ISSN 1725-2504 |
||
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47 |
|
![]() |
||
Svensk utgåva |
Meddelanden och upplysningar |
49 årgången |
|
||
2006/C 047/5 |
||
|
|
|
(1) Text av betydelse för EES |
SV |
|
I Meddelanden
Kommissionen
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/1 |
Eurons växelkurs (1)
24 februari 2006
(2006/C 47/01)
1 euro=
|
Valuta |
Kurs |
USD |
US-dollar |
1,1896 |
JPY |
japansk yen |
139,11 |
DKK |
dansk krona |
7,4604 |
GBP |
pund sterling |
0,68030 |
SEK |
svensk krona |
9,4200 |
CHF |
schweizisk franc |
1,5602 |
ISK |
isländsk krona |
78,82 |
NOK |
norsk krona |
8,0465 |
BGN |
bulgarisk lev |
1,9558 |
CYP |
cypriotiskt pund |
0,5747 |
CZK |
tjeckisk koruna |
28,360 |
EEK |
estnisk krona |
15,6466 |
HUF |
ungersk forint |
252,77 |
LTL |
litauisk litas |
3,4528 |
LVL |
lettisk lats |
0,6960 |
MTL |
maltesisk lira |
0,4293 |
PLN |
polsk zloty |
3,7850 |
RON |
rumänsk leu |
3,5053 |
SIT |
slovensk tolar |
239,49 |
SKK |
slovakisk koruna |
37,285 |
TRY |
turkisk lira |
1,5724 |
AUD |
australisk dollar |
1,6062 |
CAD |
kanadensisk dollar |
1,3715 |
HKD |
Hongkongdollar |
9,2302 |
NZD |
nyzeeländsk dollar |
1,7949 |
SGD |
singaporiansk dollar |
1,9323 |
KRW |
sydkoreansk won |
1 149,63 |
ZAR |
sydafrikansk rand |
7,2830 |
CNY |
kinesisk yuan renminbi |
9,5682 |
HRK |
kroatisk kuna |
7,3098 |
IDR |
indonesisk rupiah |
11 054,36 |
MYR |
malaysisk ringgit |
4,419 |
PHP |
filippinsk peso |
62,038 |
RUB |
rysk rubel |
33,5320 |
THB |
thailändsk baht |
46,852 |
Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/2 |
Medlemsstaternas uppgifter om statligt stöd som beviljats med stöd av kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag
(2006/C 47/02)
(Text av betydelse för EES)
Stöd nummer: XS 30/2001
Medlemsstat: Italien
Region: Regionen Marche
Stödordningens namn: Regional lag nr 5 av 9 maj 2001 – ändring av regional lag nr 33 av den 28 oktober 1999, ”Stöd till och förnyelse av det regionala turistutbudet”
Rättslig grund: Legge regionale 9 maggio 2001 n. 5
Stödordningens beräknade utgifter per år: 250 000 EUR för 2003
250 000 EUR för 2004
250 000 EUR för 2005
250 000 EUR för 2006
Högsta tillåtna stödnivå: 15 % BBE för små företag och 7,5 % BBE för medelstora företag. I områden som omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i EG-fördraget kommer stödnivån att ligga på 8 % NBE + 10 % BBE för små företag och 8 % NBE + 6 % BBE för medelstora företag
Datum för genomförande: Från och med 2001
Stödordningens varaktighet: Stödordningens varaktighet är längre än giltighetstiden för förordning (EG) nr 70/2001 (som löper ut den 31 december 2006). Regionen Marche åtar sig att ändra ordning så att den blir förenlig med nya gemenskapsregler
Stödets syfte: Stödet omfattar kapitalbidrag och räntebidrag för genomförande av investeringar i turismsektorn som omfattas av definitionen i artikel 2 i förordning (EG) nr 70/2001
Sektorer av ekonomin som berörs: Små och medelstora företag som är verksamma inom turismsektorn
Den beviljande myndighetens namn och adress:
Regione Marche |
Servizio Turismo ed Attività ricettive |
Via G. da Fabriano |
I-60100 Ancona |
Tfn: 071 80 61 |
Stöd nummer: XS 122/04
Medlemsstat: Italien
Region: Marche
Namnet på stödordningen: Samlat programdokument mål 2 för 2000–2006 – åtgärd 1.1: Stöd till investeringar i produktion och miljöskydd vid små och medelstora industri- och hantverksföretag, delåtgärd 1.1.1: Stöd till små och medelstora industriföretag för investeringar i produktionen, åtgärd b2 enligt artikel 11 i lag 598/94: investeringsstöd för teknisk innovation, miljöskydd, organisatorisk innovation, kommersiell innovation och arbetsplatssäkerhet
Rättslig grund: Docup Ob. 2 2000-2006
Stödordningens beräknade utgifter per år: Normalt stöd:
2001: 788 835,00 EUR
2002: 831 006,00 EUR
2003: 989 370,60 EUR
Totalt: 2 609 211,60 EUR
Övergångsstöd:
2001: 268 149,60 EUR
2002: 431 879,10 EUR
2003: 402 292,20 EUR
Totalt: 1 102 320,90 EUR
Normalt stöd:
2004: 3 028 405,00 EUR
2005: 3 221 452,00 EUR
2006: 1 600 855,00 EUR
Övergångsstöd:
2004: 411 207,00 EUR
2005: 32 622,00 EUR
Högsta tillåtna stödnivå: I enlighet med förordning (EG) nr 70/2001 kommer följande stödsatser att tillämpas: 15 % BBE för småföretag och 7,5 % BBE för medelstora företag. I de områden som omfattas av undantag enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget kommer stödnivån att ligga på 8 % NBE + 10 % BBE för småföretag och 8 % NBE + 6 % BBE för medelstora företag
Datum för genomförande: Enligt de riktlinjer som utfärdats av kommissionen är den slutliga stödmottagarens kostnader stödberättigande från och med den dag då meddelandet om ansökningsomgång offentliggörs.
