uppmuntra flickor och unga kvinnor att satsa på IKT-studier. |
92. |
Europaparlamentet betonar dessutom att man behöver mer samarbetsbaserade, samordnade och målinriktade metoder för att utveckla och genomföra strategier för digital kompetens. |
93. |
Europaparlamentet uppmanar därför kommissionen att öka finansieringen inom de europeiska ramprogrammen samt inom Europeiska fonden för strategiska investeringar (Efsi) för främjande av inkluderande, innovativa och reflekterande europeiska samhällen för att få alla medborgare, särskilt de socioekonomiskt utsatta eller bosatta i avlägsna områden, funktionshindrade, äldre och arbetslösa att till fullo delta i samhället och på arbetsmarknaden. |
94. |
Europaparlamentet välkomnar kommissionens förslag att uppmana medlemsstaterna att utarbeta omfattande nationella strategier för digital kompetens, med särskild uppmärksamhet på att minska den digitala klyftan framför allt med avseende på äldre personer. För att dessa strategier ska vara effektiva påpekar dock parlamentet att man behöver säkerställa möjligheter till livslångt lärande för utbildningspersonal, ett starkt pedagogiskt ledarskap och innovation på alla utbildningsnivåer baserat på en tydlig vision om en ålders- och utvecklingsanpassad mediepedagogik, såväl som en initial och fortlöpande lärarutbildning och kompetenshöjning och ett utbyte av bästa praxis. |
95. |
Europaparlamentet understryker att mediekompetens gör det möjligt för medborgarna att få en kritisk förståelse av de olika medieformerna, vilket därmed ökar och förbättrar de resurser och möjligheter som den digitala kompetensen erbjuder. |
96. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att göra betydligt mer för att förbättra mediekompetensen i skolornas läroplaner och inom institutioner för kulturfostran, och att utveckla initiativ på nationell, regional eller lokal nivå på alla nivåer av formell, informell och icke-formell utbildning. |
97. |
Europaparlamentet upprepar att de digitala färdigheterna måste omfatta digital kompetens och mediekompetens samt kritiskt och kreativt tänkande, så att de studerande inte bara blir teknikanvändare utan aktiva kreatörer, innovatörer och ansvarsfulla medborgare i en digitaliserad värld. |
98. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att tillgängliggöra möjligheter för IKT-utbildning och utveckling av den digitala kompetensen och mediekompetensen på alla nivåer av utbildningen. Parlamentet understryker i detta avseende vikten av öppna lärresurser som säkerställer tillgången till utbildning för alla. |
99. |
Europaparlamentet betonar att undervisning i företagande, däribland socialt företagande, bör tas med på alla nivåer av utbildningen och i olika ämnen, eftersom främjandet av en företagaranda bland unga i ett tidigt skede kommer att öka anställbarheten, stödja kampen mot ungdomsarbetslösheten såväl som att uppmuntra till kreativitet, kritiskt tänkande och ledarskapskompetens som är bra för att dra igång sociala projekt och bidrar till det lokala samhället. Parlamentet betonar dessutom vikten av att lära av sina erfarenheter och begreppet ”positiva misstag” i detta sammanhang. |
100. |
Europaparlamentet anser att en utbildning i företagande bör inbegripa en social dimension eftersom detta stärker ekonomin samtidigt som det minskar fattigdomen, den sociala utestängningen och andra samhällsproblem, och att denna utbildning ska ta upp ämnen såsom rättvis handel, socialt företagande och alternativa affärsmodeller, t.ex. kooperativ, så att man kan sträva efter en mer social, inkluderande och hållbar ekonomi. |
101. |
Europaparlamentet påminner om att de kreativa sektorerna är bland de mest entreprenörsinriktade och snabbväxande sektorerna och att en kreativ utbildning leder till att överförbara färdigheter utvecklas, såsom kreativt tänkande, problemlösning, teamarbete och uppfinningsrikedom. Parlamentet noterar att humaniora och medier är särskilt tilltalande sektorer för ungdomar. |
102. |
Europaparlamentet påpekar att entreprenörskap kräver att man utvecklar övergripande färdigheter, såsom kreativitet, kritiskt tänkande, teamarbete och initiativtagande, vilket bidrar till ungdomars utveckling både på det personliga planet och i arbetslivet och underlättar deras inträde på arbetsmarknaden. Parlamentet anser därför att det finns ett behov av att underlätta och uppmuntra företagares deltagande i utbildningsprocessen. |
103. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft till aktiv dialog, informationsutbyte och samarbete mellan den akademiska världen, andra utbildningsinstitutioner eller -aktörer, arbetsmarknadens parter och arbetslivet i syfte att ta fram utbildningsprogram vilka ger unga de färdigheter och den kompetens och kunskap som krävs. |
Modernisering av yrkesutbildningen och fokus på värdet av lärande på arbetsplatsen
104. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen, medlemsstaterna och arbetsmarknadens parter att ta fram och genomföra strategier för utbildningsledighet samt arbetsplatsbaserad fortbildning och livslångt lärande, även i andra medlemsstater än den egna. Parlamentet uppmanar dem att möjliggöra inlärning på och utanför arbetsplatsen, även med bibehållen betalning, för alla arbetstagare, i synnerhet de som är missgynnade, med betoning på kvinnliga arbetstagare inom sektorer där kvinnor är strukturellt underrepresenterade (39). |
105. |
Europaparlamentet framhåller vikten av yrkesutbildning som en relevant utbildningstyp, inte bara för att den förbättrar anställbarheten och möjliggör ungdomars förvärv av yrkeskvalifikationer utan också för att den leder till lika möjligheter för alla medborgare, inklusive för socialt utsatta och missgynnade grupper. |
106. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att göra tillräckliga investeringar i yrkesutbildningen, att garantera att den är mera relevant för studerande, arbetsgivare och samhället inom ramen för en holistisk och deltagandeinriktad utbildningsstrategi, och att skräddarsy den för arbetsmarknadens behov genom att låta den bilda en integrerad del av utbildningssystemet genom en deltagande, integrerad och samordnad strategi, och att säkerställa högt ställda kvalifikationsnormer och kvalitetssäkring i samband med detta. Parlamentet understryker behovet av ett närmare samarbete mellan anordnare av yrkesutbildning och av högre utbildning för att se till att personer som genomgått en yrkesutbildning framgångsrikt övergår till att studera inom den högre utbildningen. |
107. |
Europaparlamentet anser det vara viktigt att eftersträva att akademisk utbildning och yrkesutbildning tillgängliggörs för alla. |
108. |
Europaparlamentet understryker behovet av att stärka metoderna inom yrkesutbildningen och yrkesvägledningen både inom utbildningssystemet och vuxenutbildningen så att de inriktas på de färdigheter och den kompetens som behövs i branscher och sektorer som ur det inhemska perspektivet har högt mervärde och investeringspotential. |
109. |
Europaparlamentet välkomnar de initiativ som kommissionen har tagit för att främja yrkesutbildning. Parlamentet erkänner att yrkesutbildningsrörlighet ännu inte har uppnått sin fulla potential. Parlamentet anser att större anslag till yrkesutbildningsinstitutioner skulle kunna bidra till att öka rörligheten på detta område samt höja utbildningens kvalitet och relevans och göra den mer inkluderande. |
110. |
Europaparlamentet framhäver behovet att utreda möjligheten av intersektoriell rörlighet, inte endast för lärare i yrkesskolor utan för skolor överlag. |
111. |
Europaparlamentet vidhåller att huvudansvaret för yrkesutbildningens kvalitet ligger på nationell och regional nivå. Parlamentet uppmanar kommissionen att främja yrkesutbildningen och underlätta utbyte av bästa praxis. |
112. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att omprofilera yrkesutbildningen, med tillräckliga investeringar och kvalificerad personal, och att då stärka kopplingen till arbetsmarknaden och arbetsgivarna och skapa medvetenhet om yrkesutbildning som en värdefull utbildning och karriärväg. |
113. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att öka attraktionskraften och ställningen för yrkesutbildning och yrkesutbildningsrörlighet som ett viktigt alternativ i yrkeslivet, genom att se till att ungdomar och deras familjer har tillgång till information och vägledning om yrkesutbildningsmöjligheter, att det görs tillräckliga investeringar för att öka yrkesutbildningens kvalitet och relevans, att den är tillgänglig och överkomlig för alla, att fler broar byggs mellan akademisk utbildning och yrkesutbildning samt att jämställdhet och icke-diskriminering främjas i yrkesutbildningsprogrammen. |
114. |
Europaparlamentet efterlyser specifika mål, t.ex. genomförande av ett fullt fungerande system för meritöverföring och erkännande genom Ecvet. |
115. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna, i syfte att minska antalet människor som hoppar av utbildning och antalet unga som varken arbetar eller studerar, att utveckla och jämföra de bästa erfarenheterna av partnerskap mellan utbildning och yrkesutbildning. Parlamentet rekommenderar att detta genomförs genom samarbete mellan gymnasieskolor och företag, bland annat genom lärlingsplatser, i syfte att skapa nya chanser för människor, uppnå större integration mellan systemen och anpassa färdigheter bättre till de faktiska behoven. |
116. |
Europaparlamentet uppmuntrar medlemsstaterna att inrätta högkvalitativa system för varvad teoretisk och praktisk utbildning, i samordning med lokala och regionala näringslivsaktörer, efter utbyte av bästa praxis och i linje med särdragen i varje utbildningssystem, för att få bukt med befintlig och framtida missmatchning av färdigheter. |
117. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att förbättra insamlingen av data över karriärvägarna för dem som genomgår yrkesutbildningar i syfte att på ett bättre sätt ta itu med deras utsikter till sysselsättning, utvärdera yrkesutbildningarnas kvalitet och informera studenterna om olika karriärmöjligheter. |
118. |
Europaparlamentet påminner om att det behövs mer stöd till de studerandes och lärarnas rörlighet. Parlamentet uppmanar därför medlemsstaterna att se till att stöd till rörlighet ingår i de nationella programmen för att hjälpa ett stort antal ungdomar dra nytta av erfarenheten av att studera eller praktisera utomlands. |
Lärare och handledare
119. |
Europaparlamentet anser att lärare och handledare spelar en avgörande roll för inlärningsresultaten. Parlamentet understryker därför behovet av att investera i och stödja lärarnas inledande och fortsatta yrkesutveckling inom alla utbildningssektorer och behovet av att säkerställa anställningar av god kvalitet och införa tjänster för livslång yrkesvägledning, vilket måste vara en ständig prioritering i hela EU. |
120. |
Europaparlamentet betonar att en förbättrad ställning och kompetenshöjning för lärare, utbildare, handledare och utbildare i syfte att öka deras kompetens är en förutsättning för genomförandet av den nya kompetensagendan och att ytterligare ansträngningar måste göras för att locka ungdomar till arbete inom utbildningssystemet och att motivera lärare att stanna kvar i yrket, inte minst genom att förbättra personalvårdsstrategierna. Parlamentet noterar att detta kräver att man lyssnar på och uppvärderar lärarna, ger attraktiva löner och arbetsvillkor, ger bättre tillgång till vidareutbildning på arbetstid, särskilt i digital pedagogik, samt vidtar åtgärder för att skydda mot och förhindra våld och trakasserier i skolor. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att uppmuntra större jämställdhet i läraryrket. Parlamentet understryker att ett steg på vägen mot detta mål vore att förbättra de innovativa undervisnings- och inlärningsmetoderna och förenkla rörlighet och utbyte av bästa praxis. |
121. |
Europaparlamentet påminner om att lärarutbildningen i vissa medlemsstater har påverkats kraftigt av de ekonomiska och finansiella kriserna. Parlamentet understryker vikten av att investera i lärare, handledare och utbildare och att utrusta dem med ny kompetens och nya undervisningstekniker i linje med den tekniska och samhälleliga utvecklingen. |
122. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att investera stort i lärarnas livslånga lärande, inte minst praktiska erfarenheter utomlands, och att säkra deras löpande yrkesutveckling och hjälpa dem att utveckla nya färdigheter, såsom IKT-kompetens, entreprenörskap och kunskaper för en inkluderande utbildning. Parlamentet betonar i detta sammanhang att ett tillräckligt antal betalda utbildningsdagar bör föreskrivas för kompetenshöjning för all utbildningspersonal. |
123. |
Europaparlamentet betonar behovet av att utveckla kompetensen hos lärare i yrkesskolor så att de kan lära ut företagarfärdigheter till studerande i nära samarbete med små och medelstora företag. Parlamentet betonar i detta avseende främjandet av flexibla rekryteringsmetoder (till exempel lärare med erfarenhet från näringslivet). |
124. |
Europaparlamentet rekommenderar medlemsstaterna att skapa incitament för att rekrytera lärarkandidater med hög kompetens och att belöna duktiga lärare. |
Genomförandet av den nya kompetensagendan: utmaningar och rekommendationer
125. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att ha ett nära samarbete med Cedefop för att bättre bedöma och förutsäga vilka kvalifikationer som behövs i framtiden och bättre anpassa dem till tillgängliga arbetsplatser på arbetsmarknaden. |
126. |
Europaparlamentet betonar betydelsen av att den nya kompetensagendan vidareutvecklas, genomförs och övervakas i samarbete med samtliga berörda aktörer, inklusive arbetsmarknadens parter, organisationer i det civila samhället, anordnare av icke-formell utbildning, arbetsförmedlingar och lokala myndigheter. Parlamentet uppmanar kommissionen att främja bredare partnerskap med dessa aktörer. |
127. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att under genomförandet av initiativet lägga stor vikt vid samordningen av olika organisationer som är direkt eller indirekt involverade i kompetensutveckling, såsom ministerier, lokala myndigheter, offentliga arbetsförmedlingar och andra arbetsförmedlingar, utbildningsinstitut och icke-statliga organisationer. |
128. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att göra yrkesutbildningen mer synlig, höja dess kvalitet och öka dess attraktivitet. Parlamentet uppmanar kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att ställa upp ytterligare mål för att främja lärande på arbetsplatsen i yrkesutbildningsprogrammen. |
129. |
Europaparlamentet efterlyser mer samarbete mellan anordnare av yrkesutbildning och av högre utbildning för att överbrygga den rådande klyftan och säkerställa att personer med yrkesutbildning lyckas gå vidare till högre utbildning. Parlamentet rekommenderar i detta avseende att man drar lärdom från bästa praxis i de medlemsstater som har effektiva system med varvad utbildning. |
130. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att anta ett samordnat och integrerat angreppssätt på social-, utbildnings- och sysselsättningspolitiken, så att yrkesutbildningen konstant kan utvecklas och anpassas och så att personer från dessa utbildningar ges möjlighet att gå vidare till högre studier. |
131. |
Europaparlamentet betonar behovet av att förbättra förståelsen för och jämförbarheten mellan olika kvalifikationer i medlemsstaterna. Parlamentet välkomnar den föreslagna översynen och vidareutvecklingen av den europeiska referensramen för kvalifikationer och efterlyser stärkt samarbete mellan medlemsstaterna och samtliga aktörer. Parlamentet efterlyser större konsekvens mellan EU:s instrument för kvalifikationer – nämligen den europeiska referensramen för kvalifikationer, Ecvet och Eqavet. |
132. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att fortsätta att fokusera på att erbjuda möjligheter till sina medborgare, i alla åldrar, för att utveckla deras digitala färdigheter och samtidigt stimulera ekonomins och samhällets digitala omvandling och nya sätt för människor att lära sig saker, arbeta och göra affärer, liksom de vidare sociala konsekvenserna av dessa förändringar. Parlamentet uppmanar i detta sammanhang medlemsstaterna att notera kommissionens avsikt att fokusera på de positiva aspekterna av denna omvandling genom EU:s strategi för e-färdigheter. Parlamentet anser att det civila samhället och arbetsmarknadens parter bör involveras mer i koalitionen för digital kompetens och digitala arbetstillfällen. |
133. |
Europaparlamentet ställer sig bakom kommissionens strategi för branschsamverkan kring kompetens inom ramen för pilotprogrammet för sex branscher och uppmuntrar till att detta arbete ska fortsätta. |
134. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att fortsätta att fokusera på digitala färdigheter, särskilt ekonomins digitala omvandling och förändrade sätt för människor att arbeta och göra affärer, och noterar kommissionens avsikt att fokusera på de positiva aspekterna av denna omvandling genom EU:s strategi för e-färdigheter. |
135. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ta med tidig företagarutbildning (40), däribland socialt entreprenörskap, i sina kursplaner för att utveckla individuell företagaranda hos medborgarna, som en nyckelkompetens till stöd för personlig utveckling, aktivt medborgarskap, social integrering och anställbarhet. |
136. |
Europaparlamentet uppmuntrar kommissionen att utveckla motsvarande kompetensramar för andra nyckelkompetenser, såsom ekonomisk kompetens, på samma sätt som för digital kompetens och företagarfärdigheter. |
137. |
Europaparlamentet anser att det är viktigt att ta hänsyn till erfarenheterna från införandet av ungdomsgarantin för att det föreslagna initiativet om kompetenshöjningsvägar ska kunna innebära en påtaglig skillnad. Parlamentet anser i synnerhet att det bör sträva efter att säkerställa ett snabbare genomförande, ha en integrerad strategi med åtföljande sociala tjänster samt främja ett bättre samarbete med arbetsmarknadens parter, såsom fackföreningar och arbetsgivarorganisationer, samt andra berörda parter. |
138. |
Europaparlamentet anser att det är viktigt att utrusta människor med ett minimum av färdigheter, men att det inte är tillräckligt, eftersom det är av avgörande betydelse att se till att varje enskild person uppmuntras att förvärva avancerade färdigheter och kompetens för att bättre kunna anpassa sig till framtiden, i synnerhet när det gäller utsatta grupper som riskerar att hamna i otrygga anställningar. |
139. |
Europaparlamentet beklagar bristen på särskild finansiering för genomförandet av förslagen, vilket kan visa sig vara ett betydande hinder för att vidta åtgärder som gör verklig skillnad på nationell nivå, men anser att medlemsstaterna bör uppmuntras att fullt ut utnyttja de befintliga finansieringsmöjligheter som finns tillgängliga för att stödja genomförandet av agendan, särskilt Europeiska socialfonden. Parlamentet belyser det faktum att de föreslagna finansieringskällorna – nämligen ESF och Erasmus+ – redan håller på att genomföras på nationell nivå. Parlamentet uppmanar därför kommissionen att uppmuntra medlemsstaterna att investera mer i färdigheter – och uppmuntra till effektivt användande av medel på detta område – samt betrakta detta som viktiga investeringar i humankapital som inte bara ger sociala utan även ekonomiska vinster. |
140. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att ställa finansiering till förfogande för att överbrygga den tekniska och digitala klyfta som finns mellan välutrustade utbildnings- och yrkesutbildningsinstitutioner och sådana som inte är det, och att stödja teknisk kompetenshöjning bland lärare för att vara i fas med dagens alltmer digitaliserade samhälle som ett led i de nationella strategierna för digital kompetens. |
141. |
Europaparlamentet rekommenderar med eftertryck att den digital klyftan åtgärdas och att alla ges lika möjligheter till tillgång till digital teknik såväl som den kompetens, inställning och motivation som krävs för ett digitalt deltagande. |
142. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att också arbeta med frågor såsom underpresterande elever inom vissa ämnesområden, det låga deltagandet i vuxenutbildning, andelen unga med högst grundskoleutbildning, det sociala deltagandet, det civila engagemanget, könsklyftan och anställbarheten för nyutexaminerade akademiker. |
143. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att främja samarbete och stärka synergieffekter mellan anordnare av formellt, icke-formellt och informellt lärande, regioner och lokala myndigheter, arbetsgivare och civilsamhället, i samråd med arbetsmarknadens parter, i syfte att nå en större grupp lågkvalificerade arbetstagare, för att bättre kunna beakta deras särskilda behov. |
144. |
Europaparlamentet vill se möjligheter till större flexibilitet i lärande, vad gäller plats, anordnade och undervisningsmetoder, vilket skulle attrahera många olika studerande och uppfylla deras behov och på så sätt öka utbildningsmöjligheterna för alla. |
145. |
Europaparlamentet välkomnar den föreslagna översynen av ramen för nyckelkompetenser, som ger värdefull referens och allmän tolkning av utvecklingen av övergripande färdigheter, och uppmuntrar till att stärka dess betydelse på nationell nivå, inbegripet kursplaner och lärarutbildningsprogram. Parlamentet uppmanar kommissionen att se till att ramen för nyckelkompetenser kopplas till rådets rekommendation från 2012 om validering av icke-formellt och informellt lärande. |
146. |
Europaparlamentet gläder sig över den planerade översynen av den europeiska referensramen för kvalifikationer, vilket bör bidra till tydligare kompetenser och kvalifikationer i de olika EU-länderna. Parlamentet betonar att ett sådant verktyg är avgörande för utvecklingen av yrkesmässig rörlighet, särskilt i gränsområden, och betonar behovet av att säkerställa större synlighet beträffande färdigheter, kompetenser och kunskaper som förvärvats genom icke-formellt och informellt lärande. |
147. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att ha en bred strategi vid genomförandet av kompetenshöjningsvägar, som tillhandahåller olika möjligheter med hänsyn till konkreta behov på lokal, regional och sektorsspecifik nivå (t.ex. interkulturella, medborgerliga, ekologiska och språkliga färdigheter och färdigheter i samband med hälsa och familj), och som bör gå längre än att endast tillhandahålla grundläggande färdigheter. |
148. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att stödja medlemsstaternas ansträngningar genom ömsesidigt lärande och utbyte av god praxis. |
149. |
Europaparlamentet välkomnar och uppmuntrar till översynen av ramen för Europass, särskilt i fråga om att omvandla Europass från ett dokumentbaserat verktyg till en tjänstbaserad plattform, och insatsen för att göra olika typer av lärande och färdigheter mer synliga, särskilt sådana som förvärvats utanför den formella utbildningen. |
150. |
Europaparlamentet anser att översynen bör säkerställa att missgynnade grupper, såsom personer med funktionsnedsättning, lågutbildade, äldre personer och långtidsarbetslösa, kan dra nytta verktygen, och anser det avgörande att säkerställa tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. |
151. |
Europaparlamentet anser att klyftan mellan kvinnor och män, sett till kompetensutveckling, bör lyftas fram mer i den nya kompetensagendan. |
152. |
Europaparlamentet välkomnar initiativet att införa ett system för uppföljning av personer med akademisk examen för att tillhandahålla en mer evidensbaserad och relevant strategi vid utarbetande av kursplaner och utbildningserbjudanden. Parlamentet efterlyser ett liknande system för en omfattande uppföljning av personer med yrkesutbildning. |
153. |
Europaparlamentet efterlyser fortsatt och ökat stöd för rörlighetsprogrammet Erasmus+ som erbjuder och främjar möjligheter till lärande och utbildning för alla unga, lärare, frivilliga, lärlingar, praktikanter och unga arbetstagare. |
154. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att analysera de nationella systemen för yrkeskvalifikationer och föreslår att de anpassas till de förändrade behoven och nya framväxande yrken. Parlamentet understryker behovet av att medlemsstaterna stöder läraryrket genom att främja tillgången till information om den senaste tekniken och påminner därför om eTwinning-plattformen som kommissionen utvecklat. |
155. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att utlysa ett europeiskt år för vuxenutbildning för att höja förståelsen för betydelsen av vuxenutbildning och aktivt åldrande i hela Europa och att, om det utlyses, se till att det finns gott om tid för förberedelser på unionell och nationell nivå. |
156. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att organisera ett årligt europeiskt kompetensforum för att berörda myndigheter, utbildningsinstitutioner, yrkesverksamma, studerande, arbetsgivare och anställda ska kunna utbyta bästa praxis inom kompetensprognos, kompetensutveckling och validering. |
o
o o
157. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet och kommissionen. |
(1) EUT C 119, 28.5.2009, s. 2.
(2) EUT C 351 E, 2.12.2011, s. 29.
(3) EUT C 484, 24.12.2016, s. 1.
(4) EUT C 67, 20.2.2016, s. 1.
(5) EUT C 120, 26.4.2013, s. 1.
(6) EUT C 398, 22.12.2012, s. 1.
(7) EUT C 191, 1.7.2011, s. 1.
(8) EUT C 372, 20.12.2011, s. 1.
(9) EUT C 290, 4.12.2007, s. 1.
(10) EUT C 417, 15.12.2015, s. 36.
(11) EUT C 64, 5.3.2013, s. 5.
(12) EUT C 111, 6.5.2008, s. 1.
(13) Antagna texter, P8_TA(2016)0338.
(14) Antagna texter, P8_TA(2016)0107.
(15) Antagna texter, P8_TA(2016)0008.
(16) EUT C 265, 11.8.2017, s. 48.
(17) Antagna texter, P8_TA(2015)0292.
(18) Antagna texter, P8_TA(2015)0321.
(19) https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/lsa/119628.pdf
(20) http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-6268-2017-INIT/sv/pdf
(21) Antagna texter: P8_TA(2016)0005.
(22) Generaldirektoratet för sysselsättning, socialpolitik och inkludering (ISBN: 978-92-79-26866-3); http://www.euricse.eu/wp-content/uploads/2015/03/social-economy-guide.pdf.
(23) Antagna texter, P8_TA(2015)0411.
(24) Europeiska kommissionen (2016b), Analytical underpinning for a New Skills Agenda for Europe(SWD(2016)0195).
(25) Cedefop, offentliggörs senare i EC, 2016.
(26) http://www.cedefop.europa.eu/en/events-and-projects/projects/assisting-eu-countries-skills-matching
(27) Se SWD(2016)0195.
(28) Boosting the competitiveness of cultural and creative industries for growth and jobs, 2015.
(29) Society at a Glance 2016 – OECD Social Indicators.
(30) Cedefop, databasen Rising STEMs, mars 2014.
(31) Ett system för varvad utbildning kombinerar lärlingsutbildning i ett företag med yrkesutbildning vid en yrkesskola under en kurs.
(32) Utbildningsöversikt 2016.
(33) https://www.oecd.org/education/school/50293148.pdf
(34) Eurofound (2015), Early childhood care: working conditions, training and quality of services – A systematic review.
(35) Se antagna texter P8_TA(2016)0338.
(36) Förskjutningen mot läranderesultat – Politiska strategier och praxis i Europa – Cedefop.
(37) Dessa ska bygga på yttrandet från den rådgivande kommittén för yrkesutbildning, A Shared Vision for Quality and Effective Apprenticeships and Work-based Learning, som antogs den 2 december 2016.
(38) Rådets rekommendation av den 19 december 2016.
(39) Se antagna texter, P8_TA(2016)0338.
(40) Europeiska kommissionen/Eacea/Eurydice-nätverket, 2016. Entrepreneurship Education at School in Europe. Eurydice-nätverkets rapport.