Stöd får endast beviljas investeringar som görs efter det att ansökan om stöd har lämnats in
Stödordningens varaktighet: Stödordningen gäller under samma tidsperiod som det samlade programdokumentet för 2000–2006
Stödets syfte: Stödet avser små och medelstora industriföretag i regionen Marche som omfattas av mål 2 och avvecklingsåtgärder
Sektorer av ekonomin som berörs: Verksamhetsområdena C, D, E, F enligt ISTAT:s klassificering av ekonomiska verksamheter från 1991, med de undantag och begränsningar för statligt stöd som anges i gemenskaps-lagstiftningen (bland annat för export och bilindustrin).
Åtgärden omfattar inte produktion, bearbetning och saluföring av produkter som omfattas av bilaga I till EG-fördraget
Den beviljande myndighetens namn och adress:
Regione Marche |
Servizio Industria e Artigianato |
Via Tiziano, n. 44 |
I-60100 Ancona |
Tfn: 071 80 61 |
Övriga upplysningar: Det är fråga om en ändring av stöd XS 140/2003
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/4 |
Uppgifter från medlemsstaterna om statligt stöd som beviljats enligt kommissionens förordning (EG) nr 70/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 364/2004 av den 25 februari 2004
(2006/C 47/03)
(Text av betydelse för EES)
Stöd nummer |
XS 149/04 |
|||||||
Medlemsstat |
Förenade kungariket |
|||||||
Region |
Nordöstra England |
|||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Alnwick Garden Trust |
|||||||
Rättslig grund |
Industrial Development Act 1982 Sections 7 & 11 Section 2 Local Government Act 2000 |
|||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
|
|||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbelopp |
1 908 313 GBP |
||||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.6 och artikel 5 i förordningen |
Ja |
|
|||||
Datum för genomförande |
Fr.o.m. den 13 oktober 2004 |
|||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
T.o.m. den 30 april 2005 |
|||||||
Stödets syfte |
Stöd till små och medelstora företag |
Ja |
|
|||||
Sektorer av ekonomin som berörs |
Alla sektorer som är berättigade till stöd till små och medelstora företag |
Ja |
||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Government Office for the North East European Programmes Secretariat |
|||||||
Adress:
|
||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
I överensstämmelse med artikel 6 i förordningen |
Ja |
|
Stöd nummer |
XS 6/05 |
||||||||
Medlemsstat |
Italien |
||||||||
Region |
Umbrien |
||||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Stöd till små och medelstora företag som erbjuder övernattningar för turister på hotell och andra inkvarteringsställen, på campingplatser och liknande samt i historiska byggnader. Stödet avser också aktiviteter i samband med inkvartering samt konsthantverk respektive traditionellt hantverk |
||||||||
Rättslig grund |
Determinazione Dirigenziale n. 9086 del 21 ottobre 2004. Bando per la presentazione di proposte per la promozione di progetti integrati da parte dei seguenti soggetti: Pool di piccole e medie imprese, pool di piccole e medie imprese ed enti pubblici per la realizzazione della filiera turismo — ambiente — cultura nella regione Umbria |
||||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Maximalt 2 miljoner EUR per år av den totala budgeten på 7 miljoner EUR som anslagits till stödordningen |
||||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
|
||||||||
Datum för genomförande |
Datum för offentliggörandet av ansökningsomgången: allmänt tillägg till ”BUR” – huvudserien – nr 46 av den 4 november 2004. Sista dag för att inkomma med ansökan är den 16 februari 2005. Stödet kommer uteslutande att beviljas på grundval av företagens ansökningar om stöd som lämnas in från och med dagen för offentliggörandet av ansökningsomgången. Endast de investeringar som görs efter datumet för inlämnandet av ansökan kan komma i fråga för stöd. |
||||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Stöd får beviljas till företagsinvesteringar till och med den 31 december 2006 |
||||||||
Stödets syfte |
Stöd till befintliga och framtida små och medelstora företag som erbjuder övernattning till turister på hotell och andra inkvarteringsställen, på campingplatser och liknande samt i historiska byggnader. Stödet avser också aktiviteter i samband med inkvartering samt konsthantverk respektive traditionellt hantverk. De investeringar som omfattas av denna stödordning avser kostnader för byggnadsarbeten, inre och yttre slutarbeten, anläggningar, sport- och fritidsanläggningar, datorer, maskiner, utomhusutrustning och tekniska kostnader för arbetsplanering och arbetsledning |
||||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Företag som bedriver verksamhet inom turistnäringen och inom sektorn för konsthantverk och traditionellt hantverk |
||||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Regione dell'Umbria Direzione Cultura, Turismo, Istruzione, Formazione e Lavoro – Servizio Turismo |
||||||||
Adress:
|
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/6 |
Uppgifter från medlemsstaterna om statligt stöd som beviljats enligt kommissionens förordning (EG) nr 68/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till utbildning, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 363/2004 av den 25 februari 2004
(2006/C 47/04)
(Text av betydelse för EES)
Stöd nummer |
XT 11/05 |
|||
Medlemsstat |
Polen |
|||
Region |
Hela landet |
|||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Allmänt utbildningsstöd för unga anställda |
|||
Rättslig grund |
Art. 12 ust. 5 pkt 5 i ust. 6 ustawy o promocji zatrudnienia i instytucjach rynku pracy (Dz.U. nr 99, poz. 1001) Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 31 sierpnia 2004 r. w sprawie refundowania ze środków Funduszu Pracy wynagrodzeń wypłacanych młodocianym pracownikom (Dz.U. nr 190 poz. 1951) |
|||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp: |
|
|
2004 |
80 645 161,29 EUR |
|||
2005 |
41 474 654,38 EUR |
|||
Garanterade lån |
|
|||
Enskilt stöd |
Totalt stödbelopp |
|
||
Garanterade lån |
|
|||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.7 i förordningen |
Ja |
|
|
Datum för genomförande |
Fr.o.m. den 31 augusti 2004 |
|||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
T.o.m. den 31 december 2006 |
|||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
||
Särskild utbildning |
Nej |
|||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Alla sektorer som är berättigade till utbildningsstöd |
Ja |
||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Wojewódzkie Komendy Ochotniczych Hufców Pracy i Powiatowe Urzędy Pracy (regionala volontärsförmedlingar och lokala arbetsförmedlingar), i hela Polen. |
|||
Adress: Circa 370 avdelningar i hela Polen. |
||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
I överensstämmelse med artikel 5 i förordningen |
Ja |
|
Stöd nummer |
XT 15/05 |
||||||
Medlemsstat |
Italien |
||||||
Region |
Ligurien |
||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Meddelande om ansökningsomgång från regionen Ligurien avseende åtgärder under 2004 i form av utbildningsplaner för företag, sektorer och områden samt utarbetande av en praxis för livslångt lärande. |
||||||
Rättslig grund |
Art. 9 legge 19 luglio 1993 n. 236; Art. 48, legge 23.12.2000 n. 388; Decreto del Ministero del Lavoro n. 243 del 22 settembre 2004 |
||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
1 671 562,65 EUR |
||||
Garanterade lån |
|
||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbelopp |
|
|||||
Garanterade lån |
|
||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2—4.6 i förordningen |
Ja |
|
||||
Datum för genomförande |
Fr.o.m. den 21 februari 2005 |
||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Preliminärt t.o.m. den 30 juni 2007. Om förordning (EG) nr 68/2001 ändras efter den 31 december 2006 kommer stödordningen att anpassas efter de nya bestämmelserna. |
||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
|||||
Särskild utbildning |
Ja |
||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Alla sektorer som är berättigade till utbildningsstöd |
Ja |
|||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Regione Liguria Settore politiche attive del lavoro |
||||||
Adress:
|
|||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
I överensstämmelse med artikel 5 i förordningen Undantaget får inte tillämpas på stora enskilda stöd som kräver förhandsanmälan till kommissionen om det stödbelopp som beviljas ett enskilt företag för ett enskilt utbildningsprojekt överstiger 1 miljon EUR |
Ja |
|
Stöd nr |
XT 54/05 |
||||||||
Medlemsstat |
Storbritannien |
||||||||
Region |
Nordvästra England |
||||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
United Biscuits (UK) Limited |
||||||||
Rättslig grund |
Regional Development Act 1998 |
||||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
|
||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbeloppet |
0,25 milj. GBP |
|||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.7 i förordningen |
Ja 50 % |
|
||||||
Datum för genomförande |
Från och med den 31.12.2005 |
||||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Till och med den 31.12.2006 |
||||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
|||||||
Särskild utbildning |
Nej |
||||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Alla sektorer som är berättigade till utbildningsstöd |
Ja |
|||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: North West Development Agency Kontaktpersson: Jayant Mehta |
||||||||
Adress:
|
|||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
Överensstämmer med artikel 5 i förordningen |
Ja |
|
Stöd nr |
XT 55/05 |
||||||||
Medlemsstat |
Storbritannien |
||||||||
Region |
Nordvästra England – Liverpool |
||||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Buddleia Project – Upper Parliament Street/Greenland Lane |
||||||||
Rättslig grund |
S 5 Regional Development Agencies Act 1998 |
||||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
|
||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbeloppet |
500 000 GBP |
|||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.7 i förordningen |
Ja |
Stödnivå 5 % |
||||||
Datum för genomförande |
Från och med den 31.12.2005 |
||||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Till och med den 31.12.2006 |
||||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
|||||||
Särskild utbildning |
|
||||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Alla sektorer som är berättigade till utbildningsstöd |
Ja |
|||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Jayant Mehta, koordinator för statligt stöd |
||||||||
Adress:
|
|||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
Överensstämmer med artikel 5 i förordningen |
Ja |
|
Stöd nr |
XT 56/05 |
|||||||
Medlemsstat |
Storbritannien |
|||||||
Region |
West Midlands |
|||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Program för matchande av rekrytering och kompetensutveckling inom tillverkningssektorn |
|||||||
Rättslig grund |
Training: Employment Act 1973 Section 2(1) and 2(2) as substantiated by Section 25 of the Employment and Training Act 1998 and the Industrial Development Act 1982, Section 11 |
|||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
3,6 miljoner GBP |
|||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbelopp |
|
||||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.6 i förordningen |
Ja |
|
|||||
Datum för genomförande |
Från och med den 19.8.2005 |
|||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Till och med den 31.12.2006 |
|||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
||||||
Särskild utbildning |
Ja |
|||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Begränsat till vissa sektorer |
Ja |
||||||
|
Ja |
|||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Learning and Skills Council |
|||||||
Adress:
|
||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
Överensstämmer med artikel 5 i förordningen Stödordningen är inte tillämplig när beloppet för det stöd som beviljas ett företag för ett enskilt utbildningsprojekt överstiger 1 miljon EUR. I sådana fall skall det enskilda stödet anmälas till Europeiska kommissionen för godkännande |
Ja |
|
Stöd nr |
XT 57/05 |
|||||||
Medlemsstat |
Storbritannien |
|||||||
Region |
West Midlands |
|||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Stöd- och utbildningsprogram för före detta anställda hos Rover |