II Meddelanden
MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN
Europaparlamentet
Tisdagen den 12 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/154 |
P8_TA(2017)0317
Begäran om upphävande av Marie-Christine Boutonnets immunitet
Europaparlamentets beslut av den 12 september 2017 om begäran om upphävande av Marie-Christine Boutonnets immunitet (2017/2063(IMM))
(2018/C 337/21)
Europaparlamentet fattar detta beslut
— |
med beaktande av den begäran om upphävande av Marie-Christine Boutonnets immunitet som översändes den 14 april 2017 av Republiken Frankrikes utrikesminister på grundval av en begäran från den allmänne åklagaren vid appellationsdomstolen i Paris och som tillkännagavs i kammaren den 26 april 2017 med anledning av ett förfarande som handläggs av undersökningsdomare vid Tribunal de Grande Instance i Paris (”pôle financier”) inom ramen för en rättslig utredning för bl.a. trolöshet mot huvudman i samband med medel som erhållits på grundval av en namngiven persons anställningsavtal som parlamentsassistent, |
— |
efter att ha hört Jean-François Jalkh, som ersatte Marie-Christine Boutonnet, i enlighet med artikel 9.6 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av artikel 9 i protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier och artikel 6.2 i akten av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av ledamöter av Europaparlamentet, |
— |
med beaktande av Europeiska unionens domstols domar av den 12 maj 1964, 10 juli 1986, 15 och 21 oktober 2008, 19 mars 2010, 6 september 2011 och 17 januari 2013 (1), |
— |
med beaktande av artikel 26 i Republiken Frankrikes konstitution, |
— |
med beaktande av artiklarna 5.2, 6.1 och 9 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för rättsliga frågor (A8-0259/2017), och av följande skäl: |
Α. |
Undersökningsdomare vid Tribunal de Grande Instance i Paris har begärt ett upphävande av den parlamentariska immuniteten för Marie-Christine Boutonnet i syfte att höra henne i samband med ett misstänkt brott. |
Β. |
Enligt artikel 9 i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier åtnjuter ledamöter av Europaparlamentet på sin egen stats territorium den immunitet som beviljas ledamöter i deras nationella parlament. |
C. |
I artikel 26 i den franska konstitutionen slås fast att ingen parlamentsledamot får ”gripas för ett allvarligt brott eller en annan större förseelse eller utsättas för någon annan form av frihetsberövande eller frihetsinskränkande åtgärd utan tillstånd från presidiet i den kammare som ledamoten tillhör. Sådant tillstånd krävs dock inte om ledamoten grips på bar gärning eller vid lagakraftvunnen dom.” |
D. |
Undersökningsdomarna anser att utredningarna inom ramen för förundersökningen och den rättsliga utredningen tyder på att det kan finnas fog för de misstankar som ursprungligen väcktes av Europaparlamentet beträffande ett visst antal parlamentsassistenter till ledamöter av Europaparlamentet som är medlemmar i Nationella fronten. |
E. |
I Nationella frontens organisationsplan, som offentliggjordes i februari 2015, förtecknas 15 ledamöter av Europaparlamentet, 21 lokala parlamentsassistenter samt 5 ackrediterade parlamentsassistenter. Ett antal parlamentsassistenter uppgav som sin arbetsplats Nationella frontens högkvarter i Nanterre, och i vissa fall angavs att de hade heltidsanställningar där. De flesta av parlamentsassistenternas anställningsavtal innehöll identiska och allmänna arbetsuppgifter som inte specificerades närmare. |
F. |
Under utredningarna framkom även tre omständigheter som ger anledning att betvivla att de berörda assistenterna faktiskt hade några arbetsuppgifter vid Europaparlamentet:
|
G. |
Vid en husrannsakan på Nationella frontens högkvarter i februari 2016 beslagtogs ett antal handlingar i Nationella frontens kassörs kontor som avslöjade att partiet ville göra ”besparingar” genom att låta Europaparlamentet bekosta lönerna för partianställda i deras egenskap av parlamentsassistenter. |
H. |
Undersökningsdomarna anser det nödvändigt att höra Marie-Christine Boutonnets förklaringar beträffande de medel som tagits emot för avtalet med en viss namngiven parlamentsassistent. Assistenten i fråga åtalades den 6 mars 2017 för förskingring och trolöshet mot huvudman mellan september 2014 och februari 2015. Under förhöret med de båda undersökningsdomarna åberopade assistenten sin rätt att tiga. |
I. |
Marie-Christine Boutonnet har vägrat att hörsamma kallelserna från utredarna och därefter från rannsakningsdomarna. Delgivningen av misstanke mot henne avser trolöshet mot huvudman mellan september 2009 och februari 2015. |
J. |
Marie-Christine Boutonnet har sedermera hörts av undersökningsdomarna i Paris. |
K. |
Det är ändå lämpligt att upphäva den berörda ledamotens immunitet, eftersom det endast är Europaparlamentet som har rätt att upphäva en ledamots immunitet. |
L. |
Det finns i detta fall uppenbarligen skäl att pröva begäran om upphävande, och det finns inga belägg för fumus persecutionis, särskilt med tanke på att förfarandet har inletts på grundval av liknande anklagelser mot ledamöter från andra politiska grupper och av andra nationaliteter. |
1. |
Europaparlamentet beslutar att upphäva Marie-Christine Boutonnets immunitet. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att omedelbart översända detta beslut och det ansvariga utskottets betänkande till den behöriga myndigheten i Republiken Frankrike och till Marie-Christine Boutonnet. |
(1) Domstolens dom av den 12 maj 1964, Wagner/Fohrmann och Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28, domstolens dom av den 10 juli 1986, Wybot/Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310, tribunalens dom av den 15 oktober 2008, Mote/parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440, domstolens dom av den 21 oktober 2008, Marra/De Gregorio och Clemente, C-200/07 och C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579, tribunalens dom av den 19 mars 2010, Gollnisch/parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102, domstolens dom av den 6 september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543, tribunalens dom av den 17 januari 2013, Gollnisch/parlamentet, T-346/11 och T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.
III Förberedande akter
EUROPAPARLAMENTET
Tisdagen den 12 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/157 |
P8_TA(2017)0318
Utnämning av Simon Busuttil till den panel som inrättats i enlighet med artikel 255 i EUF-fördraget
Europaparlamentets beslut av den 12 september 2017 med förslag om att utnämna Simon Busuttil till ledamot av den kommitté som avses i artikel 255 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (2017/2132(INS))
(2018/C 337/22)
Europaparlamentet fattar detta beslut
— |
med beaktande av artikel 255 andra stycket i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), |
— |
med beaktande av artikel 120 i arbetsordningen, och av följande skäl: |
— |
med beaktande av förslaget från utskottet för rättsliga frågor (B8-0503/2017, |
A. |
Simon Busuttil uppfyller kraven i artikel 255 andra stycket i EUF-fördraget. |
1. |
Europaparlamentet föreslår att Simon Busuttil utnämns till ledamot av kommittén. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända detta beslut till domstolens ordförande. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/158 |
P8_TA(2017)0319
Avtal mellan EU och Island om skydd av geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 september 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Island om skydd av geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (11782/2016 – C8-0123/2017– 2016/0252(NLE))
(Godkännande)
(2018/C 337/23)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut (11782/2016), |
— |
med beaktande av utkastet till avtalet mellan Europeiska unionen och Island om skydd av geografiska beteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (12124/2016), |
— |
med beaktande av den begäran om godkännande som rådet har lagt fram i enlighet med artikel 207.4 första stycket, artikel 218.6 andra stycket a v samt artikel 218.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C8-0123/2017), |
— |
med beaktande av artikel 99.1 och 99.4 samt artikel 108.7 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av rekommendationen från utskottet för internationell handel (A8–0254/2017). |
1. |
Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Island. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/159 |
P8_TA(2017)0320
Avtal mellan EU och Island om ytterligare handelsförmåner för jordbruksprodukter ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 september 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående av ett avtal genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Island om ytterligare handelsförmåner för jordbruksprodukter (12146/2016 – C8-0129/2017 – 2016/0293(NLE))
(Godkännande)
(2018/C 337/24)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut (12146/2016), |
— |
med beaktande av utkastet till avtal genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Island om ytterligare handelsförmåner för jordbruksprodukter (12147/2016), |
— |
med beaktande av den begäran om godkännande som rådet har lagt fram i enlighet med artikel 207.4 första stycket samt artikel 218.6 andra stycket a v i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C8-0129/2017), |
— |
med beaktande av artikel 99.1 och 99.4 samt artikel 108.7 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av rekommendationen från utskottet för internationell handel (A8-0256/2017). |
1. |
Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Island. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/160 |
P8_TA(2017)0325
Upphävande av föråldrade förordningar om sektorerna för inlandssjöfart och för godstransporter på väg ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1101/89 och förordningarna (EG) nr 2888/2000 och (EG) nr 685/2001 (COM(2016)0745 – C8-0501/2016 – 2016/0368(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/25)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0745), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 91 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0501/2016), |
— |
med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 29 mars 2017 (1), |
— |
efter att ha hört Regionkommittén, |
— |
med beaktande av det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 5 juli 2017 att godkänna denna ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för transport och turism (A8-0228/2017), |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på nytt lägga fram ärendet för parlamentet om den ersätter, väsentligt ändrar eller har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag. |
3. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0368
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 12 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 2888/2000 och (EG) nr 685/2001 samt rådets förordning (EEG) nr 1101/89
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1952.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/161 |
P8_TA(2017)0326
Främjande av internetuppkoppling i lokala samhällen ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordningarna (EU) nr 1316/2013 och (EU) nr 283/2014 vad gäller främjande av internetuppkoppling i lokala samhällen (COM(2016)0589 – C8-0378/2016 – 2016/0287(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/26)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0589), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 172 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0378/2016), |
— |
med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av det motiverade yttrande från Sveriges riksdag som lagts fram i enlighet med protokoll nr 2 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, och enligt vilket utkastet till lagstiftningsakt inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen, |
— |
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 26 januari 2017 (1), |
— |
med beaktande av Regionkommitténs yttrande av den 8 februari 2017 (2), |
— |
med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 69f.4 i arbetsordningen och det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 7 juni 2017 att godkänna parlamentets ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi och yttrandena från budgetutskottet, utskottet för transport och turism samt utskottet för regional utveckling (A8-0181/2017), och av följande skäl: |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet godkänner Europaparlamentets, rådets och kommissionens gemensamma uttalande som bifogas denna resolution. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om den har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt. |
4. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0287
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 12 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om ändring av förordningarna (EU) nr 1316/2013 och (EU) nr 283/2014 vad gäller främjande av internetuppkoppling i lokala samhällen
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1953.)
BILAGA TILL LAGSTIFTNINGSRESOLUTIONEN
GEMENSAMT UTTALANDE AV EUROPAPARLAMENTET, RÅDET OCH KOMMISSIONEN
Europaparlamentet, rådet och kommissionen är överens om att WiFi4EU-initiativet bör ha en meningsfull effekt och skalbarhet. De konstaterar därför att om det inte är fullt möjligt att höja finansieringsramen från 25 000 000 till 50 000 000 EUR för att genomföra FSE inom telekommunikationssektorn, kan kommissionen föreslå en omfördelning på 120 000 000 EUR inom den ramen för den totala finansieringen av internetkonnektivitet i lokala samhällen.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/164 |
P8_TA(2017)0327
Åtgärder för att trygga gasförsörjningen ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 12 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att trygga gasförsörjningen och om upphävande av förordning (EU) nr 994/2010 (COM(2016)0052 – C8-0035/2016 – 2016/0030(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/27)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0052), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 194 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0035/2016), |
— |
med beaktande av yttrandet från utskottet för rättsliga frågor över den föreslagna rättsliga grunden, |
— |
med beaktande av artiklarna 294.3 och 194.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av de motiverade yttrandena från det österrikiska förbundsrådet och det bulgariska parlamentet som lagts fram i enlighet med protokoll nr 2 om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, och enligt vilket utkastet till lagstiftningsakt inte är förenligt med subsidiaritetsprincipen, |
— |
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 22 september 2016 (1), |
— |
efter att ha hört Regionkommittén, |
— |
med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 69f.4 i arbetsordningen och det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 10 maj 2017 att godkänna parlamentets ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artiklarna 59 och 39 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för industrifrågor, forskning och energi och yttrandena från utskottet för utrikesfrågor och utskottet för regional utveckling (A8-0310/2016), och av följande skäl: |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet tar del av kommissionens uttalande, som bifogas denna resolution. |
3. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på nytt lägga fram ärendet för parlamentet om den ersätter, väsentligt ändrar eller har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag. |
4. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0030
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 12 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om åtgärder för att säkerställa försörjningstryggheten för gas och om upphävande av förordning (EU) nr 994/2010
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1938.)
BILAGA TILL LAGSTIFTNINGSRESOLUTIONEN
UTTALANDE FRÅN KOMMISSIONEN VAD GÄLLER ARTIKEL 16 I FÖRORDNINGEN
Kommissionen välkomnar de samarbetsmekanismer som fastställs i artikel 16 i förslaget till förordning som ett viktigt verktyg för att säkerställa konsekvensen i förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner mellan de avtalsslutande parterna i energigemenskapen.
Kommissionen betonar vikten av att på ett effektivt sätt se till att inga åtgärder vidtas av de avtalsslutande parterna i energigemenskapen som kan inverka negativt på försörjningstryggheten i EU och dess medlemsstater och vice versa.
I detta avseende kommer kommissionen, utan att det påverkar kommissionens ursprungliga förslag av den 16 februari 2016, att överväga att för rådet lägga fram ett förslag till rekommendation enligt artikel 218 i EUF-fördraget om förhandlingar om ändringar av fördraget om upprättande av en energigemenskap i syfte att inrätta en lämplig rättslig ram och mekanismer för att möjliggöra tillämpningen av valda bestämmelser i förordningen och andra relevanta delar av gemenskapens regelverk på energiområdet mellan EU och dess medlemsstater, å ena sidan, och de avtalsslutande parterna i energigemenskapen, å andra sidan, i syfte att säkerställa ett effektivt genomförande av den förstärkta ramen för en tryggad gasförsörjning.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/167 |
P8_TA(2017)0329
EU:s anslutning till Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet
Europaparlamentets resolution av den 12 september 2017 om förslaget till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens vägnar av Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (COM(2016)0109 – 2016/0062(NLE))
(2018/C 337/28)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av förslaget till rådets beslut (COM(2016)0109), |
— |
med beaktande av Europarådets konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet, som öppnades för undertecknande i Istanbul den 11 maj 2011 (nedan kallad Istanbulkonventionen), |
— |
med beaktande av artikel 2 och artikel 3.3 andra stycket i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget), |
— |
med beaktande av fördraget om Europeiska unionen unionens funktionssätt (EUF-fördraget), särskilt artiklarna 8, 19, 157 och 216 samt artikel 218.6 andra stycket led a, |
— |
med beaktande av artiklarna 21, 23, 24, 25 och 26 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, |
— |
med beaktande av Pekingdeklarationen och den handlingsplattform som antogs vid den fjärde internationella kvinnokonferensen den 15 september 1995 samt de slutdokument som senare antogs vid FN:s extra sessioner Peking + 5 (2000), Peking + 10 (2005), Peking + 15 (2010) och Peking + 20 (2015), |
— |
med beaktande av bestämmelserna i FN:s rättsliga instrument på området för mänskliga rättigheter, framför allt kvinnors rättigheter, såsom FN-stadgan, den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, de internationella konventionerna om medborgerliga och politiska rättigheter och om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, konventionen om bekämpande och avskaffande av människohandel och utnyttjande av andra vid prostitution, konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor och dess fakultativa protokoll, konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, 1951 års flyktingkonvention och principen om ”non-refoulement” samt FN:s konvention om barnets rättigheter, |
— |
med beaktande av FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, som EU anslutit sig till, inbegripet de avslutande iakttagelserna från 2015 från FN:s kommitté för rättigheter för personer med funktionsnedsättning till EU, där EU uppmanas att ansluta sig till Istanbulkonventionen som ett sätt att ge kvinnor och flickor med funktionsnedsättning skydd mot våld, |
— |
med beaktande av sitt betänkande om genomförandet av FN:s konvention för rättigheter för personer med funktionsnedsättning, i vilket EU uppmanas att ansluta sig till Istanbulkonventionen som ett ytterligare steg för att bekämpa våld mot kvinnor och flickor med funktionsnedsättning, |
— |
med beaktande av den allmänna kommentaren av den 26 augusti 2016 från FN:s kommitté för rättigheter för personer med funktionsnedsättning om artikel 6 (kvinnor och flickor med funktionsnedsättning) i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 9 juni 2015 om EU:s strategi för jämställdhet efter 2015 (1), |
— |
med beaktande av sina resolutioner av den 26 november 2009 om avskaffande av våld mot kvinnor (2), av den 5 april 2011 om prioriteringar och utkast till en ny ram för EU-politiken för att bekämpa våld mot kvinnor (3), och av den 6 februari 2013 om 57:e sessionen i FN:s kvinnokommission: Eliminering och förebyggande av alla former av våld mot kvinnor och flickor (4), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 25 februari 2014 med rekommendationer till kommissionen om bekämpning av våld mot kvinnor (5) samt av bedömningen av det europeiska mervärdet, |
— |
med beaktande av sin resolution av den 24 november 2016 om EU:s anslutning till Istanbulkonventionen om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor (6), |
— |
med beaktande av den europeiska jämställdhetspakten (2011–2020), som rådet antog i mars 2011, |
— |
med beaktande av EU:s riktlinjer om våld mot kvinnor och flickor och kampen mot alla former av diskriminering av dem, |
— |
med beaktande av arbetsdokumentet från kommissionens avdelningar av den 3 december 2015 med titeln Strategic engagement for gender equality 2016-2019 (SWD(2015)0278), |
— |
med beaktande av sin resolution av den 9 september 2015 om att stärka flickor genom utbildning i EU (7), |
— |
med beaktande av jämställdhetsförklaringen från EU:s ordförandeskapstrio Nederländerna, Slovakien och Malta av den 7 december 2015, |
— |
med beaktande av direktiv 2012/29/EU av den 25 oktober 2012 om fastställande av miniminormer för brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande av rådets rambeslut 2001/220/RIF (8), |
— |
med beaktande av direktiv 2011/99/EU av den 13 december 2011 om den europeiska skyddsordern (9) och förordning (EU) nr 606/2013 av den 12 juni 2013 om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga frågor (10), |
— |
med beaktande av direktiv 2011/36/EU av den 5 april 2011 om förebyggande och bekämpande av människohandel och om skydd av dess offer och om ersättande av rådets rambeslut 2002/629/JHA (11) och direktiv 2011/93/EU av den 13 december 2011 om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut 2004/68/RIF (12), |
— |
med beaktande av direktiv 2006/54/EG om genomförandet av principen om lika möjligheter och likabehandling av kvinnor och män i arbetslivet och direktiv 2004/113/EG om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män när det gäller tillgång till och tillhandahållande av varor och tjänster, som innehåller en definition av och fördömer trakasserier och sexuella trakasserier, |
— |
med beaktande av kommissionens färdplan för EU:s eventuella anslutning till Istanbulkonventionen, offentliggjord i oktober 2015, |
— |
med beaktande av den tredje kvartalsrapporten från Europarådets människorättskommissionär, av den 16 november 2016, avseende Istanbulkonventionens definition av könsrelaterat våld, |
— |
med beaktande av det gemensamma uttalande som ordförandeskapet, kommissionen och Europaparlamentet antog i Malta den 3 februari 2017 och där de begär att EU snarast ansluter sig till Istanbulkonventionen om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet, |
— |
med beaktande av sina resolutioner av den 14 mars 2017 om jämställdhet mellan kvinnor och män i Europeiska unionen 2014–2015 (13) respektive den 10 mars 2015 om jämställdheten mellan kvinnor och män i Europeiska unionen 2013 (14), |
— |
med beaktande av studien från 2016 från Europaparlamentets utredningsavdelning för medborgerliga rättigheter och konstitutionella frågor Knowledge and Know-How: The Role of Self-Defence in the Prevention of Violence against Women, i synnerhet med avseende på frågan om självförsvarsutbildningens roll i genomförandet av artikel 12 i Istanbulkonventionen, |
— |
med beaktande av artikel 99.5 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av de gemensamma överläggningar som utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män hållit i enlighet med artikel 55 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av interimsbetänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor och utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män samt yttrandet från utskottet för rättsliga frågor (A8-0266/2017), och av följande skäl: |
A. |
Jämställdhet är ett av EU:s centrala värden. Rätten till likabehandling och icke-diskriminering är en grundläggande rättighet enligt EU-fördragen och stadgan om de grundläggande rättigheterna och bör till fullo respekteras, främjas och tillämpas i lagstiftningen, i praktiken, inom rättspraxisen och i vardagslivet. Jämställdheten mellan kvinnor och män är enligt jämställdhetsindex hittills inte fullständig i något EU-land. Könsrelaterat våld är både en orsak till och en konsekvens av bristande jämställdhet mellan kvinnor och män. |
B. |
Moderna former av slaveri och människohandel, som i huvudsak drabbar kvinnor, förekommer fortfarande i EU. |
C. |
Medlemsstaterna måste inse att när våldet väl har inträffat har samhället misslyckats med sin främsta uppgift, dvs. att skydda, och det enda som återstår är reaktiva åtgärder såsom att kompensera offer och åtala förövarna. |
D. |
EU måste i samarbete med medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att främja och skydda alla kvinnors och flickors rätt att leva utan att utsättas för fysiskt eller psykiskt våld såväl i offentligheten som i privatlivet. |
E. |
Könsrelaterat våld bör inte nonchaleras eller ses som en fråga som man kan skjuta på och ta hand om senare eftersom det bara i EU påverkar mer än 250 miljoner kvinnor och flickor och har oerhörda konsekvenser för samhället. Det ökar rädslan och polariseringen och bidrar till stress och psykisk sjukdom eftersom det hotar halva befolkningens säkerhet. Europeiska jämställdhetsinstitutet uppskattar att samhällets kostnader till följd av sexuellt våld i EU uppgår till 226 miljarder euro varje år. |
F. |
Våld mot kvinnor (15) och könsrelaterat våld, både fysiskt och psykiskt, är vanligt i EU och ska betraktas som en extrem form av diskriminering och ett brott mot de mänskliga rättigheterna, som drabbar kvinnor i alla samhällsgrupper, oberoende av ålder, utbildning, inkomst, samhällsställning, ursprungsland eller bosättningsland. Det är ett avgörande hinder för jämställdhet mellan kvinnor och män, även ekonomiskt och politiskt. Det behövs ytterligare åtgärder för att uppmuntra kvinnor som utsatts för våld att anmäla vad som hänt och söka hjälp och att se till att de får det stöd de behöver, att de informeras om sina rättigheter och att de har tillgång till rättsväsendet så att förövarna kan ställas inför rätta. |
G. |
Rapporten från Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter med titeln Violence against women: an EU-wide survey, som offentliggjordes i mars 2014, visar att en tredjedel av alla kvinnor i Europa har utsatts för fysiska eller sexuella våldshandlingar minst en gång under sitt vuxna liv, att 20 procent har utsatts för trakasserier på nätet, att en av tjugo har våldtagits och mer än en av tio har utsatts för sexuellt våld som omfattade användning av tvång. |
H. |
Var tionde kvinna har utsatts för sexuella trakasserier eller stalkning via ny teknik. 75 procent av alla kvinnor på högre beslutsfattande poster har utsatts för sexuella trakasserier, och detta visar att inga kvinnor eller flickor, oavsett ålder och ställning i livet, går säkra från sexuellt våld. |
I. |
Det måste vidtas åtgärder för att ta itu med det växande fenomenet med könsrelaterat våld på nätet, inklusive mobbning, trakasserier och hot, särskilt mot unga kvinnor och flickor, och hbti-personer. |
J. |
Skyddet för unionens medborgare och invånare mot könsrelaterat våld är olika på grund av att det inte finns någon europeisk strategi, inbegripet en rättsakt, och på grund av att politiken och lagstiftningen skiljer sig åt mellan de olika medlemsstaterna, bland annat när det gäller definitionen av brott och lagstiftningens räckvidd, och de är därför mindre skyddade mot våld. Det finns också skillnader vad gäller information om, tillgång till och tillhandahållande av skyddat boende, stödtjänster och rättigheter. |