|||||||
Rättslig grund |
Training: Employment Act 1973 Section 2(1) and 2(2) as substantiated by Section 25 of the Employment and Training Act 1998 and the Industrial Development Act 1982, Section 11 |
|||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
3,6 miljoner GBP |
|||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbelopp |
|
||||||
Garanterade lån |
|
|||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.6 i förordningen |
Ja |
|
|||||
Datum för genomförande |
Från och med den 4.8.2005 |
|||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Till och med den 31.12.2006 |
|||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
||||||
Särskild utbildning |
Ja |
|||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Begränsat till vissa sektorer |
Ja |
||||||
|
Ja |
|||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: Learning and skills Council |
|||||||
Adress:
|
||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
Överensstämmer med artikel 5 i förordningen Stödordningen är inte tillämplig när beloppet för det stöd som beviljas ett företag för ett enskilt utbildningsprojekt överstiger 1 miljon EUR. I sådana fall skall det enskilda stödet anmälas till Europeiska kommissionen för godkännande |
Ja |
|
Stöd nr |
XT 58/05 |
||||||||
Medlemsstat |
Storbritannien |
||||||||
Region |
Nordvästra England |
||||||||
Namnet på stödordningen eller namnet på det företag som tar emot det enskilda stödet |
Stiftelsen för arbetspraktik i nordvästra England |
||||||||
Rättslig grund |
S 5 Regional Development Agency Act 1998 |
||||||||
Stödordningens beräknade utgifter per år eller totalt belopp som beviljats företaget som enskilt stöd |
Stödordning |
Årligt totalbelopp |
190 000 GBP |
||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Enskilt stöd |
Totalt stödbeloppet |
|
|||||||
Garanterade lån |
|
||||||||
Högsta tillåtna stödnivå |
Överensstämmer med artikel 4.2-4.7 i förordningen |
Ja |
|
||||||
Datum för genomförande |
Från och med den 19.9.2005 |
||||||||
Stödordningens eller det enskilda stödets varaktighet |
Till och med den 31.3.2006 |
||||||||
Stödets syfte |
Allmän utbildning |
Ja |
|||||||
Särskild utbildning |
Nej |
||||||||
Sektor(er) av ekonomin som berörs |
Begränsat till vissa sektorer |
Ja |
|||||||
Andra tjänster |
Underhållning |
||||||||
Den beviljande myndighetens namn och adress |
Namn: North West Development Agency |
||||||||
Adress:
|
|||||||||
Beviljande av stora enskilda stöd |
Överensstämmer med artikel 5 i förordningen |
Ja |
|
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/13 |
Medlemsstaternas uppgifter om statligt stöd som beviljats med stöd av kommissionens förordning (EG) nr 68/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd till utbildning
(2006/C 47/05)
(Text av betydelse för EES)
Stöd nummer: XT 27/01
Medlemsstat: Italien
Region: Marche
Stödordningens namn: Förordning (EG) nr 68/2001 – Godkännande av statligt stöd till yrkesutbildning – Metoder för att genomföra och finansiera yrkesutbildningsåtgärder för arbetstagare
Rättslig grund: Deliberazione della Giunta regionale n. 1045 del 22.5.2001
Stödordningens beräknade utgifter till och med den 31 december 2006: 70 miljarder lire
Högsta tillåtna stödnivå:
Stora företag |
Särskild utbildning |
Allmän utbildning |
Områden som inte får stöd |
25 |
50 |
Områden som får stöd |
30 |
55 |
Små och medelstora företag |
Särskild utbildning |
Allmän utbildning |
Områden som inte får stöd |
35 |
70 |
Områden som får stöd |
40 |
75 |
De ovanstående stödnivåerna ökas med 10 % om den stödberättigade åtgärden avser utbildning av följande mindre gynnade kategorier av arbetstagare:
— |
Unga arbetstagare under 25 år som inte ännu har fått en första reguljär avlönad anställning (förutsatt att personen i fråga inte är anställd sedan mer än sex månader räknat från förfallodagen för det offentliggörande som begäran om stöd grundar sig på). |
— |
Personer som har allvarliga funktionshinder av fysisk, mental eller psykisk art men som ändå kan delta på arbetsmarknaden. |
— |
Migrerande arbetstagare som flyttar eller har flyttat inom gemenskapen eller bosätter sig i gemenskapen för att arbeta, och som behöver yrkesutbildning och/eller språkutbildning. |
— |
Personer som önskar komma tillbaka till arbetslivet efter ett uppehåll på minst tre år, i synnerhet sådana som slutat arbeta på grund av svårigheten att förena arbetsliv och familjeliv (förutsatt att personen i fråga inte är anställd sedan mer än sex månader räknat från förfallodagen för det offentliggörande som begäran om stöd grundar sig på). |
— |
Personer över 45 år som inte har gymnasiekompetens eller motsvarande. |
— |
Långtidsarbetslösa, dvs. personer som inte har haft arbete tolv månader i följd (förutsatt att personen i fråga inte är anställd sedan mer än sex månader räknat från förfallodagen för det offentliggörande som begäran om stöd grundar sig på). |
Om stödet beviljas inom sjötransportsektorn får en stödnivå på 100 % godkännas, oavsett om utbildningsprojektet avser särskild eller allmän utbildning, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:
|
Den som deltar i utbildningen får inte vara en aktiv besättningsmedlem utan måste ingå i reservbesättning ombord och utbildningen måste ske ombord på fartyg som är registrerade i gemenskapen. |
Datum för genomförande: Juni 2001
Stödordningens varaktighet: Till och med den 31 december 2006
Stödets syfte: Stödet avser särskild och allmän utbildning. Med allmän utbildning avses utbildning som omfattar undervisning som inte uteslutande eller i huvudsak kan användas i arbetstagarens nuvarande eller framtida anställning i det stödmottagande företaget, utan ger färdigheter som i stor utsträckning går att överföra till andra företag eller andra arbetsområden och därmed väsentligt förbättrar arbetstagarens möjligheter att få anställning.
Som allmän utbildning betraktas följande:
Företagsövergripande utbildning, dvs. utbildning som organiseras gemensamt av flera företag som är oberoende av varandra (i enlighet med den definition av små och medelstora företag som ges i gemenskapslagstiftningen) eller om den är öppen för anställda vid olika företag.
Företagsutbildning som avser de yrkesmässiga profiler som anges i den regionala förteckningen över kvalifikationer och yrken, eller utbildning som avser profiler för vilka införande i förteckningen har begärts
Sektorer av ekonomin som berörs: Alla sektorer
Den beviljande myndighetens namn och adress:
Regione Marche |
Servizio formazione professionale e problemi del lavoro |
Via Tiziano 44 |
I-60125 Ancona |
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/14 |
STATLIGT STÖD – BELGIEN
Statligt stöd C 40/2005 (f.d. N 331/2005) – Ford Genk
Uppmaning enligt artikel 88.2 i EG-fördraget att inkomma med synpunkter
(2006/C 47/06)
(Text av betydelse för EES)
Genom den skrivelse, daterad den 9 november 2005, som återges på det giltiga språket på de sidor som följer på denna sammanfattning, underrättade kommissionen Belgien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende det utbildningsstöd som är kopplat till ovannämnda stöd.
Berörda parter kan inom en månad från dagen för offentliggörandet av denna sammanfattning och den därpå följande skrivelsen inkomma med sina synpunkter på det utbildningsstöd avseende vilket kommissionen inleder förfarandet. Synpunkterna skall sändas till följande adress:
Europeiska kommissionen |
Generaldirektoratet för konkurrens |
Registreringsenheten för statligt stöd |
Rue de la Loi 200 |
B-1049 Bryssel |
Fax (32-2) 296 12 42 |
Inkomna synpunkter kommer att vidarebefordras till den belgiska regeringen. Den tredje part som inkommer med synpunkter kan skriftligen begära konfidentiell behandling av sin identitet, med angivande av skälen för begäran.
SAMMANFATTNING
Förfarande
Det planerade stödet till Ford i Genk anmäldes till kommissionen i ett brev av den 22 juni 2005. Kommissionen begärde ytterliga upplysningar i en skrivelse av den 27 juli 2005, vilka Belgien lämnade i en skrivelse som inkom den 15 september 2005.
Beskrivning
Den tänkta mottagaren av stödet är Ford-Werke GmbH i Genk, Belgien, som utgör en del av Ford Motor Company. I slutet av 2003 offentliggjorde företaget ett investeringsprogram på omkring 700 miljoner EUR, med huvudsakligen inriktning på ett nytt flexibelt tillverkningssystem. Som ett resultat av detta skulle den traditionella produktionen av Mondeo-modellen kompletteras med nästa generation Galaxy och med ett tredje fordon.
De belgiska myndigheterna planerar att bevilja utbildningsstöd på 12,28 miljoner EUR för stödberättigande kostnader som täcker en 3-årsperiod från 2004 till 2006. Stödet skall beviljas som ett engångsstöd från den flamländska gemenskapen (Vlaamse Gemeenschap). De sammanlagda stödberättigande kostnaderna för utbildningsprojektet uppgår till 33,84 miljoner EUR. I programmet ingår delar med särskild utbildning som uppgår till 25,34 miljoner EUR och allmänna utbildningsåtgärder som uppgår till 8,5 miljoner EUR.
Bedömning
I detta skede betvivlar kommissionen starkt att det planerade stödet verkligen uppfyller villkoren i förordningen i två hänseenden. För det första huruvida kostnaderna för följande är stödberättigande: ”Utbildningsfrämjande insatser” (infrastruktur för läsning och samvaro); personalkostnader för utbildningsavdelningen; ”cascading” (genomförandet av stödmottagarens ”slimmade organisationssystem”); kostnader till följd av omstrukturering; kostnader som uppstår till följd av lansering av nya modeller; utgifter som avser perioden före anmälan. För det andra den förslagna klassificeringen av allmän kontra särskild utbildning i fråga om ”rådgivningskostnader” och ”personalkostnader off-line”.
Slutsats
Mot bakgrund av det ovan anförda har kommissionen beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget.
SJÄLVA SKRIVELSEN
”Par la présente, la Commission a l'honneur d'informer la Belgique qu'après avoir examiné les informations fournies par vos autorités sur la mesure citée en objet, elle a décidé d'ouvrir la procédure prévue à l'article 88, paragraphe 2, du traité CE.
PROCÉDURE
1. |
Le projet d'aide en faveur de la société Ford, à Genk, a été notifié à la Commission par lettre du 22 juin 2005. La Commission a demandé des renseignements complémentaires par lettre du 27 juillet 2005, à laquelle la Belgique a répondu par lettre enregistrée le 15 septembre 2005. |
DESCRIPTION DU PROJET
2. |
Le bénéficiaire de l'aide serait la société Ford-Werke GmbH établie à Genk, en Belgique, qui fait partie de Ford Motor Company. L'usine a été ouverte en 1964 et, depuis lors, elle a produit plus de 12 millions de véhicules. Fin 2003, elle a subi, dans le cadre d'une restructuration générale de Ford Europe, une réduction importante de ses effectifs, qui a concerné environ 3 000 salariés sur un total de 9 000. Dans le même temps, la société a annoncé un programme d'investissement d'environ 700 millions d'EUR, essentiellement destinés à un nouveau système de production flexible. Ce programme prévoyait que la production traditionnelle du modèle Mondeo serait complété par la production de la nouvelle génération de Galaxy et d'un troisième véhicule. Actuellement, le travail dans l'usine s'effectue en deux équipes, avec des effectifs de 4 946 personnes. L'année dernière, 207 163 véhicules ont été produits sur le site. |
3. |
Les autorités belges se proposent d'accorder des aides à la formation d'un montant de 12,28 millions d'EUR, couvrant des aides admissibles sur une période de trois ans, de 2004 à 2006. L'aide doit être accordée sous forme d'aide “ad hoc” de la Vlaamse Gemeenschap. Les coûts admissibles totaux du projet de formation s'élèvent à 33,84 millions d'EUR. |
4. |
D'après les renseignements fournis par la Belgique, le programme comprend une partie “formation spécifique”, dont le coût s'élève à 25,34 millions d'EUR. Cette formation spécifique couvrira les activités liées aux postes suivants:
|
5. |
Les coûts de la formation générale s'élèvent à 8,5 millions d'EUR et couvrent les activités liées aux postes suivants:
|
APPRÉCIATION DE L'AIDE
6. |
À ce stade, la Commission estime que les mesures en cause constituent des aides d'État au sens de l'article 87, paragraphe 1, du traité CE; en effet, elles sont attribuées sous forme d'une subvention du gouvernement flamand et sont donc financées par des ressources d'État. Elles sont sélectives, puisqu'elles sont limitées à Ford Genk. Compte tenu du fait qu'elles constituent une part importante du financement de la formation, elles sont susceptibles de fausser la concurrence au sein de la Communauté, en conférant à Ford Genk un avantage sur d'autres concurrents qui ne bénéficient pas des mêmes aides. Enfin, le marché des véhicules à moteur se caractérise par des échanges intensifs entre les États membres. |