K. |
Våld mot kvinnor är kopplat till den ojämlika fördelningen av makt mellan kvinnor och män samt till sexism och könsstereotyper, vilket har lett till att män styr över och diskriminerar kvinnor och till att kvinnor inte kan nå sin fulla potential. |
L. |
Våld mot kvinnor bidrar till att klyftor mellan könen fortfarande förekommer genom att det hindrar offrens tillgång till sysselsättning, vilket har en negativ inverkan på deras ekonomiska oberoende och ekonomin i allmänhet. |
M. |
En viktig faktor till varför kvinnor inte anmäler sexuellt våld är att de är ekonomiskt beroende av förövaren. |
N. |
Den extrema fattigdomen ökar risken för våld och andra former av utnyttjande som hindrar kvinnor från att delta fullt ut på alla områden och hindrar uppnåendet av jämställdhet. |
O. |
Det måste göras mer för att underlätta och uppmuntra kvinnors deltagande i den politiska, ekonomiska och sociala sfären och för att öka synligheten för kvinnor på ledande positioner, i syfte att bekämpa objektifiering och en kultur av könsrelaterat våld. |
P. |
I Istanbulkonventionen anges att alla dess bestämmelser, särskilt åtgärder för att skydda offrens rättigheter, ska tryggas utan åtskillnad på någon grund såsom kön, genus, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till nationell minoritet, förmögenhet, börd, sexuell läggning, könsidentitet, ålder, hälsotillstånd, funktionsnedsättning, civilstånd, status som migrant eller flykting eller ställning i övrigt. |
Q. |
Det är mellan 1,5 och 10 gånger mer troligt att kvinnor med funktionsnedsättning drabbas av könsrelaterat våld och på grund av deras beroendeställning är det ännu svårare för dessa kvinnor att anmäla våldet. Kvinnor och flickor med funktionsnedsättning är inte en homogen grupp utan inbegriper kvinnor i olika samhällsställning och med olika typer av nedsättningar, såsom fysiska, psykosociala, mentala eller sensoriska tillstånd som kan men inte behöver innebära funktionella begränsningar. I FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning fastställs att konventionsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att kvinnor med funktionsnedsättning fullständigt och likaberättigat åtnjuter alla mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. |
R. |
Vissa grupper av kvinnor och flickor, såsom migrantkvinnor, kvinnliga flyktingar och kvinnliga asylsökande, kvinnor och flickor med funktionsnedsättning, hbti-kvinnor samt romska kvinnor riskerar diskriminering på flera grunder och är därför ännu mer utsatta för våld på grund sexistiska motiv i kombination med rasism, främlingsfientlighet, homofobi, transfobi och fobi mot intersexuella personer, liksom diskriminering som baseras på ålder, funktionsnedsättning, etnicitet eller religion. Kvinnor i Europa står inför korsdiskriminering och diskriminering på flera grunder som hindrar dem från att få tillgång till rättslig prövning och stöd- och skyddstjänster, och från att åtnjuta sina grundläggande rättigheter. Kvinnor bör beviljas specialiststöd när man vidtar skyddsåtgärder. |
S. |
Våld mot kvinnor, inbegripet våld i hemmet, betraktas alltför ofta som en privatsak och tolereras alltför lätt. I själva verket är det en strukturell kränkning av personens grundläggande rättigheter och ett allvarligt brott som ska lagföras som sådant. Straffriheten måste stoppas, genom att säkerställa att förövarna åtalas och att våldsutsatta kvinnor och flickor får stöd och erkännande av rättsväsendet så att man kan bryta den onda cirkeln av tystnad och ensamhet för våldsutsatta kvinnor och flickor, oberoende av geografiskt ursprung och samhällsgrupp. |
T. |
Det finns betydande kulturella skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om kvinnors benägenhet att anmäla våldtäkter eller sexuella övergrepp och officiell statistik speglar denna tendens snarare än det faktiska antal våldtäkter eller sexuella övergrepp som begås i ett land. |
U. |
De flesta kvinnomord begås av makar, före detta makar, partner eller före detta partner som inte accepterar att äktenskapet eller förhållandet är över. |
V. |
Förövaren är vid könsrelaterat våld ofta redan bekant för offret och ofta är offret i beroendeställning, vilket ökar rädslan för att anmäla händelsen. |
W. |
Könsstereotyper och sexism, inklusive sexistisk hatpropaganda, som förekommer i hela världen, såväl på nätet som offline, i offentligheten och i privatlivet, är en av de bakomliggande orsakerna till alla former av våld mot kvinnor. |
X. |
Fysiska, sexuella eller psykiska våldshandlingar och övergrepp har allvarliga konsekvenser för offren och kan leda till fysisk, sexuell, känslomässig eller psykisk skada eller ekonomisk förlust och även påverka offrens familjer och släktingar och samhället som helhet. Barn behöver inte utsättas direkt av våldet för att anses vara offer eftersom det också är traumatiserande att bevittna våld i hemmet. |
Y. |
I Istanbulkonventionen definieras tydligt könsrelaterat våld i artikel 3 som ”våld som riktas mot en kvinna på grund av att hon är kvinna eller som drabbar kvinnor oproportionerligt” och genus som ”de socialt konstruerade roller, beteenden, aktiviteter och attribut som ett visst samhälle anser passande för kvinnor respektive män”. |
Z. |
För att minska det uppskattade antalet okända fall måste medlemsstaterna ha tillräckliga institutioner där kvinnor kan känna sig säkra och anmäla könsrelaterat våld. |
AA. |
Det är enbart med hjälp av en kombination av rättsliga och andra åtgärder, inklusive infrastrukturrelaterade, lagstiftningsmässiga, rättsliga, kulturella, utbildningsrelaterade, sociala och hälsomässiga åtgärder, och åtgärder för att underlätta offrens tillgång till boende och sysselsättning, inbegripet skyddat boende för offer, samt jämlikt deltagande för kvinnor på samhällets alla områden, som man avsevärt kan minska våldet mot kvinnor och det könsrelaterade våldet och konsekvenserna av sådant våld. Civilsamhället, särskilt kvinnoorganisationer, ger ett mycket viktigt bidrag till arbetet med att förhindra och bekämpa alla former av våld och deras arbete bör erkännas, uppmuntras och stödjas så att de kan utföra sitt arbete på bästa möjliga sätt. |
AB. |
Flickors och kvinnors utbildning är ett viktigt europeiskt värde, en grundläggande mänsklig rättighet och en nödvändig faktor för att stärka flickor och kvinnor socialt, kulturellt och yrkesmässigt och för att de fullständigt ska kunna åtnjuta alla andra sociala, ekonomiska, kulturella och politiska rättigheter och för att i förlängningen förebygga våld mot kvinnor och flickor. |
AC. |
Endast stater har kapacitet att erbjuda allmän, obligatorisk och kostnadsfri utbildning, vilket är ett oeftergivligt villkor för jämställdhet mellan könen. |
AD. |
I Istanbulkonventionen betonas vikten av förändrade tänkesätt och attityder för att förhindra att det könsrelaterade våldet fortgår. I detta syfte behövs det utbildning på alla nivåer, och för alla åldrar, i jämställdhet, icke-stereotypa könsroller och respekt för den personliga integriteten. Självförsvarsutbildning har identifierats som ett effektivt verktyg för att minska viktimiseringen och de negativa följderna av denna, utmana könsstereotyper och stärka kvinnor och flickor. |
AE. |
Om samtliga medlemsstater ansluter sig till Istanbulkonventionen skulle det bidra till att utveckla en integrerad politik och till att främja internationellt samarbete mot allt slags våld mot kvinnor. |
AF. |
EU måste arbeta för att driva på kampen för att undanröja könsrelaterat våld i dess grannskap och runt om i världen som en del av den globala insatsen för att uppfylla målen för hållbar utveckling, inklusive kampen mot användning av sexuellt våld som ett krigsvapen. |
AG. |
Istanbulkonventionen är ett blandat avtal som gör det möjligt för EU att ansluta sig till den parallellt med medlemsstaterna. |
AH. |
Samtliga EU-medlemsstater har undertecknat Istanbulkonventionen, men hittills har endast fjorton ratificerat den. EU:s anslutning till Istanbulkonventionen befriar inte medlemsstaterna från den nationella ratificeringen. |
AI. |
Ratificeringen av Istanbulkonventionen kräver ett korrekt genomförande, ett effektivt verkställande och tilldelning av tillräckliga ekonomiska och mänskliga resurser |
1. |
Europaparlamentet välkomnar att kommissionen den 4 mars 2016 föreslog att EU skulle ansluta sig till Istanbulkonventionen, det första heltäckande och rättsligt bindande internationella instrumentet för förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor, könsrelaterat våld och våld i hemmet (16). |
2. |
Europaparlamentet välkomnar undertecknandet den 13 juni 2017 av akten om EU:s anslutning till Istanbulkonventionen, men beklagar att begränsningen till två områden, nämligen samarbete på det straffrättsliga området samt asyl och non-refoulement, leder till rättsliga oklarheter vad gäller omfattningen av EU:s anslutning samt farhågor beträffande konventionens genomförande. |
3. |
Europaparlamentet fördömer alla former av våld mot kvinnor och beklagar att kvinnor och flickor ofta utsätts för våld i hemmet, sexuella trakasserier, psykiskt och fysiskt våld, stalkning, sexuellt våld, våldtäkt, tvångsäktenskap, kvinnlig könsstympning, påtvingad abort, påtvingad sterilisering, sexuellt utnyttjande och människohandel samt andra former av våld, vilket utgör en allvarlig kränkning av deras mänskliga rättigheter och värdighet. Parlamentet betonar att Istanbulkonventionen fastslår att kultur, sedvänja, religion, tradition eller så kallad heder aldrig kan rättfärdiga någon våldshandling mot kvinnor. Parlamentet fördömer att fler och fler kvinnor och flickor drabbas av könsrelaterat våld på internet och i sociala medier. Parlamentet uppmanar medlemsstaterna att anta konkreta åtgärder för att ta itu med dessa nya former av brott, inklusive sexuell utpressning, groomning, voyeurism och hämndpornografi, och att skydda offren, vilka drabbas av ett allvarligt trauma som ibland till och med leder till självmord. |
4. |
Europaparlamentet betonar att nekande av tjänster med anknytning till sexuell och reproduktiv hälsa och därmed förknippade rättigheter, inklusive säker och laglig abort, utgör en form av våld mot kvinnor och flickor. Parlamentet understryker att ingen annan än kvinnorna och flickorna själva måste ha kontroll över sina kroppar och sin sexualitet. Parlamentet uppmanar samtliga medlemsstater att garantera heltäckande sexualundervisning, tillgång för kvinnor till familjeplanering och ett omfattande utbud av tjänster med koppling till reproduktiv och sexuell hälsa, inklusive moderna preventivmedel och säkra och lagliga aborter. |
5. |
Europaparlamentet betonar att påtvingat havandeskap definieras som ett brott mot mänskligheten i artikel 7 i Romstadgan för Internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998 och är en form av könsrelaterat våld mot kvinnor som utgör en allvarlig kränkning av kvinnors och flickors mänskliga rättigheter och värdighet. |
6. |
Europaparlamentet framhåller att Istanbulkonventionen tar ett heltäckande och samordnat helhetsgrepp på frågan om våld mot kvinnor och flickor, könsrelaterat våld och våld i hemmet, där man fokuserar på offrets rättigheter genom att man angriper frågan ur en rad olika perspektiv, till exempel våldsförebyggande åtgärder, bekämpning av diskriminering, straffrättsliga åtgärder mot straffrihet, skydd och stöd för offren, skydd av barn, skydd av kvinnliga asylsökande och flyktingar, bättre uppgiftsinsamling och informationskampanjer eller informationsprogram, inklusive i samarbete med nationella människorättsinstitutioner och jämställdhetsorgan, civilsamhället och icke-statliga organisationer. |
7. |
Europaparlamentet understryker att Istanbulkonventionen tillhandahåller en god grund för att förändra de sociala strukturer som skapar, legitimerar och vidmakthåller våld mot kvinnor, och erbjuder verktyg för att vidta åtgärder för detta ändamål. Parlamentet betonar att konventionen tar upp förebyggande, skydd och åtal samtidigt (tredelad strategi) och en omfattande och samordnad strategi som utgår från principen om tillbörlig aktsamhet som fastställer en positiv skyldighet för staterna att bemöta alla våldshandlingar på ett effektivt sätt (artikel 5 i konventionen). |
8. |
Europaparlamentet betonar att EU genom sin anslutning kommer att få en enhetlig europeisk rättslig ram för arbetet med att inom sin inrikes- och utrikespolitik förhindra och bekämpa våld mot kvinnor och könsrelaterat våld samt skydda och stödja våldsoffren och även kommer att medföra bättre övervakning, tolkning och genomförande av EU:s lagstiftning, program och ekonomiska resurser på de områden som omfattas av konventionen, liksom förbättrad insamling av jämförbara uppdelade uppgifter på EU-nivå. Parlamentet anser att EU genom att ansluta sig till konventionen kommer att bli en mer effektiv global aktör när det gäller kvinnors rättigheter. |
9. |
Europaparlamentet uppmanar rådet, kommissionen och medlemsstaterna att beakta följande rekommendationer:
|
10. |
Europaparlamentet betonar att för att vara mer effektiva bör åtgärder mot våld mot kvinnor åtföljas av åtgärder som tar itu med könsrelaterade ekonomiska klyftor och främjar kvinnors ekonomiska oberoende. |
11. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en rättsakt till stöd för medlemsstaterna arbete med att förebygga och avskaffa alla former av våld mot kvinnor och flickor och könsrelaterat våld. |
12. |
Europaparlamentet uppmanar rådet att aktivera övergångsklausulen genom att fatta ett enhälligt beslut om att fastställa att våld mot kvinnor och flickor (och andra former av könsrelaterat våld) är ett brottsområde enligt artikel 83.1 i EUF-fördraget. |
13. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se över EU:s nuvarande rambeslut om bekämpande av vissa former av och uttryck för rasism och främlingsfientlighet enligt strafflagstiftningen, för att inkludera sexism, hatbrott och uppvigling till hat på grund av sexuell läggning, könsidentitet och könsegenskaper. |
14. |
Europaparlamentet uppmanar medlemsstaterna att till fullo genomföra direktiv 2011/99/EU om den europeiska skyddsordern, förordning (EU) nr 606/2013 om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga frågor och direktiv 2012/29/EU om skydd av offer liksom direktiv 2011/36/EU om förebyggande och bekämpande av människohandel och direktiv 2011/93/EU om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn och sexuell exploatering av barn. |
15. |
Europaparlamentet uppmanar återigen kommissionen att inrätta ett europeiskt övervakningsobservatorium för könsrelaterat våld (i stil med det existerande Europeiska jämställdhetsinstitutet). |
16. |
Europaparlamentet uppmanar med kraft det estniska ordförandeskapet att skynda på EU:s ratificering av Istanbulkonventionen. |
17. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen, medlemsstaternas regeringar och Europarådets parlamentariska församling. |
(1) EUT C 407, 4.11.2016, s. 2.
(2) EUT C 285 E, 21.10.2010, s. 53.
(3) EUT C 296 E, 2.10.2012, s. 26.
(4) EUT C 24, 22.1.2016, s. 8.
(5) EUT C 285, 29.8.2017, s. 2.
(6) Antagna texter, P8_TA(2016)0451.
(7) Antagna texter, P8_TA(2015)0312.
(8) EUT L 315, 14.11.2012, s. 57.
(9) EUT L 338, 21.12.2011, s. 2.
(10) EUT L 181, 29.6.2013, s. 4.
(11) EUT L 101, 15.4.2011, s. 1.
(12) EUT L 335, 17.12.2011, s. 1.
(13) Antagna texter, P8_TA(2017)0073.
(14) EUT C 316, 30.8.2016, s. 2.
(15) I Istanbulkonventionen omfattar begreppet ”kvinnor” även flickor under 18 år (artikel 3).
(16) Se definitionerna i artikel 3 i Istanbulkonventionen.
Onsdagen den 13 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/176 |
P8_TA(2017)0331
Beslut om att inte invända mot en delegerad akt: direkt förvaltning av den Europeiska havs- och fiskerifonden
Europaparlamentets beslut om att inte invända mot kommissionens delegerade förordning av den 12 juni 2017 om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 vad gäller fördelningen av medel inom ramen för direkt förvaltning mellan målen för den integrerade havspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken (C(2017)03881 – 2017/2743(DEA))
(2018/C 337/29)
Europaparlamentet fattar detta beslut
— |
med beaktande av kommissionens delegerade förordning (C(2017)03881), |
— |
med beaktande av kommissionens skrivelse av den 1 september 2017, i vilken parlamentet uppmanas att tillkännage att det inte avser att invända mot den delegerade förordningen, |
— |
med beaktande av skrivelsen av den 5 september 2017 från fiskeriutskottet till utskottsordförandekonferensens ordförande, |
— |
med beaktande av artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 av den 15 maj 2014 om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011 (1), särskilt artiklarna 14.4 och 126.5, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma fiskeripolitiken, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1954/2003 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2371/2002 och (EG) nr 639/2004 och rådets beslut 2004/585/EG (2), |
— |
med beaktande av rekommendationen till beslut från fiskeriutskottet, |
— |
med beaktande av artikel 105.6 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av att ingen invändning har gjorts inom den tidsfrist som anges i artikel 105.6 tredje och fjärde strecksatserna i arbetsordningen, som löpte ut den 12 september 2017, och av följande skäl: |
1. |
Europaparlamentet tillkännager att det inte invänder mot den delegerade förordningen. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända detta beslut till rådet och kommissionen. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/177 |
P8_TA(2017)0332
Multilateralt avtal om inrättandet av ett gemensamt europeiskt luftrum (ECAA) ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 13 september 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående på unionens vägnar av det multilaterala avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Republiken Bulgarien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Republiken Island, Republiken Kroatien, Republiken Montenegro, Konungariket Norge, Rumänien, Republiken Serbien och Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo (*1) om inrättandet av ett gemensamt europeiskt luftrum (ECAA) (15654/2016 – C8-0098/2017 – 2006/0036(NLE))
(Godkännande)
(2018/C 337/30)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut (15654/2016), |
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut om ingående på unionens vägnar av det multilaterala avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Republiken Bulgarien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Republiken Island, Republiken Kroatien, Republiken Montenegro, Konungariket Norge, Rumänien, Republiken Serbien och Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo (*1) om inrättandet av ett gemensamt europeiskt luftrum (08823/2/2006), |
— |
med beaktande av den begäran om godkännande som rådet har lagt fram i enlighet med artikel 100.2 samt artikel 218.6 andra stycket led a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C8-0098/2017), |
— |
med beaktande av artikel 99.1 och 99.4 samt artikel 108.7 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av rekommendationen från utskottet för transport och turism (A8-0260/2017). |
1. |
Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Republiken Albanien, Bosnien och Hercegovina, Republiken Bulgarien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Republiken Island, Republiken Kroatien, Republiken Montenegro, Konungariket Norge, Rumänien, Republiken Serbien och Förenta nationernas övergångsförvaltning i Kosovo. |
(*1) Denna beteckning påverkar inte ståndpunkter om Kosovos status och är i överensstämmelse med FN:s säkerhetsråds resolution 1244/1999 och med Internationella domstolens utlåtande om Kosovos självständighetsförklaring.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/178 |
P8_TA(2017)0333
Kontrollåtgärder för akryloylfentanyl *
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 13 september 2017 om utkastet till rådets genomförandebeslut om att underställa N-(1-fenetylpiperidin-4-yl)-N-fenylakrylamid (akryloylfentanyl) kontrollåtgärder (08858/2017 – C8-0179/2017 – 2017/0073(NLE))
(Samråd)
(2018/C 337/31)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av rådets utkast (08858/2017), |
— |
med beaktande av artikel 39.1 i fördraget om Europeiska unionen, i dess ändrade lydelse enligt Amsterdamfördraget, och artikel 9 i protokoll nr 36 om övergångsbestämmelser, i enlighet med vilka rådet har hört parlamentet (C8-0179/2017), |
— |
med beaktande av rådets beslut 2005/387/RIF av den 10 maj 2005 om informationsutbyte, riskbedömning och kontroll avseende nya psykoaktiva ämnen (1), särskilt artikel 8.3, |
— |
med beaktande av artikel 78c i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A8-0284/2017). |
1. |
Europaparlamentet godkänner rådets utkast. |
2. |
Rådet uppmanas att underrätta Europaparlamentet om rådet har för avsikt att avvika från den text som parlamentet har godkänt. |
3. |
Rådet uppmanas att höra parlamentet på nytt om rådet har för avsikt att väsentligt ändra den text som parlamentet har godkänt. |
4. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/179 |
P8_TA(2017)0335
Utnyttjande av Europeiska unionens solidaritetsfond för att ge stöd till Italien
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om utnyttjande av Europeiska unionens solidaritetsfond för att ge stöd till Italien (COM(2017)0540 – C8-0199/2017 – 2017/2101(BUD))
(2018/C 337/32)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2017)0540 – C8-0199/2017), |
— |
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2012/2002 av den 11 november 2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond (1), |
— |
med beaktande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (2), särskilt artikel 10, |
— |
med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (3), särskilt punkt 11, |
— |
med beaktande av skrivelsen från utskottet för regional utveckling, |
— |
med beaktande av betänkandet från budgetutskottet (A8-0280/2017). |
1. |
Europaparlamentet konstaterar att beslutet utgör det största utnyttjandet någonsin av Europeiska unionens solidaritetsfond. |
2. |
Europaparlamentet konstaterar att tröskeln för det förskott som fastställs i artikel 4a i förordning (EG) nr 2012/2002, ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 661/2014 (4), ofta kan utgöra en otillräcklig stödåtgärd för de katastrofer som klassificeras som större naturkatastrofer. Parlamentet betonar behovet av att överväga en högre tröskel för dessa särskilda första bidrag för att omgående och på ett effektivt sätt kunna hantera de skador som orsakats av denna kategori av katastrofer. |
3. |
Europaparlamentet välkomnar beslutet som ett tecken på unionens solidaritet med EU:s medborgare och regioner som har drabbats av naturkatastrofer. |
4. |
Europaparlamentet godkänner det bifogade beslutet. |
5. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att tillsammans med rådets ordförande underteckna beslutet och se till att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
6. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution med bilaga till rådet och kommissionen. |
(1) EGT L 311, 14.11.2002, s. 3.
(2) EUT L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) EUT C 373, 20.12.2013, s. 1.
(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 661/2014 av den 15 maj 2014 om ändring av rådets förordning (EG) nr 2012/2002 om inrättande av Europeiska unionens solidaritetsfond (EUT L 189, 27.6.2014, s. 143).
BILAGA
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
om utnyttjande av Europeiska unionens solidaritetsfond för att ge stöd till Italien
(Texten till denna bilaga återges inte här eftersom den motsvaras av den slutliga rättsakten, beslut (EU) 2017/1599.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/181 |
P8_TA(2017)0336
Förslag till ändringsbudget nr 4/2017 som åtföljer förslaget om utnyttjande av EU:s solidaritetsfond för Italien
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om rådets ståndpunkt om förslaget till Europeiska unionens ändringsbudget nr 4/2017 för budgetåret 2017 som åtföljer förslaget om utnyttjande av EU:s solidaritetsfond för Italien (11813/2017 – C8-0304/2017 – 2017/2109(BUD))
(2018/C 337/33)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artikel 314 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 106a i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (1), särskilt artikel 41, |
— |
med beaktande av Europeiska unionens allmänna budget för budgetåret 2017, slutgiltigt antagen den 1 december 2016 (2), |
— |
med beaktande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (3), |
— |
med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (4), |
— |
med beaktande av rådets beslut 2014/335/EU, Euratom av den 26 maj 2014 om systemet för Europeiska unionens egna medel (5), |
— |
med beaktande av det förslag till ändringsbudget nr 4/2017 som kommissionen antog den 26 juni 2017 (COM(2017)0541), |
— |
med beaktande av den ståndpunkt om förslaget till ändringsbudget nr 4/2017 som rådet antog den 4 september 2017 och översände till Europaparlamentet samma dag (11813/2017 – C8-0304/2017), |
— |
med beaktande av artiklarna 88 och 91 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från budgetutskottet (A8-0281/2017), och av följande skäl: |
A. |
Förslaget till ändringsbudget nr 4/2017 gäller utnyttjande av Europeiska unionens solidaritetsfond (nedan kallad solidaritetsfonden) till ett belopp av 1 196 797 579 EUR för att ge stöd till Italien med anledning av en serie jordbävningar som ägde rum mellan augusti 2016 och januari 2017 i regionerna Abruzzo, Lazio, Marche och Umbrien. |
B. |
Ett belopp på 30 000 000 EUR har redan betalats ut för detta genom solidaritetsfonden i form av en förskottsbetalning från unionens budget för 2016. |
C. |
Detta är det största utnyttjandet någonsin av solidaritetsfonden. |
D. |
Syftet med förslaget till ändringsbudget nr 4/2017 är att formellt föra in denna budgetjustering i unionens budget för 2017. |
E. |
Kommissionen föreslår därför en ändring av unionens budget för 2017 och en ökning av anslagen till artikel 13 06 01 ”Stöd till medlemsstater i samband med en större naturkatastrof som får allvarliga konsekvenser på levnadsvillkoren, naturmiljön och ekonomin” med 1 166 797 579 EUR i både åtagande- och betalningsbemyndiganden. |
F. |
Det totala belopp som finns tillgängligt för utnyttjandet av solidaritetsfonden vid denna tidpunkt på året är 293 971 080 EUR lägre än det föreslagna beloppet, och därför föreslår kommissionen att täcka denna skillnad med hjälp av det årliga belopp som finns tillgängligt under 2018, i enlighet med artikel 10.2 i förordningen om den fleråriga budgetramen. Denna möjlighet har aldrig tidigare använts. |
G. |
Solidaritetsfonden definieras enligt förordningen om den fleråriga budgetramen som ett särskilt instrument och därför bör motsvarande åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden budgeteras utanför den fleråriga budgetramens tak. |
H. |
Kommissionen föreslår att de nödvändiga betalningsanslagen omfördelas till fullo inom ramen för unionsbudgeten för 2017 och att den negativa reserv som aktiveras i ändringsbudget nr 1/2017 (70 402 434 EUR) fylls på från budgetposter för vissa av 2007–2013 års strukturfondsprogram. |
1. |
Europaparlamentet betonar det akuta behovet av att frigöra finansiellt stöd via solidaritetsfonden till de regioner som drabbats av dessa naturkatastrofer. Parlamentet konstaterar att det är av största vikt att skapa synergier mellan EU:s alla tillgängliga instrument för att säkerställa att resurserna används på ett effektivt sätt för återuppbyggnad och alla andra nödvändiga åtgärder. |
2. |
Europaparlamentet noterar förslaget till ändringsbudget nr 4/2017, som lagts fram av kommissionen. |
3. |
Europaparlamentet godkänner rådets ståndpunkt om förslaget till ändringsbudget nr 4/2017. |
4. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att förklara ändringsbudget nr 4/2017 slutgiltigt antagen och se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
5. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och revisionsrätten samt till de nationella parlamenten. |
(1) EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.
(3) EUT L 347, 20.12.2013, s. 884.
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/183 |
P8_TA(2017)0337
Utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter: ansökan EGF/2017/002 FI/Microsoft 2
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut om utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (ansökan från Finland – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2) (COM(2017)0322 – C8-0193/2017 – 2017/2098(BUD))
(2018/C 337/34)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2017)0322 – C8-0193/2017), |
— |
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1309/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (2014–2020) och om upphävande av förordning (EG) nr 1927/2006 (1), |
— |
med beaktande av rådets förordning (EU, Euratom) nr 1311/2013 av den 2 december 2013 om den fleråriga budgetramen för 2014–2020 (2), särskilt artikel 12, |
— |
med beaktande av det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013 mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin, samarbete i budgetfrågor och sund ekonomisk förvaltning (3), särskilt punkt 13, |
— |
med beaktande av det trepartsförfarande som föreskrivs i punkt 13 i det interinstitutionella avtalet av den 2 december 2013, |
— |
med beaktande av skrivelsen från utskottet för sysselsättning och sociala frågor, |
— |
med beaktande av skrivelsen från utskottet för regional utveckling, |
— |
med beaktande av betänkandet från budgetutskottet (A8-0278/2017), och av följande skäl: |
A. |
Unionen har inrättat lagstiftnings- och budgetinstrument för att kunna ge kompletterande stöd till arbetstagare som drabbas av konsekvenserna av genomgripande strukturförändringar inom världshandeln eller av den globala finansiella och ekonomiska krisen, och för att underlätta deras återinträde på arbetsmarknaden. |
B. |
Europeiska unionens ekonomiska stöd till arbetstagare som blivit övertaliga bör vara dynamiskt och ställas till förfogande så snabbt och effektivt som möjligt. |
C. |
Finland har lämnat in ansökan EGF/2017/002 FI/Microsoft 2 för finansiell kompensation från Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (nedan kallad fonden) enligt insatskriterierna i artikel 4.1 a i förordningen om fonden med anledning av 1 248 uppsägningar vid Microsoft Mobile Oy och vid elva underleverantörer och producenter i efterföljande produktionsled i Finland, som är verksamma inom den näringsgren som i Nace rev. 2 hänförs till huvudgrupp 62 (dataprogrammering, datakonsultverksamhet o.d.). |
1. |
Europaparlamentet delar kommissionens åsikt att de villkor som fastställs i artikel 4.1 a i förordningen om fonden är uppfyllda och att Finland är berättigat till ekonomiskt stöd på 3 520 080 EUR enligt den förordningen, vilket utgör 60 % av de totala kostnaderna på 5 559 300 EUR. |
2. |
Europaparlamentet noterar att Finland lämnade in ansökan den 1 februari 2017 och att kommissionen, efter det att ytterligare information hade lämnades av Finland, avslutade sin bedömning den 21 juni 2017. |
3. |
Europaparlamentet påminner om att Microsoft förvärvade mobiltelefonverksamheten av Nokia och att Microsoft Mobile Oy grundades 2014. Parlamentet konstaterar att ungefär 4 700 Nokiaanställda överfördes till Microsoft Mobile Oy i Finland. |
4. |
Europaparlamentet konstaterar att huvudorsaken till uppsägningarna vid Microsoft Mobile Oy är den globala konkurrensen inom mobiltelefonsektorn, vilket har lett till att Microsoft Mobile Oy och dess Windowsbaserade operativsystem förlorat marknadsandelar. Parlamentet konstaterar att denna förlust av marknadsandelar ägt rum trots att Microsoft Mobile Oy släppt ut nya mobila enheter på marknaden och investerat i design, komponenter och marknadsföring. |
5. |
Europaparlamentet konstaterar bekymrat de utmaningar som EU:s mobiltelefontillverkare står inför. Parlamentet anser att tillräckligt stöd måste tillhandahållas så att de berörda arbetstagarna kan fortbilda sig för att lättare hitta jobb inom relaterade eller expanderande industrisektorer. |
6. |
Europaparlamentet konstaterar att uppsägningarna är en följd av att tillverkningen av mobila enheter flyttas till låglöneländer. Parlamentet konstaterar att vinnarna i denna konkurrens inom tillverkningen av smarttelefoner har varit tillverkare som är baserade i USA och Asien och som använder Android eller iOS som operativsystem. |
7. |
Europaparlamentet konstaterar att de drabbade regionerna Helsingfors-Nyland, Västra Finland och Södra Finland redan har drabbats av omfattande uppsägningar av företag i elektronikindustrin och programvaruindustrin, och att den regionala arbetslösheten är hög i Västra Finland och Södra Finland (14,6 % och 17,5 % av arbetskraften). Parlamentet konstaterar att 1 000 av 1 248 uppsagda arbetstagare som är berättigade till stöd från fonden förväntas delta i åtgärderna. |
8. |
Europaparlamentet konstaterar att 92,5 % av de berörda stödmottagarna är mellan 30 och 54 år, och många är högutbildade. Parlamentet konstaterar att arbetslösheten bland högutbildade personer har ökat avsevärt i samtliga tre regioner. Parlamentet är bekymrat över den redan svåra arbetslöshetssituationen för högkompetenta och högutbildade personer vars sysselsättningsutsikter normalt sett annars vore goda. |
9. |
Europaparlamentet noterar att Finland planerar sex olika typer av åtgärder: i) handledning och andra förberedande åtgärder, ii) sysselsättnings- och företagstjänster, iii) utbildning, iv) startpeng, v) lönesubventioner och vi) resebidrag. Parlamentet konstaterar att dessa åtgärder utgör aktiva arbetsmarknadsåtgärder. Parlamentet noterar att tillräckliga medel har anslagits för kontroll och rapportering. |
10. |
Europaparlamentet noterar att inkomststödjande åtgärder motsvarar 26,74 % av det totala paketet med individanpassade tjänster, vilket är under det tak på maximalt 35 % som fastställs i förordningen om fonden, och att dessa åtgärder förutsätter att de berörda stödmottagarna aktivt söker arbete eller deltar i utbildning. |
11. |
Europaparlamentet betonar vikten av aktiva arbetsmarknadsåtgärder som finansieras av fonden. Parlamentet noterar att personliga tjänster i tidigare fall med stöd från fonden för uppsagda arbetstagare visat sig vara mycket värdefulla. |
12. |
Europaparlamentet välkomnar utnyttjandet av Eures-nätverkets tjänster för att vidarebefordra jobbannonser från utlandet till finländska arbetssökande. Parlamentet välkomnar det faktum att finländska myndigheter uppmuntrar de uppsagda arbetstagarna att fullt ut utnyttja sin rätt till fri rörlighet. |
13. |
Europaparlamentet noterar att de utbildningsåtgärder som finansieras genom fonden kommer att komplettera de åtgärder som finansieras genom en fond som inrättats av företaget för att hjälpa uppsagda arbetstagare att starta små företag i it-sektorn och i andra sektorer. Parlamentet välkomnar detta initiativ. |
14. |
Europaparlamentet välkomnar att de finländska myndigheterna den 12 juli 2016 inledde de individanpassade åtgärderna riktade till de berörda stödmottagarna, långt innan ansökan om stöd från fonden lämnades in för det föreslagna samordnade paketet. |
15. |
Europaparlamentet välkomnar att samråd genomförts med berörda aktörer, däribland företrädare för företrädare för närings-, trafik- och miljöcentralerna och från arbets- och näringsbyråerna i de berörda regionerna, Microsoft, Teknologiindustrin, Fackförbundet Pro och Ingenjörsförbundet i Finland samt Innovationsfinansieringsverket Tekes. |
16. |
Europaparlamentet påminner om att det samordnade paketet med individanpassade tjänster som stöds via fonden ska utformas utifrån framtida utsikter på arbetsmarknaden och önskad kompetens och vara förenligt med övergången till en resurseffektiv och hållbar ekonomi. |
17. |
Europaparlamentet noterar att den aktuella ansökan följer på en serie tidigare ansökningar från Finland till följd av Nokias nedgång (EGF/2007/003 FI/Perlos, EGF/2012/006 FI/Nokia Salo, EGF/2013/001 FI/Nokia, EGF/2015/001 FI/Broadcom, EGF/2015/005 FI/Computer Programming, EGF/2016/001 FI/Microsoft och EGF/2016/008 FI/Nokia Network Systems). |
18. |
Europaparlamentet konstaterar att det för närvarande pågår en insats som stöds av fonden (EGF/2016/001 FI/Microsoft) och som riktas till anställda som tidigare har sagts upp av Microsoft. Parlamentet betonar att de berörda stödmottagarna i den föreliggande ansökan inte är de samma som mottagarna i den pågående insatsen. |
19. |
Europaparlamentet noterar att de finländska myndigheterna har intygat att de föreslagna åtgärderna inte kommer att få ekonomiskt stöd från någon annan av unionens fonder eller något annat av unionens finansieringsinstrument, att eventuell dubbelfinansiering kommer att förhindras och att åtgärderna kompletterar de åtgärder som finansieras genom strukturfonderna. |
20. |
Europaparlamentet påminner om vikten av att förbättra de uppsagda arbetstagarnas anställbarhet med hjälp av anpassad yrkesutbildning och av att erkänna den kompetens som en arbetstagare förvärvat under hela sitt yrkesliv. Parlamentet förväntar sig att den utbildning som erbjuds i det samordnade paketet ska anpassas inte bara till de uppsagda arbetstagarnas utan också till näringslivets faktiska behov. |
21. |
Europaparlamentet betonar på nytt att stödet från fonden varken får ersätta åtgärder som åligger företagen enligt nationell rätt eller kollektivavtal, eller åtgärder för omstrukturering av företag eller sektorer. Parlamentet betonar att Finland har bekräftat att stödet ur fonden faktiskt inte kommer att ersätta dessa åtgärder. |
22. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att se till att allmänheten får tillgång till samtliga handlingar som berör ansökningar om medel ur fonden. |
23. |
Europaparlamentet godkänner det bifogade beslutet. |
24. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att tillsammans med rådets ordförande underteckna beslutet och se till att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
25. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution med bilaga till rådet och kommissionen. |
(1) EUT L 347, 20.12.2013, s. 855.
BILAGA
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
om utnyttjande av Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter efter en ansökan från Finland – EGF/2017/002 FI/Microsoft 2
(Texten till denna bilaga återges inte här eftersom den motsvaras av den slutliga rättsakten, beslut (EU) 2017/1600.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/187 |
P8_TA(2017)0338
EU:s utsläppshandelssystem: förlängning av nuvarande begränsade räckvidd för luftfartsverksamhet och förberedelse för genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd från och med 2021 ***I
Europaparlamentets ändringar antagna den 13 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om om ändring av direktiv 2003/87/EG för att förlänga nuvarande begränsade räckvidd för luftfartsverksamhet och förbereda för genomförande av en global marknadsbaserad åtgärd från och med 2021 (COM(2017)0054 – C8-0028/2017 – 2017/0017(COD)) (1)
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/35)
Ändring 1
Förslag till förordning
Skäl 2a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 38
Förslag till förordning
Skäl 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 2
Förslag till förordning
Skäl 3a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändringsförslag 39
Förslag till förordning
Skäl 4
Kommissionens förslag |
Ändringsförslag |
||||
|
|
Ändring 4
Förslag till förordning
Skäl 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 5
Förslag till förordning
Skäl 5a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 6
Förslag till förordning
Skäl 5b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 7
Förslag till förordning
Skäl 5c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 8
Förslag till förordning
Skäl 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 9
Förslag till förordning
Skäl 6a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 41
Förslag till förordning
Skäl 6b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 10
Förslag till förordning
Skäl 6c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 11
Förslag till förordning
Skäl 6d (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 12
Förslag till förordning
Skäl 7
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 13
Förslag till förordning
Skäl 7a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 14
Förslag till förordning
Skäl 7b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 15
Förslag till förordning
Skäl 9a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 16
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1 (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 3c – punkt 3a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 36
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1a (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 3d – punkt 2
Nuvarande lydelse |
Ändring |
||
|
|
||
2. Från den 1 januari 2013 ska 15 % av utsläppsrätterna fördelas genom auktion. Denna andel får höjas som ett led i den allmänna översynen av detta direktiv. |
”2. Från den 1 januari 2021 ska 50 % av utsläppsrätterna fördelas genom auktion. Denna andel får höjas som ett led i den allmänna översynen av detta direktiv.” |
Ändring 18
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1b (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 3d – punkt 3 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
||
”En förordning ska antas med närmare bestämmelser om medlemsstaternas fördelning genom auktionering av de utsläppsrätter som inte ska fördelas gratis enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel eller artikel 3f.8 Det antal utsläppsrätter som varje medlemsstat ska fördela genom auktionering under varje period ska vara proportionellt mot medlemsstatens andel av de totala tillskrivna luftfartsutsläppen för alla medlemsstater under det referensår vars uppgifter rapporterats enligt artikel 14.3 och kontrollerats enligt artikel 15. För den period som avses i artikel 3c.1 ska referensåret vara 2010, och för de efterföljande perioderna som avses i artikel 3c ska referensåret vara det kalenderår som löper ut 24 månader före starten av den period som auktionen avser.” |
”Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel [23] för att komplettera detta direktiv genom att fastställa närmare bestämmelser om medlemsstaternas fördelning genom auktionering av de utsläppsrätter som inte ska fördelas gratis enligt punkterna 1 och 2 i denna artikel eller artikel 3f.8. Det antal utsläppsrätter som varje medlemsstat ska fördela genom auktionering under varje period ska vara proportionellt mot medlemsstatens andel av de totala tillskrivna luftfartsutsläppen för alla medlemsstater under det referensår vars uppgifter rapporterats enligt artikel 14.3 och kontrollerats enligt artikel 15. För den period som avses i artikel 3c.1 ska referensåret vara 2010, och för de efterföljande perioderna som avses i artikel 3c ska referensåret vara det kalenderår som löper ut 24 månader före starten av den period som auktionen avser.” |
Ändring 19
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1c (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 3d – punkt 3 – stycke 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 42
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1d (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 3d – punkt 4 – stycke 1
Nuvarande lydelse |
Ändring |
||
|
|
||
”Medlemsstaterna ska besluta om hur intäkterna från auktionering av utsläppsrätter ska användas. Dessa intäkter bör användas för att komma till rätta med klimatförändringar i unionen och tredjeländer, bland annat för att minska utsläppen av växthusgaser, göra anpassningar till klimatförändringens följder i unionen och tredjeländer, särskilt utvecklingsländer, finansiera forskning om och utveckling av mildrande åtgärder och anpassningsåtgärder, inte minst inom flygteknik och luftfart, minska utsläppen med hjälp av transporter med låga utsläppsnivåer, samt för att täcka kostnaderna för att administrera gemenskapssystemet . Auktionsintäkter bör också användas för finansiering av bidrag till den globala fonden för energieffektivitet och förnybar energi och för åtgärder mot avskogning.” |
”Alla intäkter från auktionering av utsläppsrätter bör användas för att komma till rätta med klimatförändringar i unionen och tredjeländer, bland annat för att minska utsläppen av växthusgaser, göra anpassningar till klimatförändringens följder i unionen och tredjeländer, särskilt utvecklingsländer, finansiera forskning om och utveckling av mildrande åtgärder och anpassningsåtgärder, inte minst inom flygteknik och luftfart, minska utsläppen med hjälp av transporter med låga utsläppsnivåer, samt för att täcka kostnaderna för att administrera unionssystemet och att finansiera gemensamma företaget Sesar och de gemensamma teknikinitiativen Clean Sky, och alla initiativ som möjliggör en allmän användning av GNSS för satellitbaserad navigering och driftskompatibel kapacitet i alla medlemsstater, framför allt kapacitet som förbättrar infrastrukturen för flygtrafiktjänster, tillhandahållandet av flygtrafiktjänster och användningen av luftrummet . Auktionsintäkter får också användas för finansiering av bidrag till den globala fonden för energieffektivitet och förnybar energi och för åtgärder mot avskogning. Särskild hänsyn bör tas till medlemsstater som använder dessa intäkter för att medfinansiera initiativ till eller program för forskning och innovation enligt det nionde ramprogrammet för forskning. Transparensen i användningen av intäkter från auktionering av utsläppsrätter enligt detta direktiv är av avgörande vikt när det gäller att underbygga unionens åtaganden. |
Ändring 21
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1e (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 12 – punkt 3
Nuvarande lydelse |
Ändring |
||
|
|
||
”3. Medlemsstaterna ska se till att verksamhetsutövaren för varje anläggning senast den 30 april varje år överlämnar det antal utsläppsrätter , med undantag för utsläppsrätter som utfärdas enligt kapitel II, som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen under det föregående kalenderåret, i överensstämmelse med den kontroll som utförts i enlighet med artikel 15, och att dessa utsläppsrätter därefter annulleras.” |
”3. Medlemsstaterna ska se till att verksamhetsutövaren för varje anläggning senast den 30 april varje år överlämnar det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen under det föregående kalenderåret, i överensstämmelse med den kontroll som utförts i enlighet med artikel 15, och att dessa utsläppsrätter därefter annulleras.” |
Ändring 47
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1f (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 12 – punkt - 3a (ny)
Nuvarande lydelse |
Ändring |
||
|
|
||
|
”-3a. För att skydda miljöintegriteten i EU:s utsläppshandelssystem, får luftfartsoperatörer och andra operatörer i EU:s utsläppshandelssystem inte använda utsläppsrätter som utfärdas från och med den 1 januari 2018 och framåt av en medlemsstat i vilken det finns skyldigheter som förfallit för flygoperatörer och andra aktörer. Den rättsakt som avses i artikel 19 ska tillämpa denna punkt.” |
Ändring 22
Förslag till förordning
Artikel 1 – led - 1 g (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 21 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
||
|
”2a. Den rapport som avses i punkt 2 ska, med hjälp av data som tillhandahålls av det samarbete som avses i artikel 18b, innehålla en förteckning över de luftfartygsoperatörer som omfattas av kraven i detta direktiv men som inte har öppnat ett konto i registret.” |
Ändring 23
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led a – led i
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 1 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 24
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led a – led i
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 1 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 25
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led a – led ia (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 1 – led ba (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 26
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led b – led i
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 2 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
”Från och med den 1 januari 2017, genom undantag från artiklarna 3d–3f och fram till dess att ändringar till följd av den översyn som avses i artikel 28b har trätt i kraft, ska det för luftfartygsoperatörer varje år utfärdas det antal utsläppsrätter som motsvarar år 2016.” Från och med år 2021 ska antalet utsläppsrätter omfattas av tillämpningen av den linjära faktorn i artikel 9.” |
”För perioden den 1 januari 2017 –31 december 2020 , genom undantag från artiklarna 3d–3f och fram till dess att ändringar till följd av den översyn som avses i artikel 28b har trätt i kraft, ska det för luftfartygsoperatörer varje år utfärdas det antal utsläppsrätter som motsvarar år 2016. Från och med år 2021 ska antalet utsläppsrätter omfattas av tillämpningen av den linjära faktorn i artikel 9.” |
Ändring 27
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led b – led ii
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 2 – stycke 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
|
”Vad gäller verksamhet under perioden 1 januari 2017 – 31 december 2020 ska medlemsstaterna offentliggöra det antal utsläppsrätter för luftfart som tilldelas varje luftfartygsoperatör senast den 1 september 2018.” |
Ändring 28
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led c
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
”4. Genom undantag från artikel 3d.3 ska det antal utsläppsrätter som auktioneras ut av varje medlemsstat från och med den 1 januari 2013 minskas för att överensstämma med medlemsstatens andel av tillskrivna luftfartsutsläpp från flygningar som inte omfattas av undantagen i punkt 1 a och b i denna artikel.” |
”4. Genom undantag från artikel 3d.3 ska det antal utsläppsrätter som ska auktioneras ut av varje medlemsstat för perioden den 1 januari 2013 –31 december 2020 minskas för att överensstämma med medlemsstatens andel av tillskrivna luftfartsutsläpp från flygningar som inte omfattas av undantagen i punkt 1 a och b i denna artikel. |
Ändring 29
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 1 – led da (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28a – punkt 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 30
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 2
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28b – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet om relevanta standardbestämmelser eller andra rättsliga instrument inom Icao, samt nationella åtgärder som vidtagits av tredjeländer för att genomföra den globala marknadsbaserade åtgärden för tillämpning på utsläpp från 2021, och om annan relevant internationell utveckling. |
1. Kommissionen ska senast den 1 januari 2019, och regelbundet därefter, rapportera till Europaparlamentet och rådet om Icaos relevanta standardbestämmelser och rekommendationer (SARP), rekommendationer antagna av Icao-rådet och relevanta för den globala marknadsbaserade åtgärden, eller andra rättsliga instrument inom Icao, samt nationella åtgärder som vidtagits av tredjeländer för att genomföra den globala marknadsbaserade åtgärden för tillämpning på utsläpp från 2021, konsekvenserna av tredjeländers reservationer, och om annan relevant internationell utveckling. Kommissionen ska också lämna regelbundna uppdateringar till Europaparlamentet och rådet om inrättandet av ett globalt register och utvecklingen av SARP i enlighet med Icaos standardiseringsprocesser. I linje med UNFCCC:s ”övergripande inventering”, ska den även rapportera om insatser för att uppfylla luftfartssektorns eftersträvade långsiktiga utsläppsminskningsmål som innebär en halvering av koldioxidutsläpp från luftfarten fram till 2050 jämfört med 2005 års nivåer. |
Ändring 31
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 2
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28b – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Rapporten bör omfatta överväganden om hur dessa Icao-instrument kan genomföras i unionens lagstiftning genom en översyn av detta direktiv. Rapporten ska också behandla bestämmelserna om flygningar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), om så är lämpligt. |
2. Senast den 1 mars 2020 ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om dessa Icao-instruments ändamålsenlighet och alternativ för hur dessa Icao-instrument kan genomföras i unionens lagstiftning genom en översyn av detta direktiv. Rapporten ska också behandla bestämmelserna om flygningar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), om så är lämpligt. Rapporten ska också undersöka den globala marknadsbaserade åtgärdens mål och sammantagna miljömässiga integritet, inklusive dess generella mål i förhållande till målen enligt Parisavtalet, graden av deltagande, verkställbarhet, öppenhet, påföljder vid bristande efterlevnad, processer för synpunkter från allmänheten, kvaliteten på utsläppskrediter, övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp, register, regler för användning av biobränslen. Rapporten bör dessutom ta ställning till om det krävs en översyn av den delegerade akt som antagits enligt artikel 28c.2. |
Ändring 33
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 2
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28b – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Rapporten får om så är lämpligt åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet för att ändra, ta bort, förlänga eller ersätta de undantag som anges i artikel 28a, i överensstämmelse med unionens åtagande om minskade växthusgasutsläpp från hela ekonomin till 2030. |
3. Den rapport som avses i punkt 2 i denna artikel ska om så är lämpligt åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet för att ändra, ta bort, förlänga eller ersätta de undantag som anges i artikel 28a, i överensstämmelse med unionens åtagande om minskade växthusgasutsläpp från hela ekonomin till 2030 , med målsättningen att säkerställa fullständig miljömässig integritet och effektivitet för unionens klimatåtgärder, och minska eventuella tvetydigheter innan Corsia tas i bruk . |
Ändring 34
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 2
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 28c – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Kommissionen ska anta bestämmelser om lämplig övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp för att genomföra den globala marknadsbaserade åtgärd som håller på att utarbetas inom Icao. Bestämmelserna ska grundas på samma principer som den förordning som avses i artikel 14.1 och säkerställa att de utsläppsrapporter som lämnas in verifieras i enlighet med artikel 15. |
1. Kommissionen ska anta bestämmelser om lämplig övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp för att genomföra den globala marknadsbaserade åtgärd som håller på att utarbetas inom Icao. Bestämmelserna ska vara helt förenliga med principerna i den förordning som avses i artikel 14.1 och säkerställa att de utsläppsrapporter som lämnas in verifieras i enlighet med artikel 15. |
Ändring 35
Förslag till förordning
Artikel 1 – led 2a (nytt)
Direktiv 2003/87/EG
Artikel 30 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
(1) Ärendet återförvisades för interinstitutionella förhandlingar till det ansvariga utskottet, i enlighet med artikel 59.4 fjärde stycket i arbetsordningen (A8-0258/2017).
(1a) Domstolens dom av den 21 december 2011, Air Transport Association of America m.fl. mot Secretary of State for Energy and Climate Change, C-366/10, ECLI:EU:C:2011:864.
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/101/EG av den 19 november 2008 om ändring av direktiv 2003/87/EG så att luftfartsverksamhet införs i systemet för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (Text av betydelse för EES) (EUT L 8, 13.1.2009, s. 3).