7. |
La Belgique ne conteste absolument pas que les mesures en cause constituent des aides d'État et elle demande qu'elles soient approuvées en tant qu'aides à la formation. |
8. |
Les aides prévues ont été appréciées conformément au règlement (CE) no 68/2001 du 12 janvier 2001 concernant l'application des articles 87 et 88 du traité CE aux aides à la formation (1) (ci-après dénommé “le règlement”). Conformément à l'article 5 de ce règlement, si le montant de l'aide accordée à une même entreprise pour un projet individuel de formation est supérieur à 1 million d'EUR, l'aide n'est pas automatiquement exemptée et doit être notifiée et appréciée en vertu des dispositions du règlement. La Commission note qu'en l'espèce, l'aide prévue s'élève à 12,28 millions d'EUR, qu'elle doit être accordée à une seule entreprise et que le projet de formation est un projet individuel. C'est pourquoi elle considère que l'obligation de notification s'applique à l'aide en cause. |
9. |
Conformément à l'article 3, paragraphe 1, du règlement, les aides individuelles sont compatibles avec le marché commun au sens de l'article 87, paragraphe 3, point c), du traité, à condition qu'elles remplissent toutes les conditions du règlement. |
10. |
Au stade actuel de la procédure, la Commission doute sérieusement que les aides envisagées remplissent les conditions du règlement pour ce qui est 1) de la façon dont les autorités belges interprètent l'étendue des coûts admissibles et 2) de la catégorisation proposée en tant que formation générale ou spécifique. |
I. Coûts admissibles
11. |
La Commission note que l'article 4, paragraphe 7, du règlement prévoit que les coûts admissibles d'un projet d'aide à la formation sont les suivants:
|
12. |
La Belgique a fourni un aperçu des coûts de formation qui permet à la Commission d'identifier les coûts admissibles proposés. Les coûts admissibles du programme de formation notifié s'élèvent au total à 33,84 millions d'EUR, dont 25,34 millions correspondent à des actions de formation spécifique et 8,5 millions à des actions de formation générale. D'après les renseignements fournis par la Belgique, les coûts de personnel des participants au projet ne sont pas supérieurs au total des autres coûts admissibles. |
13. |
À ce stade de la procédure, la Commission doute sérieusement de la compatibilité avec l'article 4, paragraphe 7, du règlement d'un certain nombre de dépenses envisagées par la Belgique. Les doutes de la Commission concernent notamment les éléments de coûts suivants: |
i) “Locaux de formation”
14. |
La Belgique décrit les “locaux de formation” comme de grandes salles vitrées comportant des zones réservées à la lecture et aux contacts sociaux. La Belgique propose d'amortir ces zones en tant que coûts admissibles. Or, en l'état actuel des choses, il semble douteux que des bâtiments ou d'autres types d'infrastructures puissent entrer dans le champ d'application de l'article 4, paragraphe 7, point d), du règlement, qui ne mentionne que des “instruments” et des “équipements”. En outre, la Belgique n'a pas fourni suffisamment d'informations sur la mesure dans laquelle ces infrastructures seront utilisées à des fins autres que la formation. |
ii) Coûts de personnel du service Formation
15. |
La Belgique propose d'inclure sous ce poste l'ensemble des coûts de personnel du service de formation de Ford Genk. Or, la Commission doute que ces coûts puissent entrer dans le champ d'application de l'article 4, paragraphe 7, point e), du règlement (“coûts des services de conseil concernant l'action de formation”). |
16. |
En outre, toute société de la taille du bénéficiaire étant normalement dotée d'un service de formation chargé d'assurer et de coordonner les besoins en formation de son personnel, il ne semble pas, à première vue, que la mesure d'aide envisagée puisse être de nature à inciter le bénéficiaire à renforcer son offre de formation. |
iii) Gestion “en cascade”
17. |
D'après la notification, le directeur de l'usine réunit son personnel trois fois par an, afin de l'informer sur la mise en œuvre du système d'“organisation allégée” de Ford. Au stade actuel de la procédure, la Commission doute fortement que cette action aille au-delà d'une simple pratique de gestion ou réponde à un quelconque objectif de formation. Il est donc douteux qu'elle soit admissible au titre de l'article 4, paragraphe 7, du règlement. |
18. |
En outre, on peut également douter que la société ait besoin d'une aide d'État pour entreprendre de telles actions de gestion “en cascade”. Le caractère nécessaire de l'aide constitue une condition préalable à sa compatibilité, conformément à l'article 87, paragraphe 3, point c), du traité. Dans le contexte de la présente affaire, une aide à la formation peut se justifier si elle est nécessaire pour inciter le bénéficiaire à offrir une formation appropriée à ses employés. La gestion “en cascade” semblant être partie intégrante des pratiques de gestion courantes de Ford Genk, la Commission considère qu'à ce stade de la procédure, la nécessité de l'aide n'a pas été démontrée de façon suffisante. |
iv) Coûts de restructuration et coûts de lancement
19. |
Ford Europe a tenté, ces dernières années, d'adapter sa capacité de production à une demande en stagnation. Dans ce contexte, Ford Genk a licencié 2 770 salariés entre décembre 2003 et avril 2004. D'après les autorités belges, la société a demandé à un certain nombre de “salariés clés” de rester pendant encore quelques semaines ou quelques mois dans l'entreprise et de former leurs successeurs, afin de garantir la continuité de la production et le maintien des normes de qualité de la société. Au stade actuel de la procédure, la Commission doute que ces coûts soient admissibles en vertu de l'article 4, paragraphe 7, du règlement, dans la mesure où ils semblent résulter exclusivement de la récente restructuration de l'installation de production. |
20. |