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/206 |
P8_TA(2017)0339
Inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk inom ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 ***I
Europaparlamentets ändringar antagna den 13 september 2017 av förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om inbegripande av utsläpp och upptag av växthusgaser från markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk i ramen för klimat- och energipolitiken fram till 2030 och om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och för att rapportera annan information som är relevant för klimatförändringen (COM(2016)0479 – C8-0330/2016 – 2016/0230(COD)) (1)
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/36)
Ändring 1
Förslag till förordning
Skäl - 1 (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 2
Förslag till förordning
Skäl - 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 3
Förslag till förordning
Skäl 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 4
Förslag till förordning
Skäl 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 5
Förslag till förordning
Skäl 4a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 6
Förslag till förordning
Skäl 4b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 7
Förslag till förordning
Skäl 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 8
Förslag till förordning
Skäl 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 9
Förslag till förordning
Skäl 6a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 10
Förslag till förordning
Skäl 6b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 11
Förslag till förordning
Skäl 6c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 12
Förslag till förordning
Skäl 6d (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 13
Förslag till förordning
Skäl 6e (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 14
Förslag till förordning
Skäl 6f (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 15
Förslag till förordning
Skäl 6 g (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 16
Förslag till förordning
Skäl 6h (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 17
Förslag till förordning
Skäl 7
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 18
Förslag till förordning
Skäl 7a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 19
Förslag till förordning
Skäl 7b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 20
Förslag till förordning
Skäl 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 21
Förslag till förordning
Skäl 9
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 22
Förslag till förordning
Skäl 9a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 23
Förslag till förordning
Skäl 10
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 24
Förslag till förordning
Skäl 12
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 25
Förslag till förordning
Skäl 13
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 26
Förslag till förordning
Skäl 14
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 27
Förslag till förordning
Skäl 15
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 28
Förslag till förordning
Skäl 15a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 29
Förslag till förordning
Skäl 17
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 30
Förslag till förordning
Skäl 18
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 31
Förslag till förordning
Skäl 19
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 32
Förslag till förordning
Artikel 1 – stycke 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Denna förordning föreskriver inga bokförings- eller rapporteringskrav för privata aktörer, däribland jordbrukare och skogsbrukare. |
Ändring 33
Förslag till förordning
Artikel 1 – stycke 1b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Denna förordning bidrar till unionens uppnående av målen i Parisavtalet. |
Ändring 34
Förslag till förordning
Artikel 2 – punkt 1 – led ea (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 35
Förslag till förordning
Artikel 2 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. En medlemsstat kan inom ramen för sitt åtagande enligt artikel 4 välja att inbegripa brukad våtmark , vilket definieras som markanvändning som rapporterats som våtmark som fortfarande är våtmark och bebyggd mark, övrig mark som ställts om till våtmark och våtmark som ställts om till bebyggd mark och övrig mark . Om en medlemsstat väljer att göra detta ska den bokföra utsläpp och upptag från brukad våtmark i enlighet med denna förordning |
2. Under perioden 2021–2025 kan en medlemsstat inom ramen för sitt åtagande enligt artikel 4 välja att inbegripa brukad våtmark. Om en medlemsstat väljer att göra detta ska den bokföra utsläpp och upptag från brukad våtmark i enlighet med denna förordning. |
Ändring 36
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 1 – led fa (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 37
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
För perioden efter 2030 ska medlemsstaterna sträva efter att öka sitt upptag så att det överstiger deras utsläpp. Kommissionen ska föreslå en ram för målen efter 2030 som inbegriper ett sådant ökat upptag i enlighet med unionens långsiktiga klimatmål och åtagandena i Parisavtalet. |
Ändring 38
Förslag till förordning
Artikel 5 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Varje medlemsstat ska upprätta och upprätthålla en bokföring som ger en korrekt bild av utsläpp och upptag från de markbokföringskategorier som avses i artikel 2. Medlemsstaterna ska säkerställa att deras räkenskaper och andra uppgifter som lämnas enligt denna förordning är korrekta, fullständiga, enhetliga, jämförbara och transparenta. Medlemsstaterna ska ange utsläpp med ett plustecken (+) och upptag med ett minustecken (-). |
1. Varje medlemsstat ska upprätta och upprätthålla en bokföring som ger en korrekt bild av utsläpp och upptag från de markbokföringskategorier som avses i artikel 2 , i enlighet med de riktlinjer för rapportering som antagits av UNFCCC-organ eller Parisavtalets organ för perioden 2021–2030 . Medlemsstaterna ska säkerställa att deras räkenskaper och andra uppgifter som lämnas enligt denna förordning är korrekta, fullständiga, enhetliga, jämförbara och transparenta. Medlemsstaterna ska ange utsläpp med ett plustecken (+) och upptag med ett minustecken (-). |
Ändring 39
Förslag till förordning
Artikel 5 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Medlemsstaterna ska i bokföringen för varje markbokföringskategori inkludera eventuella förändringar av kollagret i de kolpooler som anges i bilaga I, avsnitt B. Medlemsstaterna får välja att inte inkludera förändringar i bokföringen som rör kollager i kolpooler, om kolpoolen inte är en källa, med undantag för biomassa ovan jord och avverkade träprodukter på brukad skogsmark. |
4. Medlemsstaterna ska i bokföringen för varje markbokföringskategori inkludera eventuella förändringar av kollagret i de kolpooler som anges i bilaga I, avsnitt B. Medlemsstaterna får välja att inte inkludera förändringar i bokföringen som rör kollager i kolpooler, om kolpoolen inte är en källa, med undantag för biomassa ovan jord , död ved (ovan och under jord) på brukad skogsmark och avverkade träprodukter på brukad skogsmark. |
Ändring 40
Förslag till förordning
Artikel 6 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Genom undantag från kravet på tillämpning av standardvärdet i artikel 5.3 får en medlemsstat 30 år efter omställningstidpunkten överföra åkermark, betesmark, våtmark, bebyggd mark och övrig mark från kategorin för sådan mark som ställts om till skogsmark till kategorin för skogsmark som fortfarande är skogsmark. |
2. Genom undantag från kravet på tillämpning av standardvärdet i artikel 5.3 får en medlemsstat 30 år efter omställningstidpunkten överföra åkermark, betesmark, våtmark, bebyggd mark och övrig mark från kategorin för sådan mark som ställts om till skogsmark till kategorin för skogsmark som fortfarande är skogsmark , om detta är vederbörligen motiverat på grundval av IPCC:s riktlinjer . |
Ändring 41
Förslag till förordning
Artikel 6 – punkt 3a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
3a. Beskogningsåtgärder som äger rum 2017–2030 på våtmarker, inklusive torvmarker, i Natura 2000-nätet och i livsmiljöer som förtecknas i bilaga I till direktiv 92/43/EEG, i synnerhet naturliga och delvis naturliga gräsmarker och myrar, och andra våtmarker, inklusive torvmarker, inom ramen för tillämpade brutto–netto-bokföringsregler ska inte upptas i medlemsstaternas nationella bokföring. Sådana områden ska endast räknas, i förekommande fall, för upptag eller utsläpp inom kategorin beskogad mark efter dess omställning till brukad skogsmark i enlighet med artikel 5.3. |
Ändring 42
Förslag till förordning
Artikel 7 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Om en medlemsstat väljer att inbegripa brukad våtmark i sitt åtagande i enlighet med artikel 2 ska den meddela kommissionen om detta senast den 31 december 2020 för perioden 2021–2025 och senast den 31 december 2025 för perioden 2026–2030 . |
3. Om en medlemsstat väljer att inbegripa brukad våtmark i sitt åtagande i enlighet med artikel 2 under perioden 2021–2025 ska den meddela kommissionen detta senast den 31 december 2020. |
Ändring 43
Förslag till förordning
Artikel 7 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Medlemsstater som har valt att inkludera brukad våtmark i sina åtaganden i enlighet med artikel 2 ska bokföra utsläpp och upptag från brukad våtmark, vilka ska beräknas som utsläpp och upptag under perioderna 2021–2025 och 2026–2030 minus det värde som erhålls genom att medlemsstatens genomsnittliga årliga utsläpp och upptag från brukad våtmark under basperioden 2005–2007 multipliceras med fem. |
4. Medlemsstaterna ska bokföra utsläpp och upptag från brukad våtmark, vilka ska beräknas som utsläpp och upptag under perioden 2026–2030 minus det värde som erhålls genom att medlemsstatens genomsnittliga årliga utsläpp och upptag från brukad våtmark under basperioden 2005–2007 multipliceras med fem. |
Ändring 44
Förslag till förordning
Artikel 7 – punkt 4 – stycke 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Medlemsstater som har valt att inkludera brukad våtmark i sina åtaganden i enlighet med artikel 2 under perioden 2021–2025 ska bokföra utsläpp och upptag från brukad våtmark, vilka ska beräknas som utsläpp och upptag under perioden 2021–2025 minus det värde som erhålls genom att medlemsstatens genomsnittliga årliga utsläpp och upptag från brukad våtmark under basperioden 2005–2007 multipliceras med fem. |
Ändring 45
Förslag till förordning
Artikel 7 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4a. Under perioden 2021–2025 ska medlemsstater som inte har valt att inkludera brukad våtmark i sina åtaganden i enlighet med artikel 2 ändå rapportera utsläppen och upptaget från brukad våtmark till kommissionen. |
Ändring 46
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Medlemsstaterna ska bokföra utsläpp och upptag från brukad skogsmark, vilka ska beräknas som utsläpp och upptag under perioderna 2021–2025 och 2026–2030 minus det värde som erhålls genom att referensnivån för skog multipliceras med fem. En referensnivå för skog är en uppskattning av de genomsnittliga årliga nettoutsläppen eller nettoupptaget från brukad skogsmark på medlemsstatens territorium under perioderna 2021–2025 och 2026–2030. |
1. Medlemsstaterna ska bokföra utsläpp och upptag från brukad skogsmark, vilka ska beräknas som utsläpp och upptag under perioderna 2021–2025 och 2026–2030 minus det värde som erhålls genom att referensnivån för skog multipliceras med fem. |
Ändring 47
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Om resultatet av den beräkning som avses i punkt 1 är negativ i förhållande till referensnivån för skog ska medlemsstaten i sina räkenskaper för brukad skogsmark inkludera ett totalt nettoupptag på högst 3,5 procent av medlemsstatens utsläpp under basåret, eller den tidsperiod som anges i bilaga III, multiplicerat med fem. |
2. Om resultatet av den beräkning som avses i punkt 1 är negativt i förhållande till referensnivån för skog ska medlemsstaten i sina räkenskaper för brukad skogsmark inkludera ett totalt nettoupptag på högst 3,5 procent av medlemsstatens utsläpp under basåret eller basperioden enligt bilaga III, multiplicerat med fem. Medlemsstaterna får till dessa 3,5 procent lägga nettoupptaget i räkenskaperna för brukad skogsmark från träskivor, sågade trävaror och död ved under de villkor som anges i andra, tredje och fjärde stycket i denna punkt. |
Ändring 48
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2 – stycke 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Nettoupptag från träskivor enligt artikel 9 b och sågade trävaror enligt artikel 9 c får bokföras separat utöver, och som komplement till, nettoupptaget i räkenskaperna för brukad skogsmark upp till 3 % av medlemsstatens utsläpp under basåret eller basperioden enligt bilaga III, multiplicerat med fem. |
Ändring 49
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2 – stycke 1b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Nettoupptag från kolpoolskategorin död ved får bokföras separat utöver, och som komplement till, nettoupptaget i räkenskaperna för brukad skogsmark upp till 3 % av medlemsstatens utsläpp under basåret eller basperioden enligt bilaga III, multiplicerat med fem. |
Ändring 50
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2 – stycke 1c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Nettoupptaget på 3,5 procent enligt första stycket plus nettoupptaget i räkenskaperna för brukad skogsmark från träskivor, sågade trävaror och död ved får tillsammans inte överstiga 7 procent av medlemsstatens utsläpp under basåret eller basperioden enligt bilaga III, multiplicerat med fem. |
Ändring 65
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 3 – stycke 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
Den nationella kontoplanen för skogsbruket ska innehålla alla de uppgifter som anges i bilaga IV, avsnitt B och innefatta ett förslag till en ny referensnivå för skog baserad på en oförändrad skogsförvaltning i fråga om praxis och intensitet , såsom den dokumenterats mellan 1990–2009 per skogstyp och åldersklass för nationella skogar och uttryckt i MtCO2eq per år. |
Den nationella kontoplanen för skogsbruket ska innehålla alla de uppgifter som anges i bilaga IV, avsnitt B och innefatta en ny referensnivå för skog baserad på oförändrade skogsförvaltningsmetoder i enlighet med bästa tillgängliga uppgifter , såsom de dokumenterats mellan 2000–2012 per skogstyp och åldersklass för nationella skogar och uttryckt i MtCO2eq per år. |
||
|
En ökning i en medlemsstats avverkning, baserad på hållbara skogsförvaltningsmetoder och på antagen nationell politik fram till dagen för inlämningen av referensnivån för skog, ska respektera följande villkor: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Kommissionen får bevilja undantag från basperioden 2000–2012 om en medlemsstat lämnar in en motiverad begäran, med en förklaring till varför ett sådant undantag är absolut nödvändigt av skäl som rör tillgång till data, såsom tidpunkten för skogsinventering. |
Ändring 52
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 3 – stycke 2a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Genom undantag från andra stycket får Kroatiens referensnivå för skog beräknas med beaktande av ockupationen av delar av landets territorium under åren 1991–1998 samt krigets och dess efterdyningars följder för skogsförvaltningsmetoderna i landet, varvid politikens följder för skogssänkans utveckling utelämnas. |
Ändring 53
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 3 – stycke 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
Den nationella kontoplanen för skogsbruket ska offentliggöras och vara föremål för ett offentligt samråd. |
Den nationella kontoplanen för skogsbruket ska offentliggöras , bland annat via internet, och vara föremål för ett offentligt samråd. |
Ändring 54
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Medlemsstaterna ska visa att de metoder och data som används för att fastställa referensnivån för skog i den nationella kontoplanen för skogsbruket stämmer överens med de som används i rapporteringen av brukad skogsmark. Senast vid utgången av perioderna 2021–2025 eller 2026–2030 ska medlemsstaten överlämna en teknisk korrigering av sin referensnivå till kommissionen om det är nödvändigt för att säkerställa överensstämmelse. |
4. Medlemsstaterna ska visa att de metoder och data som används för att fastställa referensnivån för skog i den nationella kontoplanen för skogsbruket stämmer överens med de som används i rapporteringen av brukad skogsmark. De data som används ska vara den senast kontrollerade bokföringen av markanvändningen och skogarnas tillstånd. Senast vid utgången av perioderna 2021–2025 eller 2026–2030 ska medlemsstaten överlämna en teknisk korrigering av sin referensnivå till kommissionen, om det är nödvändigt för att säkerställa överensstämmelse , samt rapportera positiva bidrag som ett resultat av en hållbar skogsförvaltningspolitik som är i kraft vid tidpunkten för dess fastställande . |
Ändring 55
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Kommissionen ska se över de nationella kontoplanerna för skogsbruket och de tekniska korrigeringarna och bedöma i vilken utsträckning de föreslagna nya eller korrigerade referensnivåerna för skog har fastställts i enlighet med de principer och krav som fastställs i punkterna 3 och 4 samt i artikel 5.1. Om det är nödvändigt för att säkerställa efterlevnad av principerna och kraven i punkterna 3 och 4 samt artikel 5.1 kan kommissionen göra en ny beräkning av de föreslagna nya eller korrigerade referensnivåerna för skog. |
5. En expertgrupp som tillsatts i enlighet med kommissionens beslut (C(2016)3301) och som består av företrädare för kommissionen och medlemsstaterna ska , i samråd med den ständiga kommittén för skogsbruk och gruppen för civil dialog om skogsbruk och kork, se över de nationella kontoplanerna för skogsbruket och de tekniska korrigeringarna och bedöma i vilken utsträckning de nya eller korrigerade referensnivåer för skog som medlemsstaterna fastställt har fastställts i enlighet med principerna och kraven i punkterna 3 och 4 i denna artikel samt i artikel 5.1. Kommissionen får göra en ny beräkning av de nya eller korrigerade referensnivåerna för skog endast om principerna och kraven i punkterna 3 och 4 i denna artikel samt i artikel 5.1 inte har efterlevts. Kommissionen ska sammanställa en sammanfattande rapport och göra den allmänt tillgänglig. |
Ändring 56
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 5 – stycke 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Medlemsstaterna ska förse kommissionen med alla uppgifter och all information som begärs för översynen och bedömningen enligt första stycket. |
Ändring 57
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
6. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att ändra bilaga II mot bakgrund av den översyn som gjorts i enlighet med punkt 5 för att uppdatera medlemsstaternas referensnivåer för skog på grundval av de nationella kontoplanerna för skogsbruket, inlämnade tekniska korrigeringar eller eventuella nya beräkningar som gjorts i samband med översynen. Fram till dess att den delegerade akten träder i kraft ska medlemsstaternas referensnivåer för skog, såsom de anges i bilaga II, fortsätta att gälla under perioderna 2021–2025 och/eller 2026–2030. |
6. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att ändra bilaga II mot bakgrund av den översyn och bedömning som gjorts av expertgruppen i enlighet med punkt 5 i denna artikel för att uppdatera medlemsstaternas referensnivåer för skog på grundval av de nationella kontoplanerna för skogsbruket, inlämnade tekniska korrigeringar eller eventuella nya beräkningar som gjorts i samband med översynen. |
|
Fram till dess att de delegerade akterna träder i kraft ska medlemsstaternas referensnivåer för skog, såsom de anges i bilaga II, fortsätta att gälla under perioderna 2021–2025 och/eller 2026–2030. |
Ändring 58
Förslag till förordning
Artikel 9 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 14 för att ändra denna förordning genom att uppdatera kategorierna av avverkade träprodukter med ytterligare produkter med koldioxidlagrande effekt, baserat på IPCC:s riktlinjer och under säkerställande av miljöintegriteten, samt genom att uppdatera de standardhalveringstider som anges i bilaga V i syfte att anpassa dem till den tekniska utvecklingen. |
Ändring 59
Förslag till förordning
Artikel 10 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. I slutet av perioderna 2021–2025 och 2026–2030 får medlemsstaterna från sin bokföring för beskogad mark och brukad skogsmark exkludera växthusgasutsläpp som är en följd av naturliga störningar och som överskrider de genomsnittliga utsläppen från naturliga störningar under perioden 2001–2020, med undantag för statistiska extremvärden (”bakgrundsnivå”) som beräknats i enlighet med denna artikel och bilaga VI. |
1. I slutet av perioderna 2021–2025 och 2026–2030 får medlemsstaterna från sin bokföring för brukad skogsmark exkludera växthusgasutsläpp som är en följd av naturliga störningar och som överskrider de genomsnittliga utsläppen från naturliga störningar under perioden 2001–2020, med undantag för statistiska extremvärden (”bakgrundsnivå”) som beräknats i enlighet med denna artikel och bilaga VI. |
Ändring 60
Förslag till förordning
Artikel 11 – punkt 5a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
5a. En bedömning av effekterna av den flexibilitetsmekanism som fastställs i denna artikel ska ingå i den rapport som avses i artikel 15. |
Ändring 61
Förslag till förordning
Artikel 12a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel 12a Kommissionen ska 2027 och 2032 rapportera om den ackumulerade balansen av utsläpp och upptag från brukad skogsmark i unionen med hänvisning till de genomsnittliga utsläppen och upptagen under perioden 1990–2009. Om den ackumulerade balansen är negativ ska kommissionen lägga fram ett förslag om att kompensera och dra av motsvarande mängd från medlemsstaternas utsläppstilldelning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) …/… (1a) . |
Ändring 62
Förslag till förordning
Artikel 14 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3, 5, 8, 10 och 13 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den [dagen för ikraftträdandet]. |
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3, 5, 8, 9, 10 och 13 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den [dagen för ikraftträdandet]. |
Ändring 63
Förslag till förordning
Artikel 15 – stycke - 1 (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Inom sex månader efter den positiva dialogen inom UNFCCC under 2018 ska kommissionen offentliggöra ett meddelande med en bedömning av konsekvensen mellan unionens klimat- och energirättsakter och Parisavtalets mål. |
Ändring 64
Förslag till förordning
Artikel 15 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2024 och därefter vart femte år om tillämpningen av denna förordning, dess bidrag till EU:s övergripande mål om minskning av växthusgaser fram till 2030, dess bidrag till målen i Parisavtalet och kan om lämpligt även lägga fram förslag . |
Kommissionen ska rapportera till Europaparlamentet och rådet senast den 28 februari 2024 och därefter vart femte år om tillämpningen av denna förordning, dess bidrag till EU:s övergripande mål om minskning av växthusgasutsläpp fram till 2030 och dess bidrag till målen i Parisavtalet . Rapporterna ska om lämpligt åtföljas av lagstiftningsförslag . |
(1) Ärendet återförvisades för interinstitutionella förhandlingar till det ansvariga utskottet, i enlighet med artikel 59.4 fjärde stycket i arbetsordningen (A8-0262/2017).
(10) http://www4.unfccc. int/submissions/indc/Submission%20Pages/submissions.aspx
(10) http://www4.unfccc. int/ndcregistry/pages/Party.aspx?party=EUU
(11) Europaparlamentets och rådets beslut nr 529/2013/EU av den 21 maj 2013 om bokföringsregler för utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av verksamheter i samband med markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk och om information beträffande åtgärder som rör dessa verksamheter (EUT L 165, 18.6.2013, s. 80)
(11) Europaparlamentets och rådets beslut nr 529/2013/EU av den 21 maj 2013 om bokföringsregler för utsläpp och upptag av växthusgaser till följd av verksamheter i samband med markanvändning, förändrad markanvändning och skogsbruk och om information beträffande åtgärder som rör dessa verksamheter (EUT L 165, 18.6.2013, s. 80).
(1a) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) …/… av den … om bindande årliga minskningar av medlemsstaternas växthusgasutsläpp 2021–2030 för att skapa en motståndskraftig energiunion och fullgöra åtagandena enligt Parisavtalet samt om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 525/2013 om en mekanism för att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser och annan information som är relevant för klimatförändringen (EUT L …, …, s. …).
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/237 |
P8_TA(2017)0340
Enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 13 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland (COM(2016)0434 – C8-0247/2016 – 2016/0198(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/37)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0434), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 79.2 a i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0247/2016), |
— |
med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 69f.4 i arbetsordningen och det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 15 juni 2017 att godkänna parlamentets ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor (A8-0065/2017). |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om den ersätter, väsentligt ändrar eller har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag. |
3. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0198
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 13 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om ändring av rådets förordning (EG) nr 1030/2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredjeland
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1954.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/238 |
P8_TA(2017)0343
Förslag till ändringsbudget nr 3: budgetresurser för sysselsättningsinitiativet för unga; tjänsteförteckningar för Acer och Sesar2
Europaparlamentets resolution av den 13 september 2017 om rådets ståndpunkt om förslaget till Europeiska unionens ändringsbudget nr 3/2017 för budgetåret 2017 om en ökning av budgetresurserna för sysselsättningsinitiativet för unga för att minska ungdomsarbetslösheten i Europeiska unionen och en uppdatering av tjänsteförteckningarna för den decentraliserade byrån Acer och för det gemensamma företaget Sesar2 (11812/2017– C8-0303/2017 – 2017/2078(BUD))
(2018/C 337/38)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av artikel 314 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
|
1. |
Europaparlamentet betonar som en prioriterad fråga det akuta behovet av att ytterligare öka unionens ekonomiska åtagande i kampen mot ungdomsarbetslösheten genom ytterligare finansiering för sysselsättningsinitiativet för unga. |
2. |
Europaparlamentet beklagar förseningen i ändringen av unionens budget för 2017 i syfte att öka anslaget till ungdomssysselsättningsinitiativet, i enlighet med överenskommelsen under det årliga budgetförfarandet för 2017, på grund av rådets blockering och sena godkännande av revideringen av den fleråriga budgetramen efter halva tiden. |
3. |
Europaparlamentet noterar förslaget till ändringsbudget nr 3/2017, som lagts fram av kommissionen. |
4. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen och medlemsstaterna att säkerställa en snabb omfördelning av anslag till de relevanta operativa programmen, i syfte att säkerställa att hela det ytterligare anslaget på 500 miljoner EUR till sysselsättningsinitiativet för unga fullt ut och effektivt utnyttjas senast i slutet av 2017. Parlamentet uppmanar dessutom medlemsstaterna att analysera kompetensglapp och marknaden innan systemen sätts samman för att optimera fördelarna med ungdomssysselsättningsinitiativet. |
5. |
Europaparlamentet noterar ändringarna av tjänsteförteckningarna för den decentraliserade byrån Acer och det gemensamma företaget Sesar2. Parlamentet noterar att dessa ändringar inte ändrar det totala antalet tjänster och att de kan finansieras inom byråernas årliga budget för detta år. Parlamentet konstaterar att omklassificeringen av AD 15-tjänsten med personlig placering för det gemensamma företaget Sesar2 kommer att upphöra när den nuvarande verkställande direktörens mandat löper ut. |
6. |
Europaparlamentet godkänner rådets ståndpunkt om förslaget till ändringsbudget nr 3/2017. |
7. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att förklara ändringsbudget nr 3/2017 slutgiltigt antagen och se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
8. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända denna resolution till rådet, kommissionen och revisionsrätten samt till de nationella parlamenten. |
(1) EUT L 298, 26.10.2012, s. 1.
(3) EUT L 347, 20.12.2013, s. 884.
Torsdagen den 14 september 2017
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/240 |
P8_TA(2017)0347
Tillgänglighetskrav för produkter och tjänster ***I
Europaparlamentets ändringar antagna den 14 september 2017 av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar vad gäller tillgänglighetskrav för produkter och tjänster (COM(2015)0615 – C8-0387/2015 – 2015/0278(COD)) (1)
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/39)
Ändring 1
Förslag till direktiv
Beaktandeled 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 26, |
Ändring 2
Förslag till direktiv
Skäl 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 3
Förslag till direktiv
Skäl 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 4
Förslag till direktiv
Skäl 2a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 5
Förslag till direktiv
Skäl 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 6
Förslag till direktiv
Skäl 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 7
Förslag till direktiv
Skäl 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 8
Förslag till direktiv
Skäl 8a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 9
Förslag till direktiv
Skäl 9
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 250
Förslag till direktiv
Skäl 9a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 11
Förslag till direktiv
Skäl 9b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 12
Förslag till direktiv
Skäl 10
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 13
Förslag till direktiv
Skäl 12a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 232
Förslag till direktiv
Skäl 12b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 233
Förslag till direktiv
Skäl 13
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 14
Förslag till direktiv
Skäl 13a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 15
Förslag till direktiv
Skäl 13b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 16
Förslag till direktiv
Skäl 15
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 17
Förslag till direktiv
Skäl 16
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 227
Förslag till direktiv
Skäl 16a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 19
Förslag till direktiv
Skäl 17
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 20
Förslag till direktiv
Skäl 17a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 21
Förslag till direktiv
Skäl 18
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 22
Förslag till direktiv
Skäl 20a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 23
Förslag till direktiv
Skäl 21
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 24
Förslag till direktiv
Skäl 22a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 25
Förslag till direktiv
Skäl 22b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 26
Förslag till direktiv
Skäl 22c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 223 och 228
Förslag till direktiv
Skäl 23
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
|
Tillgänglighetskraven bör emellertid vara tillämpliga enbart vid anläggning av ny infrastruktur eller vid omfattande renoveringar. |
Ändring 28
Förslag till direktiv
Skäl 23a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 29
Förslag till direktiv
Skäl 24
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 30
Förslag till direktiv
Skäl 24a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 31
Förslag till direktiv
Skäl 24b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 32
Förslag till direktiv
Skäl 25
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 33
Förslag till direktiv
Skäl 25a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 34
Förslag till direktiv
Skäl 25b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 35
Förslag till direktiv
Skäl 27
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 36
Förslag till direktiv
Skäl 28
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 37
Förslag till direktiv
Skäl 29
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 38
Förslag till direktiv
Skäl 30
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 39
Förslag till direktiv
Skäl 32
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 40
Förslag till direktiv
Skäl 36
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 41
Förslag till direktiv
Skäl 36a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 42
Förslag till direktiv
Skäl 39
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 43
Förslag till direktiv
Skäl 39a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 44
Förslag till direktiv
Skäl 40
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 45
Förslag till direktiv
Skäl 40a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 46
Förslag till direktiv
Skäl 42a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 47
Förslag till direktiv
Skäl 44
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 48
Förslag till direktiv
Skäl 45
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 49
Förslag till direktiv
Skäl 48
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 50
Förslag till direktiv
Skäl 48a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 51
Förslag till direktiv
Skäl 49
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 52
Förslag till direktiv
Skäl 50
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 53
Förslag till direktiv
Skäl 51a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 54
Förslag till direktiv
Skäl 51b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 55
Förslag till direktiv
Skäl 52a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 56
Förslag till direktiv
Skäl 53a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 57
Förslag till direktiv
Skäl 53b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 58
Förslag till direktiv
Skäl 53c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 59
Förslag till direktiv
Skäl 54a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 60
Förslag till direktiv
Artikel - 1 (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel - 1 Syfte Detta direktiv syftar till att undanröja och förebygga hinder som uppstår på grund av olika tillgänglighetskrav och som inverkar på den fria rörligheten i medlemsstaterna för produkter och tjänster som omfattas av detta direktiv. Det syftar också till att bidra till en välfungerande inre marknad genom att tillnärma medlemsstaternas lagar och andra författningar avseende tillgänglighetskraven för vissa produkter och tjänster. |
Ändring 61
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Kapitel I, II–V och VII gäller för följande produkter: |
1. Kapitel I, II–V och VII gäller för följande produkter som släpps ut på unionsmarknaden efter den … [datum då detta direktiv ska börja tillämpas] : |
Ändring 62
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 63
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – led b – led iiia (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 64
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – led c
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 65
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – led d
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 66
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 1 – led da (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 67
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Kapitel I, II–V och VII gäller för följande tjänster: |
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 27 gäller kapitel I, II–V och VII för följande tjänster som tillhandahålls efter den … [datum då detta direktiv ska börja tillämpas] : |
Ändring 68
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led -a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 69
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 70
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 235, 236, 237, 238, 239 och 253
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led c
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||||||||
|
|
Ändring 71
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led d
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 72
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led e
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 240
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 2 – led fa (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 73
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 3 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 74
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 3 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 75
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 3 – led c
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 76
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 3 – led d
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 79
Förslag till direktiv
Artikel 1 – punkt 3a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
3a. Detta direktiv ska inte tillämpas på följande innehåll på webbplatser och i applikationer för mobila enheter: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ändring 80
Förslag till direktiv
Artikel 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel 1a Undantagande av mikroföretag Detta direktiv ska inte tillämpas på mikroföretag som tillverkar, importerar eller distribuerar produkter och tjänster som omfattas av direktivets tillämpningsområde. |
Ändring 81
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 82
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
Ändring 83
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 5a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 84
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 5b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 85
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 16a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 86
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 19
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
Ändring 87
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 20a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 88
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 21
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 89
Förslag till direktiv
Artikel 2 –led 1 – led 21a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 90
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 21b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 91
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 21c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 92
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 21d (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 337
Förslag till direktiv
Artikel 2 – led 1 – led 21e (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 93
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Följande självbetjäningsterminaler: Bankautomater, biljettförsäljningsautomater och incheckningsautomater ska uppfylla kraven i avsnitt II i bilaga I. |
3. Följande självbetjäningsterminaler: Bankautomater, biljettförsäljningsautomater, incheckningsautomater och betalningsterminaler ska uppfylla kraven i avsnitt II i bilaga I. |
Ändring 94
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Telefonitjänster, däribland larmtjänster och tillhörande terminalutrustning med avancerad datorkapacitet för konsumentbruk ska uppfylla kraven i avsnitt III i bilaga I. |
4. Telefonitjänster, däribland larmtjänster och tillhörande terminalutrustning för konsumentbruk ska uppfylla kraven i avsnitt III i bilaga I. |
Ändring 95
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Audiovisuella medietjänster och tillhörande terminalutrustning med avancerad datorkapacitet för konsumentbruk ska uppfylla kraven i avsnitt IV i bilaga I. |
5. Webbplatser och tjänster för mobila enheter för audiovisuella medietjänster samt tillhörande utrustning för konsumentbruk ska uppfylla kraven i avsnitt IV i bilaga I. |
Ändring 244
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
6. Kollektivtrafiktjänster med flyg, buss, på järnväg och på vatten, webbplatser för sådana tjänster, tjänster för mobila enheter, smart biljettförsäljning och realtidsinformation samt självbetjäningsterminaler , biljettförsäljningsautomater och incheckningsautomater som används i kollektivtrafiktjänster ska uppfylla motsvarande krav i avsnitt V i bilaga I. |
6. Kollektivtrafiktjänster med flyg, buss, på järnväg och på vatten, och intermodala kollektivtrafiktjänster, inklusive tjänster med anknytning till kollektivtrafik i städer, rörlighet i städer, och den bebyggda miljön, webbplatser för sådana tjänster, tjänster för mobila enheter, smart biljettförsäljning och realtidsinformation samt självbetjäningsterminaler såsom betalningsautomater och incheckningsautomater som används i kollektivtrafiktjänster , samt tjänster med anknytning till turism, såsom inkvarteringstjänster och cateringstjänster ska endast uppfylla motsvarande krav i avsnitt V i bilaga I , ifall dessa krav inte redan omfattas av följande särlagstiftning: När det gäller järnvägstransport: förordning (EG) nr 1371/2007, förordning (EU) nr 1300/2014 och förordning (EU) nr 454/2011. När det gäller busstransport: förordning (EU) nr 181/2011. När det gäller transport till sjöss och på inre vattenvägar: förordning (EU) nr 1177/2010. När det gäller flygtransport: förordning (EG) nr 1107/2006. |
Ändring 97
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 7
Kommissionens förslag |
Ändring |
7. Banktjänster, webbplatser för sådana tjänster, banktjänster för mobila enheter, självbetjäningsterminaler, inbegripet bankautomater för banktjänster, ska uppfylla kraven i avsnitt VI i bilaga I. |
7. Banktjänster för konsumenter , webbplatser för sådana tjänster, banktjänster för mobila enheter, självbetjäningsterminaler, inbegripet betalterminaler och bankautomater för dessa banktjänster, ska uppfylla kraven i avsnitt VI i bilaga I. |
Ändring 98
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
8. E-böcker ska uppfylla kraven i avsnitt VII i bilaga I. |
8. E-böcker och tillhörande utrustning ska uppfylla kraven i avsnitt VII i bilaga I. |
Ändring 224
Förslag till direktiv
Artikel 3 – punkt 10
Kommissionens förslag |
Ändring |
10. Medlemsstaterna kan, mot bakgrund av nationella förhållanden, besluta att den bebyggda miljö som används av kollektivtrafikens kunder, inbegripet miljön som sköts av tjänsteleverantörer och av infrastrukturoperatörer liksom den bebyggda miljö som används av kunder till banker samt kundtjänstcenter och butiker för telefonoperatörer, ska uppfylla tillgänglighetskraven i avsnitt X i bilaga 1, för att de i högsta möjliga grad ska kunna användas av personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning. |
10. Medlemsstaterna ska säkerställa att den bebyggda miljö som används av kollektivtrafikens kunder, inbegripet miljön som sköts av tjänsteleverantörer och av infrastrukturoperatörer liksom den bebyggda miljö som används av kunder till banktjänster för konsumenter samt kundtjänstcenter och butiker för telefonoperatörer, uppfyller tillgänglighetskraven i avsnitt X i bilaga 1 vad gäller konstruktion av ny infrastruktur eller omfattande renoveringsarbeten på befintlig infrastruktur , för att i högsta möjliga grad kunna användas av personer med funktionsnedsättning. Detta ska inte påverka unionsrättsakter eller nationell lagstiftning för skydd av nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde. |
Ändring 100
Förslag till direktiv
Artikel 4 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Medlemsstaterna ska inte, av skäl som har att göra med tillgänglighetskraven, förhindra att produkter och tjänster som överensstämmer med detta direktiv tillhandahålls på marknaden inom deras territorium. |
Medlemsstaterna ska inte av skäl som har att göra med tillgänglighetskraven förhindra att produkter som överensstämmer med detta direktiv tillhandahålls på marknaden inom deras territorium. Medlemsstaterna ska inte av skäl som har att göra med tillgänglighetskraven förhindra att tjänster som överensstämmer med detta direktiv tillhandahålls på marknaden inom deras territorium. |
Ändring 101
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. När tillverkarna släpper ut sina produkter på marknaden ska de se till att dessa har konstruerats och tillverkats i enlighet med de tillämpliga tillgänglighetskraven i artikel 3. |
1. När tillverkarna släpper ut sina produkter på marknaden ska de se till att dessa har konstruerats och tillverkats i enlighet med de tillämpliga tillgänglighetskraven i artikel 3 , utom om dessa krav inte kan uppfyllas på grund av att en anpassning av den berörda produkten skulle kräva en grundläggande förändring av produktens egentliga karaktär eller innebära en oproportionerligt stor börda för den berörda tillverkaren enligt artikel 12 . |
Ändring 102
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 2 – stycke 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
Om bedömningen har visat att produkten uppfyller de tillämpliga tillgänglighetskraven ska tillverkarna upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse och anbringa CE-märkningen . |
Om bedömningen av överensstämmelse har visat att produkten uppfyller de tillämpliga tillgänglighetskraven enligt artikel 3 ska tillverkarna upprätta en EU-försäkran om överensstämmelse som tydligt ska ange att produkten är tillgänglig . |
Ändring 103
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Tillverkarna ska föra ett register över klagomål, produkter som inte uppfyller kraven och återkallade produkter, och ska informera distributörerna om alla sådana kontroller . |
4. Tillverkarna ska föra ett register över klagomål och över produkter som inte uppfyller kraven. |
Ändring 104
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 7
Kommissionens förslag |
Ändring |
7. Tillverkarna ska se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar och säkerhetsföreskrifter på ett språk som lätt kan förstås av konsumenter och slutanvändare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. |
7. Tillverkarna ska se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar på ett språk som lätt kan förstås av konsumenter och slutanvändare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. |
Ändring 105
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
8. Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte är förenlig med detta direktiv ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få produkten att överensstämma med kraven eller om lämpligt dra tillbaka eller återkalla produkten. Om produkten utgör en risk vad gäller tillgänglighet ska tillverkarna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten, och lämna detaljerade uppgifter, i synnerhet om den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
8. Tillverkare som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte är förenlig med detta direktiv ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få produkten att överensstämma med kraven eller om lämpligt dra tillbaka produkten. Om produkten inte är förenlig med detta direktiv ska tillverkarna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten, och lämna detaljerade uppgifter, i synnerhet om den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
Ändring 106
Förslag till direktiv
Artikel 5 – punkt 9
Kommissionens förslag |
Ändring |
9. Tillverkarna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet lämna all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten är förenlig med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av myndigheten. Tillverkarna ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som de har släppt ut på marknaden och för att säkerställa överensstämmelse med de krav som avses i artikel 3 . |
9. Tillverkarna ska på begäran av en behörig nationell myndighet lämna all information och dokumentation som behövs för att visa att produkten är förenlig med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av myndigheten. Tillverkarna ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att säkerställa överensstämmelse med detta direktiv . |
Ändring 107
Förslag till direktiv
Artikel 6 – punkt 2 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 108
Förslag till direktiv
Artikel 6 – punkt 2 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 109
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Innan importörerna släpper ut en produkt på marknaden ska de försäkra sig om att tillverkaren har utfört den bedömning av överensstämmelse som anges i bilaga II. De ska se till att tillverkaren har upprättat den tekniska dokumentation som krävs i den bilagan, att produkten är försedd med CE-märkning och åtföljs av de dokument som krävs samt att tillverkaren har uppfyllt kraven i artikel 5.5 och 5.6. |
2. Innan importörerna släpper ut en produkt på marknaden ska de försäkra sig om att tillverkaren har utfört den bedömning av överensstämmelse som anges i bilaga II. De ska se till att tillverkaren har upprättat den tekniska dokumentation som krävs i den bilagan, att produkten åtföljs av de dokument som krävs och att tillverkaren har uppfyllt kraven i artikel 5.5 och 5.6. |
Ändring 110
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Om en importör anser eller har skäl att tro att en produkt inte uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3 får produkten inte släppas ut på marknaden förrän den överensstämmer med kraven. Om produkten utgör en risk ska importören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna om detta. |
3. Om en importör anser eller har skäl att tro att en produkt inte uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3 får produkten inte släppas ut på marknaden förrän den överensstämmer med kraven. Om produkten inte är förenlig med detta direktiv ska importören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna om detta. |
Ändring 111
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Importörerna ska se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar och föreskrifter på ett språk som lätt kan förstås av konsumenter och andra slutanvändare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. |
5. Importörerna ska se till att produkten åtföljs av bruksanvisningar på ett språk som lätt kan förstås av konsumenter och andra slutanvändare och som bestämts av den berörda medlemsstaten. |
Ändring 112
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 7
Kommissionens förslag |
Ändring |
7. Importörerna ska föra ett register över klagomål, produkter som inte uppfyller kraven och återkallade produkter, och ska informera distributörerna om sådana kontroller . |
7. Importörerna ska föra ett register över klagomål och produkter som inte uppfyller kraven. |
Ändring 113
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
8. Importörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med de krav som avses i artikel 3, ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att produkten ska överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, dra tillbaka eller återkalla produkten. Om produkten utgör en risk , ska importörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
8. Importörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som de har släppt ut på marknaden inte är förenlig med detta direktiv ska omedelbart vidta de korrigerande åtgärder som krävs för att få produkten att överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, dra tillbaka produkten. Om produkten inte är förenlig med detta direktiv , ska importörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
Ändring 114
Förslag till direktiv
Artikel 7 – punkt 9
Kommissionens förslag |
Ändring |
9. Importörerna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet lämna all den information och dokumentation som behövs för att visa att en produkt är förenlig med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av myndigheten. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med produkter som de har släppt ut på marknaden. |
9. Importörerna ska på begäran av en behörig nationell myndighet lämna all den information och dokumentation som behövs för att visa att en produkt är förenlig med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av myndigheten. De ska på begäran samarbeta med den behöriga myndigheten om de åtgärder som vidtas för att säkerställa att de produkter som de tillhandahållit på marknaden överensstämmer med de krav som avses i artikel 3 . |
Ändring 115
Förslag till direktiv
Artikel 8 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Innan distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden ska de kontrollera att produkten är försedd med CE-märkning och åtföljs av erforderliga dokument och av bruksanvisningar och information på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra slutanvändare i den medlemsstat där produkten tillhandahålls på marknaden samt att tillverkaren och importören har uppfyllt kraven i artikel 5.5 och 5.6 och artikel 7.4. |
2. Innan distributörerna tillhandahåller en produkt på marknaden ska de kontrollera att produkten överensstämmer med detta direktiv och åtföljs av erforderliga dokument och av bruksanvisningar och information på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna och andra slutanvändare i den medlemsstat där produkten tillhandahålls på marknaden samt att tillverkaren och importören har uppfyllt kraven i artikel 5.5 och 5.6 och artikel 7.4. |
Ändring 116
Förslag till direktiv
Artikel 8 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Om distributörerna anser eller har skäl att tro att produkten inte uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3 får produkten inte tillhandahållas på marknaden förrän den överensstämmer med kraven. Om produkten utgör en risk ska distributören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna om detta. |
3. Om distributörerna anser eller har skäl att tro att produkten inte uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3 får produkten inte tillhandahållas på marknaden förrän den överensstämmer med kraven. Om produkten inte är förenlig med detta direktiv ska distributören dessutom informera tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna om detta. |
Ändring 117
Förslag till direktiv
Artikel 8 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Distributörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som har tillhandahållits på marknaden inte överensstämmer med detta direktiv, ska försäkra sig om att nödvändiga korrigerande åtgärder vidtas för att produkten ska överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, dra tillbaka eller återkalla produkten. Om produkten utgör en risk ska distributörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
5. Distributörer som anser eller har skäl att tro att en produkt som har tillhandahållits på marknaden inte överensstämmer med detta direktiv, ska försäkra sig om att nödvändiga korrigerande åtgärder vidtas för att produkten ska överensstämma med kraven eller, om så är lämpligt, dra tillbaka produkten. Om produkten inte är förenlig med detta direktiv ska distributörerna dessutom omedelbart underrätta de behöriga nationella myndigheterna i de medlemsstater där de har tillhandahållit produkten, och lämna detaljerade uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och de korrigerande åtgärder som vidtagits. |
Ändring 118
Förslag till direktiv
Artikel 8 – punkt 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
6. Distributörerna ska på motiverad begäran av en behörig nationell myndighet lämna den information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven. De ska på begäran samarbeta med den myndigheten om de åtgärder som vidtas för att undanröja riskerna med de produkter som de tillhandahållit på marknaden. |
6. Distributörerna ska på begäran av en behörig nationell myndighet lämna den information och dokumentation som behövs för att visa att produkten överensstämmer med kraven. De ska på begäran samarbeta med den myndigheten om de åtgärder som vidtas för att säkerställa att de produkter som de tillhandahållit på marknaden överensstämmer med de krav som avses i artikel 3 . |
Ändring 119
Förslag till direktiv
Artikel 10 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. De ekonomiska aktörerna ska kunna lämna den information som avses i första stycket under tio år efter det att de har fått produkten levererad respektive under tio år efter det att de har levererat produkten. |
2. De ekonomiska aktörerna ska kunna lämna den information som avses i första stycket under en bestämd period, som ska vara minst fem år, efter det att de har fått produkten levererad eller efter det att de har levererat produkten. |
Ändring 120
Förslag till direktiv
Artikel 10 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2a. Kommissionen har befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 23a för att komplettera detta direktiv i syfte att ange den period som avses i punkt 2 i denna artikel. Perioden ska stå i proportion till den berörda produktens livscykel. |
Ändring 121
Förslag till direktiv
Artikel 11 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Tjänsteleverantörerna ska ta fram all nödvändig information i enlighet med bilaga III för att förklara hur tjänsterna uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3. Informationen ska göras tillgänglig för allmänheten i skriftlig och muntlig form och på ett sätt som är tillgängligt för personer med funktionsbegränsning och personer med funktionsnedsättning. Tjänsteleverantörerna ska spara informationen så länge tjänsten tillhandahålls. |
2. Tjänsteleverantörerna ska ta fram all nödvändig information i enlighet med bilaga III för att förklara hur deras tjänster uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3. Informationen ska göras tillgänglig för allmänheten på ett sätt som är tillgängligt för personer med funktionsnedsättning. Tjänsteleverantörerna ska spara informationen så länge tjänsten tillhandahålls. |
Ändring 122
Förslag till direktiv
Artikel 11 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Tjänsteleverantörerna ska på motiverad begäran av en behörig myndighet lämna all information och dokumentation som behövs för att visa att tjänsten uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3. De ska på begäran samarbeta med den myndigheten om de åtgärder som vidtas för att tjänsten ska uppfylla dessa krav. |
4. Tjänsteleverantörerna ska på begäran av en behörig myndighet lämna all information och dokumentation som behövs för att visa att tjänsten uppfyller tillgänglighetskraven som avses i artikel 3. De ska på begäran samarbeta med den myndigheten om de åtgärder som vidtas för att tjänsten ska uppfylla dessa krav. |
Ändring 339
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 3 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 123
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Bördan ska inte betraktas som oproportionerligt stor om det kompenseras med medel från andra källor, offentliga eller privata, än de ekonomiska aktörernas egna resurser. |
4. Bördan ska inte betraktas som oproportionerligt stor om den kompenseras med medel som kommer från andra källor, offentliga eller privata, än de ekonomiska aktörernas egna resurser och som tillhandahållits för att förbättra tillgängligheten . |
Ändring 124
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Bedömningen av huruvida överensstämmelse med tillgänglighetskraven för produkter eller tjänster innebär en grundläggande ändring eller en oproportionerligt stor börda ska göras av den ekonomiska aktören. |
5. Den inledande bedömningen av huruvida överensstämmelse med tillgänglighetskraven för produkter eller tjänster innebär en grundläggande ändring eller en oproportionerligt stor börda ska göras av den ekonomiska aktören. |
Ändring 230
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 5a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
5a. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 23a för att komplettera punkt 3 i denna artikel genom att ytterligare specificera de kriterier som ska beaktas för alla produkter och tjänster som omfattas av detta direktiv i samband med bedömningen av huruvida bördan ska anses oproportionerligt stor, utan att ändra kriterierna. När kommissionen ytterligare specificerar dessa kriterier ska den inte bara ta hänsyn till potentiella fördelar för personer med funktionsnedsättning, utan även för personer med funktionsbegränsning. Kommissionen ska anta den första delegerade akten om alla produkter och tjänster som omfattas av detta direktiv senast den … [ett år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 126
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
6. Om de ekonomiska aktörerna har utnyttjat det undantag som föreskrivs i punkterna 1–5 för en viss produkt eller tjänst ska de meddela den behöriga marknadskontrollmyndigheten i den medlemsstat på vars marknad produkten eller tjänsten släpps ut eller tillhandahålls. Anmälan ska innehålla den bedömning som avses i punkt 3. Mikroföretag är undantagna från denna anmälningsskyldighet, men måste kunna tillhandahålla relevant dokumentation på begäran av en behörig marknadskontrollmyndighet. |
6. Om de ekonomiska aktörerna har utnyttjat det undantag som föreskrivs i punkterna 1–5 för en viss produkt eller tjänst ska de meddela den behöriga marknadskontrollmyndigheten i den medlemsstat på vars marknad produkten eller tjänsten släpps ut eller tillhandahålls. Den bedömning som avses i punkt 3 ska på begäran överlämnas till marknadskontrollmyndigheten . Mikroföretag är undantagna från denna anmälningsskyldighet, men måste kunna tillhandahålla relevant dokumentation på begäran av en behörig marknadskontrollmyndighet. |
Ändring 127
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 6a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
6a. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att införa en modellanmälan enligt punkt 6 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 24.1a. Kommissionen ska anta den första genomförandeakten senast den … [två år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 128
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 6b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
6b. En strukturerad dialog ska upprättas mellan berörda aktörer, inbegripet personer med funktionsnedsättning och de organisationer som företräder dem, och marknadskontrollmyndigheter, för att se till att lämpliga principer för bedömningen av undantag införs så att det säkerställs att de är enhetliga. |
Ändring 129
Förslag till direktiv
Artikel 12 – punkt 6c (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
6c. Medlemsstaterna uppmuntras att ge incitament och riktlinjer till mikroföretag för att underlätta genomförandet av detta direktiv. Förfarandena och riktlinjerna ska utformas i samråd med berörda aktörer, inbegripet personer med funktionsnedsättning och de organisationer som företräder dem. |
Ändring 130
Förslag till direktiv
Kapitel IV – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
HARMONISERADE STANDARDER, GEMENSAMMA TEKNISKA SPECIFIKATIONER OCH PRODUKTERS OCH TJÄNSTERS ÖVERENSSTÄMMELSE |
HARMONISERADE STANDARDER, TEKNISKA SPECIFIKATIONER OCH PRODUKTERS OCH TJÄNSTERS ÖVERENSSTÄMMELSE |
Ändring 131
Förslag till direktiv
Artikel 13 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Produkter och tjänster som överensstämmer med de harmoniserade standarder eller delar av dem till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning ska förutsättas överensstämma med tillgänglighetskraven som omfattas av dessa standarder eller delar av dem , vilka avses i artikel 3 . |
1. Produkter och tjänster som uppfyller de harmoniserade standarder eller delar av dem, till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, ska förutsättas överensstämma med de tillgänglighetskrav som avses i artikel 3 som omfattas av dessa standarder eller delar av dem. |
Ändring 132
Förslag till direktiv
Artikel 13 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
1a. Kommissionen ska i enlighet med artikel 10 i förordning (EU) nr 1025/2012 begära att en eller flera europeiska standardiseringsorganisationer utarbetar harmoniserade standarder för vart och ett av de tillgänglighetskrav för produkter som fastställs i artikel 3. Kommissionen ska ställa dessa begäranden senast den … [två år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 133
Förslag till direktiv
Artikel 13 – punkt 1b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
1b. Kommissionen får anta genomförandeakter om fastställande av tekniska specifikationer som uppfyller de tillgänglighetskrav som anges i artikel 3. Den ska dock göra detta endast om följande villkor är uppfyllda: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Innan kommissionen antar genomförandeakter enligt första stycket ska den samråda med berörda aktörer, inbegripet organisationer som företräder personer med funktionsnedsättning. |
||
|
Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2 i detta direktiv. |
Ändring 134
Förslag till direktiv
Artikel 13 – punkt 1c (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
1c. Om inga hänvisningar till de harmoniserade standarder som avses i punkt 1 i denna artikel har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning, ska de produkter och tjänster som överensstämmer med de tekniska specifikationer som avses i punkt 1b, eller med delar av dem, anses överensstämma med de tillgänglighetskrav i artikel 3 som omfattas av dessa tekniska specifikationer eller delar därav. |
Ändring 135
Förslag till direktiv
Artikel 14
Kommissionens förslag |
Ändring |
Artikel 14 Gemensamma tekniska specifikationer 1. Om ingen hänvisning till harmoniserade standarder har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning i enlighet med förordning (EU) nr 1025/2012, och om ytterligare uppgifter om tillgänglighetskraven för vissa produkter och tjänster skulle behövas för harmoniseringen av marknaden, kan kommissionen anta genomförandeakter om fastställande av gemensamma tekniska specifikationer för de tillgänglighetskrav som anges i bilaga I till detta direktiv. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 24.2 i detta direktiv. |
utgår |
2. Produkter och tjänster som överensstämmer med de gemensamma tekniska specifikationerna som avses i punkt 1 eller med delar därav ska anses överensstämma med tillgänglighetskraven som avses i artikel 3, som omfattas av dessa gemensamma tekniska specifikationer eller delar därav. |
|
Ändring 136
Förslag till direktiv
Artikel 15 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. EU-försäkran om överensstämmelse ska utformas enligt förlagan i bilaga III till beslut nr 768/2008/EG. Den ska innehålla de delar som anges i bilaga II till detta direktiv och ska fortlöpande uppdateras. Kraven på den tekniska dokumentationen ska inte medföra någon oproportionerlig börda för mikroföretag samt små och medelstora företag. Den ska översättas till de språk som krävs av den medlemsstat på vars marknad produkten släpps ut eller tillhandahålls. |
2. EU-försäkran om överensstämmelse ska utformas enligt förlagan i bilaga III till beslut nr 768/2008/EG. Den ska innehålla de delar som anges i bilaga II till detta direktiv och ska fortlöpande uppdateras. Kraven på den tekniska dokumentationen ska inte medföra någon oproportionerlig börda för små och medelstora företag. Den ska översättas till de språk som krävs av den medlemsstat på vars marknad produkten släpps ut eller tillhandahålls. |
Ändring 137
Förslag till direktiv
Artikel 15 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Om en produkt omfattas av mer än en unionsakt där det ställs krav på EU-försäkran om överensstämmelse ska en enda EU-försäkran om överensstämmelse upprättas med avseende på alla dessa unionsakter. I denna försäkran ska det anges vilka unionsakter som berörs, och det ska lämnas en publikationshänvisning. |
3. Om en produkt omfattas av mer än en unionsakt där det ställs krav på en EU-försäkran om överensstämmelse ska denna EU-försäkran om överensstämmelse upprättas med avseende på alla dessa unionsakter. I denna försäkran ska det anges vilka unionsakter som berörs, och det ska lämnas en publikationshänvisning. |
Ändring 138
Förslag till direktiv
Artikel 15 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4a. Utöver en EU-försäkran om överensstämmelse ska tillverkaren genom ett meddelande på förpackningen informera konsumenterna på ett kostnadseffektivt, enkelt och exakt sätt om att produkten innehåller tillgänglighetsfunktioner. |