En outre, il semble que la transmission du savoir-faire à travers les générations successives de salariés soit également partie intégrante du cœur de métier de la société, c'est-à-dire des actions nécessaires à la survie de l'entreprise, et qu'elle soit la conséquence de l'objet même de l'activité commerciale. C'est pourquoi la Commission estime, au stade actuel de la procédure, que les aides qui doivent être accordées au titre des coûts de formation liées à la “restructuration” ne semblent pas de nature à réellement inciter la société à renforcer ses actions de formation. |
21. |
Cet argument vaut également pour les aides en faveur du poste “coûts de lancement”. Ces dépenses sont nécessaires pour pouvoir produire de nouveaux modèles dans l'usine, ce qui constitue une caractéristique normale et courante du secteur automobile, nécessaire au maintien de la compétitivité. Il semble donc que les forces du marché devraient suffire, à elles seules, à inciter la société à supporter ce type de coûts. C'est pourquoi la Commission estime qu'à cet égard également, la Belgique n'a pas suffisamment démontré la nécessité de l'aide d'État. |
v) Dépenses relatives à 2004
22. |
La Commission note qu'une partie des coûts admissibles, à savoir 12 243 705 EUR, correspond à des dépenses qui ont déjà été effectuées en 2004. Dans la mesure où cette aide est destinée à alléger des dépenses passées, il est douteux qu'elle ait pu avoir une quelconque incidence sur les actions de formation de la société au cours de cette période. |
II) Nature de la formation
23. |
La Commission note que l'article 4 du règlement opère une distinction entre les projets de formation spécifique et les projets de formation générale. |
24. |
L'article 2, point d), définit la formation spécifique comme “une formation comprenant un enseignement directement et principalement applicable aux postes actuels ou prochains des salariés dans l'entreprise bénéficiaire et procurant des qualifications qui ne sont pas transférables à d'autres entreprises ou d'autres domaines de travail ou ne le sont que dans une mesure limitée”. |
25. |
L'article 2, point e), définit la formation générale comme “une formation comprenant un enseignement qui n'est pas uniquement ou principalement applicable aux postes de travail actuels ou prochains du salarié dans l'entreprise bénéficiaire, et qui procure des qualifications largement transférables à d'autres entreprises ou à d'autres domaines de travail et améliore par conséquent substantiellement la possibilité du salarié d'être employé”. |
26. |
Conformément à l'article 4, paragraphes 2 et 3, les aides à la formation sont compatibles avec le marché commun si elles sont conformes aux intensités d'aide mentionnées dans cet article pour les coûts admissibles. Conformément au règlement, les intensités d'aide maximum pour les grandes entreprises situées dans des régions pouvant bénéficier d'aides régionales conformément à l'article 87, paragraphe 3, point c), du traité sont de 30 % pour la formation spécifique et de 55 % pour la formation générale. |
27. |
À ce stade de la procédure, la Commission exprime des doutes quant à la façon dont les autorités belges interprètent la définition de la formation générale par rapport à la formation spécifique. Il ne peut être exclu qu'elles aient appliqué au projet une définition trop large de la notion de formation générale. |
28. |
Les doutes de la Commission concernent notamment les postes “coûts des services de conseil” et “coûts de personnel hors ligne” (2). Au stade actuel de la procédure, la Commission ne dispose pas d'informations suffisantes sur le contenu précis de ces actions pour pouvoir déterminer quelle est la proportion appropriée de formation “générale” et de formation “spécifique”. |
29. |
D'après les autorités belges, le service Formation de Ford Genk estime qu'environ 70 % de cette formation est de nature générale. Néanmoins, conformément à l'article 4, paragraphe 5, du règlement, dans les cas où le projet comprend des éléments à la fois de formation spécifique et de formation générale qui ne peuvent être séparés aux fins du calcul de l'intensité de l'aide et dans les cas où le caractère spécifique ou général du projet d'aide à la formation ne peut être établi, ce sont les intensités définies pour la formation spécifique qui sont applicables. |
30. |
En outre, la Commission n'a reçu aucune indication supplémentaire permettant de penser que ces cours puissent être considérés comme de la formation générale, c'est-à-dire qu'ils sont organisés conjointement par plusieurs entreprises indépendantes ou que des salariés de différentes entreprises peuvent bénéficier de la formation. La Commission n'a pas non plus reçu d'informations indiquant que les cours sont reconnus, agréés ou validés par les pouvoirs publics. C'est pourquoi, au stade actuel de la procédure, la Commission doute que la formation relève de la définition de la formation spécifique figurant dans le règlement. |
DÉCISION
31. |
Compte tenu des considérations qui précèdent, la Commission a décidé d'engager la procédure prévue à l'article 88, paragraphe 2, du traité CE et elle enjoint à la Belgique de lui fournir, dans un délai d'un mois à compter de la réception de la présente, tous les documents, informations et données nécessaires pour apprécier la compatibilité de l'aide. Elle invite la Belgique à transmettre immédiatement copie de cette lettre au bénéficiaire potentiel de l'aide. |
32. |
La Commission rappelle à la Belgique l'effet suspensif de l'article 88, paragraphe 3, du traité CE et se réfère à l'article 14 du règlement (CE) no 659/1999 du Conseil, qui stipule que toute aide illégale pourra faire l'objet d'une récupération auprès de son bénéficiaire. |
33. |
Par la présente, la Commission avise la Belgique qu'elle informera les intéressés par la publication de la présente lettre et d'un résumé de celle-ci au Journal officiel de l'Union européenne. Elle informera également les intéressés dans les pays de l'AELE signataires de l'accord EEE par publication d'une communication dans le supplément EEE du Journal officiel, ainsi que l'autorité de surveillance de l'AELE, en lui envoyant une copie de la présente. Tous les intéressés susmentionnés seront invités à présenter leurs observations dans un délai d'un mois à compter de la date de cette publication.» |
„Hierbij stelt de Commissie België ervan in kennis dat zij, na onderzoek van de door uw autoriteiten met betrekking tot de bovengenoemde steunmaatregel verstrekte inlichtingen, heeft besloten de procedure van artikel 88, lid 2, van het EG-Verdrag in te leiden.