Ändring 139
Förslag till direktiv
Artikel 16
Kommissionens förslag |
Ändring |
Artikel 16 Allmänna principer för CE-märkning av produkter CE-märkningen ska omfattas av de allmänna principer som fastställs i artikel 30 i förordning (EG) nr 765/2008. |
utgår |
Ändring 140
Förslag till direktiv
Artikel - 17 (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel - 17 Nationell databas Varje medlemsstat ska upprätta en offentligt tillgänglig databas för registrering av icke-tillgängliga produkter. Konsumenter ska kunna läsa och logga information om icke-tillgängliga produkter. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att informera konsumenter eller andra berörda parter om möjligheten att inge klagomål. Ett interaktivt system mellan de nationella databaserna ska planeras, om möjligt under kommissionens eller berörda representativa organisationers ansvar, så att information om icke-tillgängliga produkter kan spridas inom unionen. |
Ändring 141
Förslag till direktiv
Artikel 18 – punkt 2 – stycke 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
Medlemsstaterna ska se till att allmänheten är informerad om att de nationella myndigheter som avses i första stycket finns, om deras ansvarsområden och vilka de är. Dessa myndigheter ska på begäran tillhandahålla informationen i tillgängliga format. |
Medlemsstaterna ska se till att allmänheten är informerad om att de nationella myndigheter som avses i första stycket finns, om deras ansvarsområden och vilka de är. Dessa myndigheter ska på begäran från berörda medlemmar av allmänheten tillhandahålla informationen om sitt arbete och sina beslut i tillgängliga format. |
Ändring 142
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 1 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Om en medlemsstats marknadskontrollmyndigheter har vidtagit åtgärder i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 eller om de har tillräckliga skäl att anta att en produkt som omfattas av detta direktiv utgör en risk ur ett tillgänglighetsperspektiv som omfattas av detta direktiv, ska de göra en utvärdering av produkten, omfattande alla de krav som fastställs i detta direktiv. De berörda ekonomiska aktörerna ska samarbeta till fullo med marknadskontrollmyndigheterna. |
Om en medlemsstats marknadskontrollmyndigheter har vidtagit åtgärder i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 eller om de har tillräckliga skäl att anta att en produkt som omfattas av detta direktiv inte är förenlig med detta direktiv, ska de göra en utvärdering av produkten, omfattande alla relevanta krav som fastställs i detta direktiv. De berörda ekonomiska aktörerna ska samarbeta till fullo med marknadskontrollmyndigheterna. |
Ändring 143
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 1 – stycke 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
Om marknadskontrollmyndigheterna vid utvärderingen konstaterar att en produkt inte uppfyller kraven i detta direktiv ska de utan dröjsmål ålägga de berörda ekonomiska aktörerna att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder för att produkten ska uppfylla dessa krav, dra tillbaka produkten från marknaden eller återkalla den inom en rimlig tid som de fastställer i förhållande till typen av risk . |
Om marknadskontrollmyndigheterna vid utvärderingen konstaterar att en produkt inte uppfyller kraven i detta direktiv ska de utan dröjsmål ålägga de berörda ekonomiska aktörerna att vidta alla lämpliga korrigerande åtgärder för att den berörda produkten ska uppfylla dessa krav . Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar några korrigerande åtgärder, ska marknadskontrollmyndigheterna anmoda denna ekonomiska aktör att dra tillbaka produkten från marknaden inom en rimlig tid. |
Ändring 144
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den period som avses i punkt 1 andra stycket, ska marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkterna på sina nationella marknader, dra tillbaka produkten från den marknaden eller återkalla den . Marknadskontrollmyndigheterna ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder. |
4. Om den berörda ekonomiska aktören inte vidtar lämpliga korrigerande åtgärder inom den period som avses i punkt 1 andra stycket, ska marknadskontrollmyndigheterna vidta alla lämpliga tillfälliga åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av produkterna på sina nationella marknader eller dra tillbaka produkten från den marknaden. Marknadskontrollmyndigheterna ska utan dröjsmål informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om dessa åtgärder. |
Ändring 145
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 5 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. I den information som avses i punkt 4 ska alla tillgängliga delar ingå, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera den produkt som inte uppfyller kraven, produktens ursprung, vilken typ av bristande överensstämmelse som görs gällande och den risk produkten utgör , vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter. Marknadskontrollmyndigheterna ska särskilt ange om den bristande överensstämmelsen beror på någon av följande omständigheter: |
5. I den information som avses i punkt 4 ska alla tillgängliga delar ingå, särskilt de uppgifter som krävs för att kunna identifiera den produkt som inte uppfyller kraven, produktens ursprung, vilken typ av bristande överensstämmelse som görs gällande, vilken typ av nationell åtgärd som vidtagits och dess varaktighet samt den berörda ekonomiska aktörens synpunkter. Marknadskontrollmyndigheterna ska särskilt ange om den bristande överensstämmelsen beror på någon av följande omständigheter: |
Ändring 146
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 5 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 147
Förslag till direktiv
Artikel 19 – punkt 8
Kommissionens förslag |
Ändring |
8. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga begränsande åtgärder utan dröjsmål vidtas mot den berörda produkten, till exempel att produkten dras tillbaka från marknaden. |
8. Medlemsstaterna ska se till att lämpliga och proportionerliga begränsande åtgärder utan dröjsmål vidtas mot den berörda produkten, till exempel att produkten dras tillbaka från marknaden. |
Ändring 148
Förslag till direktiv
Artikel 20 – punkt 1 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Om det, efter det att förfarandet i artikel 19.3 och 19.4 slutförts, har rests invändningar mot en åtgärd som en medlemsstat vidtagit, eller om kommissionen anser att en nationell åtgärd strider mot unionslagstiftningen, ska kommissionen utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av resultaten av denna utvärdering ska kommissionen besluta om den nationella åtgärden är berättigad eller inte. |
Om det, efter det att förfarandet i artikel 19.3 och 19.4 slutförts, har rests invändningar mot en åtgärd som en medlemsstat vidtagit, eller om kommissionen har rimliga bevis för att en nationell åtgärd strider mot unionslagstiftningen, ska kommissionen utan dröjsmål inleda samråd med medlemsstaterna och den eller de berörda ekonomiska aktörerna och utvärdera den nationella åtgärden. På grundval av resultaten av denna utvärdering ska kommissionen besluta om den nationella åtgärden är berättigad eller inte. |
Ändring 149
Förslag till direktiv
Artikel 20a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
Artikel 20a Arbetsgrupp 1. Kommissionen ska inrätta en arbetsgrupp. Arbetsgruppen ska bestå av företrädare för de nationella marknadskontrollmyndigheterna och berörda parter, inbegripet personer med funktionsnedsättning och organisationer som företräder dem. |
||||||
|
2. Arbetsgruppen ska utföra följande uppgifter:
|
Ändring 151
Förslag till direktiv
Artikel 21 – led 1 – led c
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
Ändring 247 och 281
Förslag till direktiv
Artikel 21 – led da (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 282
Förslag till direktiv
Artikel 21 – led 1 – led db (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 152
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Tillgänglighetskraven som avses i artikel 21 ska endast gälla så länge de inte innebär en oproportionerligt stor börda för de behöriga myndigheterna vid tillämpningen av den artikeln. |
1. Tillgänglighetskraven som avses i artikel 21 ska endast gälla så länge de inte innebär en oproportionerligt stor börda för de behöriga myndigheterna eller de aktörer som myndigheterna kontrakterat vid tillämpningen av den artikeln. |
Ändring 226 och 257
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 2 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 153
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Bedömningen av huruvida överensstämmelse med de tillgänglighetskrav som avses i artikel 21 innebär en oproportionerligt stor börda, ska göras av de berörda behöriga myndigheterna. |
3. Den inledande bedömningen av huruvida överensstämmelse med de tillgänglighetskrav som avses i artikel 21 innebär en oproportionerligt stor börda ska göras av de berörda behöriga myndigheterna. |
Ändring 231
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 3a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
3a. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 23a för att komplettera punkt 2 i denna artikel genom att ytterligare specificera de kriterier som ska beaktas för alla produkter och tjänster som omfattas av detta direktiv i samband med bedömningen av huruvida bördan ska anses oproportionerligt stor, utan att ändra kriterierna. När kommissionen ytterligare specificerar dessa kriterier ska den inte bara ta hänsyn till potentiella fördelar för personer med funktionsnedsättning, utan även för personer med funktionsbegränsning. Kommissionen ska anta den första delegerade akten om alla produkter och tjänster som omfattas av detta direktiv senast den … [ett år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 155
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Om en behörig myndighet har utnyttjat det undantag som föreskrivs i punkterna 1, 2 och 3 för en viss produkt eller tjänst ska den underrätta kommissionen om detta. Anmälan ska innehålla den bedömning som avses i punkt 2. |
4. Om en behörig myndighet har utnyttjat det undantag som föreskrivs i punkterna 1, 2 och 3 för en viss produkt eller tjänst ska den underrätta kommissionen om detta. Den bedömning som avses i punkt 2 ska på begäran överlämnas till kommissionen . |
Ändring 156
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4a. Om kommissionen har skäl att tvivla på ett beslut från den berörda behöriga myndigheten, kan kommissionen begära att den arbetsgrupp som avses i artikel 20 kontrollerar den bedömning som avses i punkt 2 i denna artikel och utfärdar ett yttrande. |
Ändring 157
Förslag till direktiv
Artikel 22 – punkt 4b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4b. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa en modellanmälan för de syften som avses i punkt 4 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 24.1a. Kommissionen ska anta den första genomförandeakten senast den … [två år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 158
Förslag till direktiv
Kapitel VII – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER OCH SLUTBESTÄMMELSER |
DELEGERADE AKTER, GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER OCH SLUTBESTÄMMELSER |
Ändring 159
Förslag till direktiv
Artikel 23a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel 23a Utövande av delegering 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. |
|
2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 10.2a, 12.5a och 22.3a ska ges till kommissionen tills vidare från och med den … [datumet för detta direktivs ikraftträdande]. |
|
3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 10.2a, 12.5a och 22.3a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. |
|
4. Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. |
|
5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. |
|
6. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 10.2a, 12.5a och 22.3a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. |
Ändring 160
Förslag till direktiv
Artikel 24 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
1a. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. |
Ändring 161
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. De medel som avses i punkt 1 ska omfatta följande: |
(Berör inte den svenska versionen.) |
Ändring 162
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 163
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 164
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2 – led ba (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 165
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2a. Innan åtgärder vidtas i domstol eller hos behöriga förvaltningsmyndigheter enligt led a och b i punkt 1, ska medlemsstaterna säkerställa att det finns alternativa tvistlösningssystem för att utreda misstänkta fall av bristande efterlevnad av detta direktiv som rapporterats genom en klagomålsmekanism enligt punkt 2 led ba. |
Ändring 166
Förslag till direktiv
Artikel 25 – punkt 2b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2b. Denna artikel ska inte tillämpas på kontrakt som omfattas av direktiven 2014/24/EU eller 2014/25/EU. |
Ändring 288
Förslag till direktiv
Artikel 26 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
2. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande , men inte fungera som ett alternativ till de ekonomiska aktörernas fullgörande av skyldigheten att göra sina produkter eller tjänster tillgängliga . Påföljderna ska också åtföljas av effektiva korrigerande åtgärder ifall någon ekonomisk aktör inte fullgjort sina skyldigheter. |
Ändring 168
Förslag till direktiv
Artikel 26 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
4. Påföljderna ska ta hänsyn till omfattningen av den bristande efterlevnaden, inbegripet antalet enheter av de berörda produkter eller tjänster som inte uppfyller kraven, liksom antalet personer som påverkats. |
4. Påföljderna ska ta hänsyn till omfattningen av den bristande efterlevnaden, inbegripet hur allvarlig den är och hur många enheter av de berörda produkterna eller tjänsterna som inte uppfyller kraven, liksom antalet personer som påverkats. |
Ändring 169
Förslag till direktiv
Artikel 27 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den [… infoga datum – sex år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
2. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den … [fem år efter detta direktivs ikraftträdande]. |
Ändring 170
Förslag till direktiv
Artikel 27 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2a. Utan att det påverkar punkt 2b i denna artikel, ska medlemsstaterna föreskriva en övergångsperiod på fem år efter den … [sex år efter detta direktivs ikraftträdande], under vilken tjänsteleverantörer får fortsätta att tillhandahålla sina tjänster med produkter som de lagligen använt för att tillhandahålla liknande tjänster före detta datum. |
Ändring 171
Förslag till direktiv
Artikel 27 – punkt 2b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2b. Medlemsstaterna får föreskriva att självbetjäningsterminaler som lagligen använts av tjänsteleverantörer för tillhandahållande av tjänster före den … [sex år efter datumet för detta direktivs ikraftträdande] får fortsätta att användas vid tillhandahållande av liknande tjänster fram till slutet av deras ekonomiskt bärkraftiga nyttjandeperiod. |
Ändring 172
Förslag till direktiv
Artikel 27 – punkt 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
5. Medlemsstater som utnyttjar möjligheten enligt artikel 3.10 ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar i det syftet och ska rapportera till kommissionen de framsteg som görs när det gäller att genomföra dem. |
5. Medlemsstaterna ska i förekommande fall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar för tillämpning av artikel 3.10, och ska rapportera till kommissionen de framsteg som görs när det gäller att genomföra dem. |
Ändring 173
Förslag till direktiv
Artikel 28 – stycke 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Senast den […infoga datum – fem år efter detta direktivs har börjat tillämpas] och därefter vart femte år, ska kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om tillämpningen av detta direktiv. |
-1. Senast den … [tre år efter det datum då detta direktiv ska börja tillämpas] och därefter vart femte år, ska kommissionen överlämna en rapport till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén om tillämpningen av detta direktiv. |
Ändring 174
Förslag till direktiv
Artikel 28 – stycke 1 – led 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 175
Förslag till direktiv
Artikel 28 – stycke 1 – led 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 176
Förslag till direktiv
Artikel 28 – stycke 1 – led 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 177
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt I – punkt 1 – del A (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 178
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt I – del B (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 180
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt I – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 181
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt I – del C (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
||
|
För att göra produkters och tjänsters utformning och användargränssnitt tillgängliga ska de, i tillämpliga fall, utformas enligt följande: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ändring 182
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt I – del D (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
||
|
I förekommande fall ska stödtjänster tillhandahålla information om produktens tillgänglighet och kompatibilitet med tekniska hjälpmedel, via tillgängliga kommunikationssätt för användare med funktionsnedsättning. |
Ändring 183 och 291
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt II – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Självbetjäningsterminaler: Bankautomater, biljettförsäljningsautomater och incheckningsautomater |
Självbetjäningsterminaler: Bankautomater, biljettförsäljningsautomater, incheckningsautomater och betalterminaler |
Ändring 184, 291, 299 och 342
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt II – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning , inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning: |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning , ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas. Produkterna ska därför inte kräva att en tillgänglighetsfunktion kopplas på för att en användare som behöver funktionen ska kunna aktivera den. |
||||
|
Produkternas utformning och tillverkning ska göras tillgänglig genom följande faktorer: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 185
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt II – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 186
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Telefonitjänster, däribland larmtjänster och tillhörande terminalutrustning med avancerad datorkapacitet för konsumentbruk |
Telefonitjänster, däribland larmtjänster och tillhörande terminalutrustning |
Ändring 187, 292 och 300
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 344
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – punkt A – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 188 och 292
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – del B – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 189, 292 och 301
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – del B – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning , inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning : |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning , ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas och inbegripa följande : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 190
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – Del B – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 346/rev
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt III – del B – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 191
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Audiovisuella medietjänster och tillhörande utrustning med avancerad datorkapacitet, för konsumentbruk. |
Webbplatser och nätapplikationer för audiovisuella medietjänster och tillhörande utrustning för konsumentbruk. |
Ändring 192
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – del A – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 193
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 194
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – del B – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 195 och 293
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – del B – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning : |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning , ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas och inbegripa följande : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 196
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IV – del B – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 197 och 308
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Kollektivtrafiktjänster med flyg, buss, på järnväg och på vatten, webbplatser för dessa tjänster, tjänster för mobila enheter, smart biljettförsäljning och realtidsinformation, självbetjäningsterminaler, biljettförsäljningsautomater och incheckningsautomater som används i kollektivtrafiktjänster |
Kollektivtrafiktjänster med flyg, buss och långfärdsbuss , på järnväg och på vatten, webbplatser för dessa tjänster, tjänster för mobila enheter, smart biljettförsäljning och realtidsinformation, Självbetjäningsterminaler inklusive betalningsterminaler , biljettförsäljningsautomater och incheckningsautomater som används i kollektivtrafiktjänster samt i tjänster med anknytning till rörlighet och turism. |
Ändring 198, 294/rev, 303, 311, 315 och 316
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 199
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del B
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
||
|
|
Ändring 200
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del C
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
utgår |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 201
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del D – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 202 och 327
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del D – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning : |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning , ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas och inbegripa följande : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 352
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – spalt 2 – led D – led 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 203
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt V – del D – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 204
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Banktjänster, webbplatser för banktjänster, banktjänster för mobila enheter, självbetjäningsterminaler, däribland bankautomater för banktjänster |
Banktjänster för konsumenter , webbplatser för banktjänster, banktjänster för mobila enheter, självbetjäningsterminaler, inklusive betalningsterminaler och bankautomater för banktjänster |
Ändring 205, 295 och 304
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 206
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del B
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
||
Följande åtgärder ska vidtas för att se till att tjänsterna tillhandahålls på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning: |
|
||
|
|
Ändring 207
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del C
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
utgår |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 208
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del D – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 209
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del D – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning , inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning : |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning , ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas och inbegripa följande : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 356
Förslag till direktiv
Bilaga I – rad 7 – avsnitt VI – led D – led 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 210
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VI – del D – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 211
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VII – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
E-böcker |
E-böcker och tillhörande utrustning |
Ändring 305
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VII – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 358
Förslag till direktiv
Bilaga I – rad 8 – avsnitt VII – led B – led 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ändring 214
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VII – del B – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 215, 296, 306 och 359
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VIII – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ändring 360
Förslag till direktiv
Bilaga I – rad 9 – avsnitt VIII – led A – led 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 335
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt VIIIa (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||||||||||
|
AVSNITT VIIIa |
||||||||||||||
|
Anpassningstjänster |
||||||||||||||
|
Tjänster |
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
Ändring 216
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IX – del A – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
Följande ska göras tillgängligt för att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör förutsebar användning bland personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning: |
För att se till att produkterna utformas och tillverkas på ett sätt som i största möjliga utsträckning möjliggör rimligen förutsebar användning bland personer med funktionsnedsättning och personer med åldersrelaterad funktionsnedsättning ska de krav på funktionsprestanda som anges i del C i avsnitt I uppfyllas och inbegripa följande : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ändring 217 och 297rev
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IX – del A – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
[…] |
utgår |
Ändring 218
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IX – del B – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ändring 219
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt IX – del C – punkt 1 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 220
Förslag till direktiv
Bilaga I – avsnitt X – stycke 1 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
Tillgängligheten i den bebyggda miljö där en tjänst tillhandahålls och som avses i artikel 3.10 måste omfatta följande aspekter på områden dit allmänheten har tillträde, så att personer med funktionsbegränsning, inbegripet personer med funktionsnedsättning, kan använda tjänsten självständigt på det sätt som kan förutses: |
Tillgängligheten i den bebyggda miljö där en tjänst tillhandahålls och som avses i artikel 3.10 måste omfatta följande aspekter på områden dit allmänheten har tillträde, så att personer med funktionsnedsättning kan använda tjänsten självständigt på det sätt som kan förutses: |
Ändring 221
Förslag till direktiv
Bilaga II – punkt 4 – led 4.1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
utgår |
(1) Ärendet återförvisades för interinstitutionella förhandlingar till det ansvariga utskottet, i enlighet med artikel 59.4 fjärde stycket i arbetsordningen (A8-0188/2017).
(1 bis) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/797 av den 11 maj 2016 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen (EUT L 138, 26.5.2016, s. 44).
(1b) Kommissionens förordning (EU) nr 1300/2014 av den 18 november 2014 om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende tillgängligheten till Europeiska unionens järnvägssystem för personer med funktionsnedsättningar och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 356, 12.12.2014, s. 110).
(33) KOM(2010) 636.
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU av den 10 mars 2010 om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (EUT L 95, 15.4.2010, s. 1).
(34) Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om tillgängligheten till offentliga myndigheters webbplatser, COM(2012 ) 721 .
(34) Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/2102 av den 26 oktober 2016 om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applikationer (EUT L 327, 2.12.2016, s. 1).
(1 bis) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av den 23 oktober 2007 om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer (EUT L 315, 3.12.2007, s. 14).
(1b) Kommissionens förordning (EU) nr 1300/2014 av den 18 november 2014 om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende tillgängligheten till Europeiska unionens järnvägssystem för personer med funktionsnedsättningar och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 356, 12.12.2014, s. 110).
(1c) Kommissionens förordning (EU) nr 454/2011 av den 5 maj 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ”Telematikapplikationer för persontrafik” i det transeuropeiska järnvägssystemet (EUT L 123, 12.5.2011, s. 11).
(1d) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 55, 28.2.2011, s. 1).
(1e) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EU) nr 2006/2004 (EUT L 334, 17.12.2010, s. 1).
(35) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 28.3.2014, s. 1).
(36) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 28.3.2014, s. 65).
(37) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/25/EU av den 26 februari 2014 om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster och upphävande av direktiv 2004/17/EG (EUT L 94, 28.3.2014, s. 243).
(35) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 28.3.2014, s. 1).
(36) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 28.3.2014, s. 65).
(37) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/25/EU av den 26 februari 2014 om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster och upphävande av direktiv 2004/17/EG (EUT L 94, 28.3.2014, s. 243).
(1a) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 av den 11 december 2013 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet och om upphävande av beslut nr 661/2010/EU (EUT L 348, 20.12.2013, s. 1).
(1a) Rådets direktiv 93/42/EEG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169, 12.7.1993, s. 1).
(38) Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).
(38) Europaparlamentets och rådets beslut nr 768/2008/EG av den 9 juli 2008 om en gemensam ram för saluföring av produkter och upphävande av rådets beslut 93/465/EEG (EUT L 218, 13.8.2008, s. 82).
(39) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut nr 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).
(39) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 av den 25 oktober 2012 om europeisk standardisering och om ändring av rådets direktiv 89/686/EEG och 93/15/EEG samt av Europaparlamentets och rådets direktiv 94/9/EG, 94/25/EG, 95/16/EG, 97/23/EG, 98/34/EG, 2004/22/EG, 2007/23/EG, 2009/23/EG och 2009/105/EG samt om upphävande av rådets beslut nr 87/95/EEG och Europaparlamentets och rådets beslut nr 1673/2006/EG (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12).
(40) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).
(40) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (EUT L 218, 13.8.2008, s. 30).
(1a) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.
(42) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014 om tilldelning av koncessioner (EUT L 94, 28.3.2014, s. 1).
(43) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).
(44) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006.
(43) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 av den 17 december 2013 om fastställande av gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden, om fastställande av allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och fiskerifonden samt om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 320).
(44) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1304/2013 av den 17 december 2013 om Europeiska socialfonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1081/2006 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 470) .
(45) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, 3.12.2007, s. 1).
(45) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (EUT L 315, 3.12.2007, s. 1).
(46) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1315/2013 av den 11 december 2013 om unionens riktlinjer för utbyggnad av det transeuropeiska transportnätet (EUT L 348, 20.12.2013, s. 1).
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 27.12.2006, s. 36).
(1a) Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/92/EU av den 23 juli 2014 om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (EUT L 257, 28.8.2014, s. 214).
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”direktiv om elektronisk handel”), EUT L 178, 17.7.2000, s. 1.
(1a) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli 2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 204, 26.7.2006, s. 1);
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/341 |
P8_TA(2017)0352
Avtal mellan EU och Chile om handel med ekologiska produkter ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 14 september 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Chile om handel med ekologiska produkter (05530/2017 – C8-0144/2017 – 2016/0383(NLE))
(Godkännande)
(2018/C 337/40)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut (05530/2017), |
— |
med beaktande av utkastet till avtal mellan Europeiska unionen och Republiken Chile om handel med ekologiska produkter (05551/2017), |
— |
med beaktande av den begäran om godkännande som rådet har lagt fram i enlighet med artikel 207.4 första stycket, artikel 218.6 andra stycket led a led v och artikel 218.7 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C8-0144/2017), |
— |
med beaktande av artikel 99.1 och 99.4 samt artikel 108.7 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av rekommendationen från utskottet för internationell handel och yttrandet från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling (A8-0257/2017). |
1. |
Europaparlamentet godkänner att avtalet ingås. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Chile. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/342 |
P8_TA(2017)0353
Protokoll till associeringsavtalet mellan EU och Chile (Kroatiens anslutning) ***
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 14 september 2017 om utkastet till rådets beslut om ingående på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar av det tredje tilläggsprotokollet till avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen (06750/2017 – C8-0225/2017 – 2017/0042(NLE))
(Godkännande)
(2018/C 337/41)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av utkastet till rådets beslut (06750/2017), |
— |
med beaktande av det tredje tilläggsprotokollet till avtalet om upprättandet av en associering mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Chile, å andra sidan, med anledning av Republiken Kroatiens anslutning till Europeiska unionen (06905/2017), |
— |
med beaktande av den begäran om godkännande som rådet har lagt fram i enlighet med artikel 217 samt artikel 218.6 andra stycket led a i i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (C8-0225/2017), |
— |
med beaktande av artikel 99.1 och 99.4 samt artikel 108.7 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av rekommendationen från utskottet för internationell handel (A8-0277/2017), |
1. |
Europaparlamentet godkänner att protokollet ingås. |
2. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet och kommissionen samt till regeringarna och parlamenten i medlemsstaterna och i Chile. |
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/343 |
P8_TA(2017)0355
Förlängning av programmet för europeisk statistik till 2020 ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 14 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 99/2013 om programmet för europeisk statistik 2013–2017 genom en förlängning av programmet för perioden 2018–2020 (COM(2016)0557 – C8-0367/2016 – 2016/0265(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/42)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0557), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 338.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0367/2016), |
— |
med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av protokoll nr 1 till fördragen om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen, |
— |
med beaktande av protokoll nr 2 till fördragen om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, |
— |
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 14 december 2016 (1), |
— |
efter att ha hört Regionkommittén, |
— |
med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 69f.4 i arbetsordningen och det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 15 juni 2017 att godkänna parlamentets ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor och yttrandet från utskottet för sysselsättning och sociala frågor (A8-0158/2017), |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om den har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag. |
3. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0265
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 14 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om ändring av förordning (EU) nr 99/2013 om programmet för europeisk statistik 2013–2017 genom en förlängning av programmet till 2020
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1951.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/344 |
P8_TA(2017)0356
Europeiska riskkapitalfonder och europeiska fonder för socialt företagande ***I
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 14 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EU) nr 345/2013 om europeiska riskkapitalfonder och förordning (EU) nr 346/2013 om europeiska fonder för socialt företagande (COM(2016)0461 – C8-0320/2016 – 2016/0221(COD))
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/43)
Europaparlamentet utfärdar denna resolution
— |
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (COM(2016)0461), |
— |
med beaktande av artiklarna 294.2 och 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag för parlamentet (C8-0320/2016), |
— |
med beaktande av artikel 294.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande av den 12 september 2016 (1), |
— |
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 14 december 2016 (2), |
— |
med beaktande av den preliminära överenskommelse som godkänts av det ansvariga utskottet enligt artikel 69f.4 i arbetsordningen och det skriftliga åtagandet från rådets företrädare av den 29 juni 2017 att godkänna parlamentets ståndpunkt i enlighet med artikel 294.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
— |
med beaktande av artikel 59 i arbetsordningen, |
— |
med beaktande av betänkandet från utskottet för ekonomi och valutafrågor (A8-0120/2017). |
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att på nytt lägga fram ärendet för parlamentet om den ersätter, väsentligt ändrar eller har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag. |
3. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
P8_TC1-COD(2016)0221
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 14 september 2017 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/… om ändring av förordning (EU) nr 345/2013 om europeiska riskkapitalfonder och förordning (EU) nr 346/2013 om europeiska fonder för socialt företagande
(Eftersom det nåddes en överenskommelse mellan parlamentet och rådet, motsvarar parlamentets ståndpunkt den slutliga rättsakten, förordning (EU) 2017/1991.)
20.9.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 337/345 |
P8_TA(2017)0357
En flerårig plan för demersala bestånd i Nordsjön och de fisken som nyttjar dessa bestånd ***I
Europaparlamentets ändringar antagna den 14 september 2017 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om upprättande av en flerårig plan för demersala bestånd i Nordsjön och de fisken som nyttjar dessa bestånd och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 676/2007 och rådets förordning (EG) nr 1342/2008 (COM(2016)0493 – C8-0336/2016 – 2016/0238(COD)) (1)
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
(2018/C 337/44)
Ändring 2
Förslag till förordning
Skäl 4
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 3
Förslag till förordning
Skäl 4a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 4
Förslag till förordning
Skäl 5
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 5
Förslag till förordning
Skäl 6
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 6
Förslag till förordning
Skäl 6a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 7
Förslag till förordning
Skäl 9a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 8
Förslag till förordning
Skäl 10
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 9
Förslag till förordning
Skäl 10a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 10
Förslag till förordning
Skäl 11
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 11
Förslag till förordning
Skäl 11a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 12
Förslag till förordning
Skäl 14
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 13
Förslag till förordning
Skäl 14a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 14
Förslag till förordning
Skäl 16
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 15
Förslag till förordning
Skäl 17
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 16
Förslag till förordning
Skäl 19
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 17
Förslag till förordning
Skäl 20
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 18
Förslag till förordning
Skäl 25
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 19
Förslag till förordning
Skäl 26
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 20
Förslag till förordning
Artikel 1 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Genom denna förordning upprättas en flerårig plan (nedan kallad planen) för demersala bestånd i unionens vatten i Ices-zonerna IIa, IIIa och IV (”Nordsjön”) och det fiske som nyttjar dessa bestånd. |
1. Genom denna förordning upprättas en flerårig plan (nedan kallad planen) för demersala bestånd i unionens vatten i Ices-zonerna IIa, IIIa och IV ( begreppet ”Nordsjön” innefattar dessa tre zoner ) och det fiske , inklusive fritidsfiske, som nyttjar dessa bestånd. |
Ändring 22
Förslag till förordning
Artikel 1 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2a. Om kommissionen på grundval av vetenskapliga utlåtanden eller en begäran från de berörda medlemsstaterna anser att den förteckning som nämns i artikel 2 behöver justeras, får kommissionen lägga fram ett förslag till ändring av denna förteckning. |
Ändring 23
Förslag till förordning
Artikel 1 – punkt 2b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2b. I denna förordning fastställs även de närmare bestämmelserna för genomförandet av landningsskyldigheten för alla arter som anges i artikel 15.1 i förordning (EU) nr 1380/2013, förutom de bestånd som redan avses i punkt 1 i den här artikeln. |
Ändring 24
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 25
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 1a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 26
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 1b (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 27
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 1c (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 28
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i denna förordning och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013 för att ändra den förteckning över bestånd i grupp 1 som anges i första stycket i denna punkt och i bilagorna I och II till denna förordning, i enlighet med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning. |
Ändring 29
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 3 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 32
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 8a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 33
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 10
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 34
Förslag till förordning
Artikel 2 – led 10a (nytt)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
|
Ändring 35
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Planen ska bidra till att uppnå de mål för den gemensamma fiskeripolitiken som anges i artikel 2 i förordning (EU) nr 1380/2013, särskilt genom att tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen, och ska syfta till att säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som säkerställer maximalt hållbart uttag. |
1. Planen ska bidra till att uppnå de mål för den gemensamma fiskeripolitiken som anges i artikel 2 i förordning (EU) nr 1380/2013, särskilt genom att tillämpa försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen i enlighet med definitionen i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, och den samt bidra till en rättvis levnadsstandard för dem som är beroende av fisket genom att ta hänsyn till de socioekonomiska aspekterna , och den ska syfta till att säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till och bevaras över nivåer som säkerställer maximalt hållbart uttag. Den fiskenivå som medger maximal hållbar avkastning ska uppnås så snart som möjligt och under alla omständigheter stegvis för alla bestånd som omfattas av den här förordningen senast 2020 och ska därefter bevaras på den nivån. När det gäller bestånd för vilka vetenskaplig rådgivning och data saknas ska de mål som anges i artikel 9.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 uppfyllas. De målen säkerställer en bevarandenivå för berörda bestånd som minst är jämförbar med målen för maximal hållbar avkastning. |
Ändring 37
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Planen ska genomföra ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen för att säkerställa att fiskeverksamhetens negativa inverkan på de marina ekosystemen minimeras. Den ska vara förenlig med unionens miljölagstiftning, i synnerhet målet att senast 2020 uppnå god miljöstatus i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2008/56/EG. |
3. Planen ska genomföra ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen för att säkerställa att fiskeverksamhetens negativa inverkan på de marina ekosystemen , i synnerhet hotade livsmiljöer och skyddade arter, inbegripet marina däggdjur och havsfåglar, minimeras. Den ska komplettera och vara förenlig med ekosystemansatsen i fiskeriförvaltningen i enlighet med definitionen i artikel 4.1.9 i förordning (EU) nr 1380/2013 samt unionens miljölagstiftning, i synnerhet målet att senast 2020 uppnå god miljöstatus i enlighet med artikel 1.1 i direktiv 2008/56/EG , samt med målen och föreskrifterna i direktiv 2009/147/EG och 92/43/EEG . Planen ska dessutom innehålla åtgärder som syftar till att motverka negativa socioekonomiska effekter och göra det möjligt för aktörerna att stärka sina långsiktiga ekonomiska utsikter. |
Ändring 38
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 3a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
3a. Planen ska bidra till att bestånd som nyttjas gemensamt med tredjeländer i enlighet med artikel 33.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 förvaltas på ett sätt som är förenligt med målen i artikel 2.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 och så att fiskemöjligheterna totalt inte överstiger de intervall som fastställs i bilaga I till denna förordning. |
Ändring 39
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 3b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
3b. Planen ska beakta unionens bilaterala förbindelser med tredjeländer. I framtida bilaterala avtal med tredjeländer ska planen beaktas. |
Ändring 40
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 4 – led b
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 41
Förslag till förordning
Artikel 3 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4a. Alla åtgärder inom ramen för planen ska genomföras på ett sätt som är förenligt med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning i enlighet med artikel 2.1a i denna förordning. Bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning ska granskas av Ices och STECF senast vid den tidpunkt då dessa åtgärder föreslås av kommissionen i enlighet med artiklarna 4, 5, 6 och 18 i den här förordningen samt artikel 16 i förordning (EU) nr 1380/2013. |
Ändring 42
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Målet för fiskedödligheten ska nås så snart som möjligt och, genom en successiv och stegvis anpassning, senast 2020 för bestånden i grupperna 1 och 2, och det ska därefter bibehållas inom de intervall som fastställs i bilaga I. |
1. Målet för fiskedödligheten ska nås så snart som möjligt och, genom en successiv och stegvis anpassning, senast 2020 för bestånden i grupperna 1 och 2, och det ska därefter bibehållas inom de intervall som fastställs i bilaga I och vara förenligt med målen i artikel 3.1 . |
Ändring 43
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. I enlighet med artikel 16.4 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska fiskemöjligheterna vara förenliga med de målintervall för fiskedödlighet som anges i bilaga I, kolumn A, till den här förordningen. |
2. I enlighet med artikel 16.4 och artikel 17 i förordning (EU) nr 1380/2013 ska fiskemöjligheterna fastställas i enlighet med planens syften och mål samt bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning, och vara förenliga med de målintervall för fiskedödlighet som anges i bilaga I, kolumn A, till den här förordningen. |
Ändring 44
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 3
Kommissionens förslag |
Ändring |
3. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 får fiskemöjligheterna fastställas på nivåer som motsvarar en lägre fiskedödlighet än de nivåer som anges i bilaga I , kolumn A . |
3. Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 får fiskemöjligheterna fastställas på nivåer som motsvarar en lägre fiskedödlighet än de nivåer som anges i bilaga I. |
Ändring 83 och 99
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 4
Kommissionens förslag |
Ändringsförslag |
||
4. Trots vad som sägs i punkterna 2 och 3 får fiskemöjligheterna för ett bestånd fastställas i enlighet med de intervall för fiskedödlighet som anges i bilaga I, kolumn B, förutsatt att det berörda beståndet ligger över den referenspunkt för miniminivån för lekbeståndets biomassa som anges i bilaga II, kolumn A, |
utgår |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ändring 48
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 4a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4a. Fiskemöjligheterna ska under alla omständigheter fastställas på ett sätt som säkerställer att sannolikheten är högst 5 % för att lekbeståndets biomassa sjunker under den gränsreferenspunkt för lekbeståndets biomassa (Blim) som särskilt anges i bilaga II, kolumn B. |
Ändring 49
Förslag till förordning
Artikel 4 – punkt 4b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
4b. Om kommissionen på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning anser att intervallen för fiskedödlighet i bilaga I inte längre korrekt uttrycker planens mål, får kommissionen som en brådskande angelägenhet lägga fram ett förslag till översyn av dessa intervall. |
Ändring 50
Förslag till förordning
Artikel 5 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. Fiskemöjligheterna för bestånden i grupperna 3 och 4 ska vara förenliga med vetenskapliga utlåtanden om maximalt hållbart uttag. |
1. Fiskemöjligheterna för bestånden i grupperna 3 och 4 ska vara förenliga med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning om maximalt hållbart uttag. |
Ändring 51
Förslag till förordning
Artikel 5 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. I avsaknad av vetenskapliga utlåtanden om en nivå för fiskedödlighet som är förenlig med maximalt hållbart uttag, ska fiskemöjligheterna vara förenliga med vetenskapliga utlåtanden som gör det möjligt att säkerställa hållbarheten hos fiskbestånden på grundval av försiktighetsansatsen . |
2. I avsaknad av vetenskaplig rådgivning och data om en nivå för fiskedödlighet som är förenlig med maximalt hållbart uttag, ska beslut om fiskemöjligheterna och åtgärderna fattas i enlighet med försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen som definieras i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013, och i enlighet med de mål som fastställs i artikel 3.1 i den här förordningen . |
Ändring 52
Förslag till förordning
Artikel 6 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
Bestånd i grupp 5 ska förvaltas på grundval av försiktighetsansatsen i enlighet med vetenskapliga utlåtanden . |
Bestånd i grupp 5 ska förvaltas på grundval av försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen i enlighet med definitionen i artikel 4.1.8 i förordning (EU) nr 1380/2013 och i enlighet med bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning och med de mål som fastställs i artikel 3.1 och 3.3 i den här förordningen. Avsaknad av tillräcklig vetenskaplig information får inte tas till intäkt för att skjuta upp eller avstå från att vidta förvaltningsåtgärder för att bevara marina biologiska resurser. |
Ändring 53
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 1
Kommissionens förslag |
Ändring |
1. När vetenskapliga utlåtanden visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden i grupp 1 ligger under den MSY Btrigger eller att förekomsten inom någon av de funktionella enheterna i grupp 2 ligger under den Abundancebuffer som anges i bilaga II, kolumn A, ska alla lämpliga hjälpåtgärder antas för att se till att det berörda beståndet eller den berörda funktionella enheten snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge maximalt hållbart uttag. I synnerhet ska fiskemöjligheterna, genom undantag från artikel 4.2, fastställas till nivåer som, med beaktande av minskningen uttryckt i biomassa eller förekomst, ger en fiskedödlighet under det intervall som anges i bilaga I, kolumn A. |
1. När bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden i grupp 1 ligger under den MSY Btrigger eller att förekomsten inom någon av de funktionella enheterna i grupp 2 ligger under den Abundancebuffer som anges i bilaga II, kolumn A, ska alla lämpliga hjälpåtgärder antas för att se till att det berörda beståndet eller den berörda funktionella enheten snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge maximalt hållbart uttag. I synnerhet ska fiskemöjligheterna, genom undantag från artikel 4.2, fastställas till nivåer som, med beaktande av minskningen uttryckt i biomassa eller förekomst, ger en fiskedödlighet under det intervall som anges i bilaga I, kolumn A , i förhållande till minskningen uttryckt i biomassa och i enlighet med Ices advice rule . Ices advice rule som avses i artikel 2.1b ska gälla. |
Ändring 54
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. När vetenskapliga utlåtanden visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden ligger under den Blim eller att förekomsten inom någon av de funktionella enheterna för havskräfta ligger under den Abundancelimit som anges i bilaga II, kolumn B, till den här förordningen, ska alla ytterligare hjälpåtgärder vidtas för att se till att det berörda beståndet eller den berörda funktionella enheten snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge maximalt hållbart uttag. I synnerhet ska hjälpåtgärderna, genom undantag från artikel 4.2 och 4.4, inbegripa ett tillfälligt stopp av det riktade fisket för det berörda beståndet och en tillräckligt stor minskning av fiskemöjligheterna. |
2. När bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de berörda bestånden ligger under den Blim eller att förekomsten inom någon av de funktionella enheterna för havskräfta ligger under den Abundancelimit som anges i bilaga II, kolumn B, till den här förordningen, ska alla ytterligare hjälpåtgärder vidtas för att se till att det berörda beståndet eller den berörda funktionella enheten snabbt återgår till nivåer över de nivåer som kan ge maximalt hållbart uttag. I synnerhet ska hjälpåtgärderna, genom undantag från artikel 4.2 och 4.4, inbegripa ett tillfälligt stopp av det riktade fisket för det berörda beståndet och en tillräckligt stor minskning av fiskemöjligheterna. |
Ändring 55
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2a. När bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de bestånd som omfattas av den här förordningen understiger MSY Btrigger under ett visst år ska alla lämpliga korrigerande åtgärder antas för att se till att beståndet snabbt återgår till en nivå över den nivå som kan ge maximal hållbar avkastning och fiskedödligheten ska sänkas linjärt i förhållande till minskningen av biomassa och i enlighet med Ices advice rule. Ices advice rule som avses i led 1b av artikel 2.1 ska gälla. |
Ändring 56
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
2b. När bästa tillgängliga vetenskapliga rådgivning visar att lekbeståndets biomassa för något av de bestånd som omfattas av den här förordningen understiger Blim eller ett motsvarande gränsvärde ska ytterligare hjälpåtgärder antas för att se till att beståndet snabbt återgår till en nivå över den nivå som kan ge maximal hållbar avkastning. I synnerhet får dessa hjälpåtgärder omfatta en minskning av fiskemöjligheterna samt ett avbrytande av fisket efter beståndet. |
Ändring 57
Förslag till förordning
Artikel 8 – punkt 2c (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
2c. De korrigerande åtgärder som avses i denna artikel får inbegripa |
||
|
|
||
|
|
||
|
Vilken av de åtgärder som avses i denna artikel som vidtas ska bestämmas utifrån art, allvarlighetsgrad, varaktighet och upprepning av den situation där lekbeståndets biomassa understiger de nivåer som avses i punkt 1. |
Ändring 58
Förslag till förordning
Artikel 9 – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Särskilda bevarandeåtgärder för grupperna 3–7 |
Särskilda bevarandeåtgärder |
Ändring 84
Förslag till förordning
Artikel 9 – inledningen
Kommissionens förslag |
Ändringsförslag |
När vetenskapliga utlåtanden visar att hjälpåtgärder krävs för bevarandet av något av de demersala bestånden i grupperna 3–7, eller när lekbeståndets biomassa för något av bestånden i grupp 1 eller förekomsten i någon av de funktionella enheterna i grupp 2 för ett visst år ligger under de referenspunkter för bevarande som anges i bilaga II, kolumn A, till denna förordning, ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i denna förordning och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013 med avseende på |
När vetenskapliga utlåtanden visar att ytterligare åtgärder krävs för att säkerställa att alla fiskebestånd som omfattas av den här förordningen förvaltas i enlighet med artikel 3 i denna förordning, ska kommissionen ha befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i denna förordning och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013. Oaktat bestämmelserna i artikel 18.1 och 18.3 får kommissionen anta delegerade akter i avsaknad av en sådan gemensam rekommendation som avses i de punkterna. Dessa delegerade akter ska inkludera åtgärder med avseende på |
Ändring 60
Förslag till förordning
Artikel 9 – punkt 1 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 61
Förslag till förordning
Artikel 9a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel 9a |
|
Identifiering av lekområden och återhämtningsområden för fiskbestånd |
|
Senast 2020 ska medlemsstaterna identifiera lekområden och områden avseende vilka det finns tydliga bevis på betydande koncentrationer av fisk under minsta referensstorlek för bevarande och i enlighet med artikel 12.2 i den här förordningen utarbeta gemensamma rekommendationer för inrättande av återhämtningsområden för bestånd som omfattas av den här förordningen. |
Ändring 62
Förslag till förordning
Artikel 10 – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Totalt tillåtna fångstmängder. |
Fiskemöjligheter |
Ändring 63
Förslag till förordning
Artikel 10 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
1a. Vid fördelningen av fiskemöjligheter ska medlemsstaterna ta hänsyn till objektiva och transparenta kriterier i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1380/2013. |
Ändring 64
Förslag till förordning
Artikel 10 – punkt 1b (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
1b. Vid gemensam förvaltning av bestånd som delas med tredjeländer ska medlemsstaterna möjliggöra byte av fiskemöjligheter i enlighet med bestämmelserna i artikel 33.2 i förordning (EU) nr 1380/2013. |
Ändring 65
Förslag till förordning
Artikel 10 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändring |
2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 ska TAC för beståndet av havskräfta i Ices-zonerna IIa och IV vara summan av fångstbegränsningarna i de funktionella enheterna och i de statistiska rektanglarna utanför de funktionella enheterna. |
2. För beståndet av havskräfta i Ices-zonerna IIa och IV ska tillåtna fångstmängder för de enskilda funktionella enheterna samt en gemensam TAC för de statistiska rektanglarna utanför de funktionella enheterna fastställas . |
Ändring 66
Förslag till förordning
Artikel 10a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
Artikel 10a |
||
|
Effekterna av fritidsfisket |
||
|
1. Alla tillgängliga uppgifter om fångster i fritidsfisket ska granskas för att bedöma vilka effekter de kan förväntas ha på bestånden av reglerade arter. |
||
|
2. Rådet ska utvärdera den bedömning som avses i punkt 1. För de bestånd som anses ha ett betydande fritidsfiske ska rådet, när det fastställer fiskemöjligheter, ta hänsyn till fritidsfisket genom att bland annat |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ändring 67
Förslag till förordning
Artikel 11 – rubriken
Kommissionens förslag |
Ändring |
Bestämmelser med koppling till landningsskyldigheten för grupperna 1–7 |
Bestämmelser med koppling till landningsskyldigheten |
Ändring 68
Förslag till förordning
Artikel 11 – led a
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 69
Förslag till förordning
Artikel 11 – led c
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
|
Ändring 70
Förslag till förordning
Artikel 11 – punkt 1a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
De åtgärder som anges i första stycket i den här artikeln ska bidra till att uppnå målen i artikel 3 i den här förordningen, i synnerhet avseende skydd av ungfisk och lekande fisk. |
Ändring 71
Förslag till förordning
Artikel 11a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
|
Artikel 11a |
||
|
Tekniska åtgärder |
||
|
1. Kommissionen ges behörighet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 18 i den här förordningen och artikel 18 i förordning (EU) nr 1380/2013 med avseende på följande tekniska åtgärder: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. De åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln ska bidra till att nå de övergripande mål som anges i artikel 3. |
Ändring 97
Förslag till förordning
Artikel 12 – punkt 2
Kommissionens förslag |
Ändringsförslag |
2. Vid tillämpning av punkt 1 i denna artikel, får medlemsstater med direkt förvaltningsintresse lägga fram gemensamma rekommendationer i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 för första gången senast tolv månader efter det att denna förordning trätt i kraft och därefter tolv månader efter varje gång en utvärdering av planen lagts fram i enlighet med artikel 17. De får också lämna sådana rekommendationer när det bedöms att så är nödvändigt, i synnerhet om det sker en plötslig förändring i situationen för något av de bestånd som omfattas av den här förordningen. Gemensamma rekommendationer avseende åtgärder som avser ett visst kalenderår ska lämnas in senast den 1 juli det föregående året. |
2. Vid tillämpning av punkt 1 i denna artikel, får medlemsstater med direkt förvaltningsintresse lägga fram gemensamma rekommendationer i enlighet med artikel 18.1 i förordning (EU) nr 1380/2013 för första gången senast tolv månader efter det att denna förordning trätt i kraft och därefter tolv månader efter varje gång en utvärdering av planen lagts fram i enlighet med artikel 17. De får också lämna sådana rekommendationer när det bedöms att så är nödvändigt, i synnerhet om det sker en plötslig förändring i situationen för något av de bestånd som omfattas av den här förordningen. Gemensamma rekommendationer avseende åtgärder som avser ett visst kalenderår ska lämnas in senast den 1 juli det föregående året. |
|
Oaktat bestämmelserna i artikel 18.1 och 18.3 i förordning (EU) nr 1380/2013 får kommissionen anta delegerade akter även i avsaknad av en sådan gemensam rekommendation som avses i de punkterna. |
Ändring 74
Förslag till förordning
Artikel 17
Kommissionens förslag |
Ändring |
||
Senast fem år efter ikraftträdandet av denna förordning och därefter vart femte år ska kommissionen säkerställa en utvärdering av planens effekter på de bestånd som omfattas av denna förordning och på de fisken som nyttjar dessa bestånd. Kommissionen ska lägga fram resultatet av utvärderingen för Europaparlamentet och rådet. |
Senast tre år efter ikraftträdandet av denna förordning och därefter vart femte år ska kommissionen säkerställa en utvärdering av planens effekter på de bestånd som omfattas av denna förordning och på de fisken som nyttjar dessa bestånd , samt av i vilken utsträckning förordningens mål har uppfyllts, däribland målen om återställande av fiskebestånd till nivåer över nivåer som kan ge maximal hållbar avkastning och framstegen mot god miljöstatus . Kommissionen ska lägga fram resultatet av utvärderingen för Europaparlamentet och rådet. Kommissionen får rapportera vid ett tidigare datum om den anser att så är nödvändigt. |
||
|
Kommissionen ska årligen rapportera till Europaparlamentet och rådet om framstegen när det gäller uppnåendet av målen i denna förordning och situationen för fiskbestånden och de bestånd som omfattas av denna förordning, och detta ska ske så snart som möjligt efter antagandet av den årliga förordningen om fastställande av fiskemöjligheter i unionens vatten och i vissa icke-EU-vatten. Denna rapport ska bifogas den årsrapport som avses i artikel 50 i förordning (EU) nr 1380/2013. |
||
|
Rapporten ska innehålla följande: |
||
|
|
||
|
|
Ändring 75
Förslag till förordning
Artikel 18a (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
|
Artikel 18a |
|
Stöd från Europeiska havs- och fiskerifonden |
|
Åtgärder för tillfälligt upphörande som antas för att uppnå planens mål ska betraktas som sådant tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet som avses i artikel 33.1 a och c i förordning (EU) nr 508/2014. |
(Den här artikeln ska stå med i kapitel X)
Ändring 85
Förslag till förordning
Bilaga I
Kommissionens förslag
1. Grupp 1
Bestånd |
Intervall för mål för fiskedödlighet som ger maximalt hållbart uttag (FMSY) |
|
Kolumn A |
Kolumn B |
|
Nordsjötorsk |
0,22 – 0,33 |
0,33 – 0,49 |
Kolja |
0,25 – 0,37 |
0,37 – 0,52 |
Nordsjöspätta |
0,13 – 0,19 |
0,19 – 0,27 |
Gråsej |
0,20 – 0,32 |
0,32 – 0,43 |
Nordsjötunga |
0,11 – 0,20 |
0,20 – 0,37 |
Kattegattunga |
0,19 – 0,22 |
0,22 – 0,26 |
Nordsjövitling |
Ej fastställt |
Ej fastställt |
2. Grupp 2
Funktionell enhet för havskräfta (FU) |
Intervall för mål för fiskedödlighet som ger maximalt hållbart uttag (FMSY) (uttryckt i uttagsnivå) |
|
Kolumn A |
Kolumn B |
|
Sektion IIIa FU 3 och 4 |
0,056 – 0,079 |
0,079 – 0,079 |
Farn Deeps FU 6 |
0,07 – 0,081 |
0,081 – 0,081 |
Fladen grund FU 7 |
0,066 – 0,075 |
0,075 – 0,075 |
Firth of Forth FU 8 |
0,106 – 0,163 |
0,163 – 0,163 |
Moray Firth (FU 9). |
0,091 – 0,118 |
0,118 – 0,118 |
Ändring
1. Grupp 1
Intervallen i tabellen motsvarar värdena i den senaste versionen av Ices Special Request Advice ”EU request to ICES to provide FMSY ranges for selected North Sea and Baltic Sea stocks” |
||
Bestånd |
Intervall för mål för fiskedödlighet som ger maximalt hållbart uttag (FMSY) |
|
Torsk i delområde IV och sektionerna VIId och IIIa väst |
FMSY lower – FMSY |
|
Kolja i delområde IV och sektionerna VIa och IIIa väst |
FMSY lower – FMSY |
|
Rödspätta i delområde IV och sektion IIIa |
FMSY lower – FMSY |
|
Gråsej i delområdena IV och VI och i sektion IIIa |
FMSY lower – FMSY |
|
Tunga i delområde IV |
FMSY lower – FMSY |
|
Tunga i sektion IIIa och delsektionerna 22–24 |
FMSY lower – FMSY |
|
Vitling i delområde IV och sektion VIId |
FMSY lower – FMSY |
|
Marulk i sektion IIIa och delområdena IV och VI |
FMSY lower – FMSY |
|
Nordhavsräka i sektionerna IVa öst och IIIa |
FMSY lower – FMSY |
|
2. Grupp 2
Intervallen i tabellen motsvarar värdena i den senaste versionen av Ices Special Request Advice ”EU request to ICES to provide FMSY ranges for selected North Sea and Baltic Sea stocks” |
||
Funktionell enhet för havskräfta (FU) |
Intervall för mål för fiskedödlighet som ger maximalt hållbart uttag (FMSY) (uttryckt i uttagsnivå) |
|
|
Kolumn A |
|
Sektion IIIa FU 3 och 4 |
FMSY lower – FMSY |
|
Farn Deeps FU 6 |
FMSY lower – FMSY |
|
Fladen grund FU 7 |
FMSY lower – FMSY |
|
Firth of Forth FU 8 |
FMSY lower – FMSY |
|
Moray Firth (FU 9). |
FMSY lower – FMSY |
|
Ändring 77
Förslag till förordning
Bilaga II
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||||||
Bilaga II |
Bilaga II |
||||||||
Referenspunkter för bevarande |
Referenspunkter för bevarande |
||||||||
(enligt artikel 7) |
(enligt artikel 7) |
||||||||
|
|
||||||||
Bestånd |
Referenspunkt för miniminivån för lekbeståndets biomassa (i ton) (MSY Btrigger) |
Gränsreferenspunkt för biomassa (i ton) (Blim) |
Bestånd |
Referenspunkt för miniminivån för lekbeståndets biomassa (i ton) (MSY Btrigger) |
Gränsreferenspunkt för biomassa (i ton) (Blim) |
||||
|
|
Kolumn A |
Kolumn B |
||||||
Nordsjötorsk |
165 000 |
118 000 |
Torsk i delområde IV och sektionerna VIId och IIIa väst |
165 000 |
118 000 |
||||
Kolja |
88 000 |
63 000 |
Kolja i delområde IV och sektionerna VIa och IIIa väst |
88 000 |
63 000 |
||||
Nordsjöspätta |
230 000 |
160 000 |
Rödspätta i delområde IV och sektion IIIa |
230 000 |
160 000 |
||||
Gråsej |
200 000 |
106 000 |
Gråsej i delområdena IV och VI och i sektion IIIa |
150 000 |
106 000 |
||||
Nordsjötunga |
37 000 |
26 300 |
Tunga i delområde IV |
37 000 |
26 300 |
||||
Kattegattunga |
2 600 |
1 850 |
Tunga i sektion IIIa och delsektionerna 22–24 |
2 600 |
1 850 |
||||
Nordsjövitling |
Ej fastställt |
Ej fastställt |
Vitling i delområde IV och sektion VIId |
Ej fastställt |
Ej fastställt |
||||
|
|
|
Marulk i sektion IIIa och delområdena IV och VI |
Ej fastställt |
Ej fastställt |
||||
|
|
|
Nordhavsräka i sektionerna IVa öst och IIIa |
Ej fastställt |
Ej fastställt |
||||
|
|
||||||||
Funktionell enhet för havskräfta (FU) |
Referenspunkt för miniminivå för förekomst (i miljoner) (Abundancebuffer) |
Gränsreferenspunkt för förekomst (i miljoner) (Abundancelimit) |
Funktionell enhet för havskräfta (FU) |
Referenspunkt för miniminivå för förekomst (i miljoner) (Abundancebuffer) |
Gränsreferenspunkt för förekomst (i miljoner) (Abundancelimit) |
||||
|
|
Kolumn A |
Kolumn B |
||||||
Sektion IIIa FU 3 och 4 |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
Sektion IIIa FU 3 och 4 |
Ej tillämpligt |
Ej tillämpligt |
||||
Farn Deeps FU 6 |
999 |
858 |
Farn Deeps FU 6 |
999 |
858 |
||||
Fladen grund FU 7 |
3 583 |
2 767 |
Fladen grund FU 7 |
3 583 |
2 767 |
||||
Firth of Forth FU 8 |
362 |
292 |
Firth of Forth FU 8 |
362 |
292 |
||||
Moray Firth FU 9 |
262 |
262 |
Moray Firth FU 9 |
262 |
262 |
Ändring 78
Förslag till förordning
Bilaga IIa (ny)
Kommissionens förslag |
Ändring |
||||
|
Bilaga IIa |
||||
|
Förbjudna arter |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
(1) Ärendet återförvisades för interinstitutionella förhandlingar till det ansvariga utskottet, i enlighet med artikel 59.4 fjärde stycket i arbetsordningen (A8-0263/2017).
(1a) Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (EUT L 20, 26.1.2010, s. 7).
(1b) Rådets direktiv 92/43/EEG av den 21 maj 1992 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter (EGT L 206, 22.7.1992, s. 7).
(42) A Long Term Management Plan for North Sea Nephrops