PROCEDURE
1. |
De voorgenomen steunmaatregel voor Ford in Genk is bij schrijven van 22 juni 2005 bij de Commissie aangemeld. De Commissie heeft om aanvullende inlichtingen verzocht bij schrijven van 27 juli 2005, waarop de Belgische autoriteiten hebben geantwoord bij een schrijven dat op 15 september 2005 werd geregistreerd. |
BESCHRIJVING VAN HET PROJECT
2. |
De steun zou worden verleend aan Ford-Werke GmbH in Genk, België, dat deel uitmaakt van de Ford Motor Company. De fabriek werd in 1964 in bedrijf gesteld en sedertdien werden ruim twaalf miljoen wagens geproduceerd. Eind 2003 vond — in het kader van een algemene herstructurering van Ford Europe — een aanzienlijke personeelsafvloeiing plaats, waarbij 3 000 personeelsleden op een totaal van 9 000 werknemers waren betrokken. Tegelijkertijd maakte de onderneming een investeringsprogramma bekend van ongeveer 700 miljoen EUR, dat hoofdzakelijk bestemd was voor een nieuw flexibel fabricagesysteem. Daarbij zou de traditionele productie van het model Mondeo worden aangevuld met de nieuwe versie van het model Galaxy en een derde wagen. Momenteel telt de fabriek 4 946 werknemers die in twee ploegen werken. Vorig jaar werden 207 163 wagens geproduceerd. |
3. |
De Belgische autoriteiten nemen zich voor opleidingssteun te verlenen ten bedrage van 12,28 miljoen EUR voor subsidiabele kosten die betrekking hebben op een periode van drie jaar, van 2004 tot 2006. De steun wordt toegekend in de vorm van een ad-hocsubsidie van de Vlaamse Gemeenschap. De totale subsidiabele kosten van het opleidingsproject bedragen 33,84 miljoen EUR. |
4. |
Volgens de door België verstrekte informatie omvat het voor steun in aanmerking komende programma de onderstaande specifieke opleidingsactiviteiten ten belope van 25,34 miljoen EUR:
|
5. |
De uitgaven voor algemene opleidingsactiviteiten bedragen 8,5 miljoen EUR en omvatten de volgende kosten:
|
BEOORDELING VAN DE STEUNMAATREGEL
6. |
In dit stadium van de procedure is de Commissie van oordeel dat de desbetreffende maatregelen staatssteun vormen in de zin van artikel 87, lid 1, van het EG-Verdrag: de steun wordt verleend in de vorm van een subsidie van de Vlaamse regering en wordt derhalve met staatsmiddelen bekostigd. De steunmaatregelen zijn selectief omdat zij alleen op Ford Genk van toepassing zijn. Aangezien de maatregelen een belangrijk aandeel in de financiering van de opleiding vertegenwoordigen, valt te verwachten dat zij de mededinging binnen de Gemeenschap verstoren, doordat Ford Genk een voordeel ontvangt ten opzichte van andere ondernemingen waaraan geen steun wordt verleend. Ten slotte wordt de markt voor motorvoertuigen gekenmerkt door een intensief handelsverkeer tussen de lidstaten. |
7. |
België vecht geenszins aan dat de betwiste maatregelen staatssteun zijn en verzoekt dat deze maatregelen als opleidingssteun worden goedgekeurd. |
8. |
Het steunvoornemen moet worden getoetst aan Verordening (EG) nr. 68/2001 van de Commissie van 12 januari 2001 betreffende de toepassing van de artikelen 87 en 88 van het EG-Verdrag op opleidingssteun (3) (hierna „de verordening” te noemen). Volgens artikel 5 van de verordening is opleidingssteun niet automatisch vrijgesteld wanneer het bedrag dat voor één enkel opleidingsproject aan één onderneming wordt verleend meer dan 1 miljoen EUR bedraagt. Bijgevolg moet deze steun worden aangemeld en getoetst aan de verordening. De Commissie merkt op dat de voorgenomen steun in deze zaak 12,28 miljoen EUR bedraagt; dat de steun aan één enkele onderneming wordt uitgekeerd; en dat het opleidingsproject één enkel project is. Daarom is de Commissie van oordeel dat voor dit steunvoornemen de aanmeldingsverplichting geldt. |
9. |
Volgens artikel 3, lid 1, van de verordening, zijn individuele steunmaatregelen die aan alle voorwaarden van deze verordening voldoen, verenigbaar met de gemeenschappelijke markt in de zin van artikel 87, lid 3, onder c), van het Verdrag. |
10. |
In dit stadium van de procedure heeft de Commissie ernstige twijfel of het steunvoornemen op volgende punten aan de voorwaarden van de verordening voldoet: 1) de opvatting van de Belgische autoriteiten omtrent de kosten die als subsidiabel kunnen worden beschouwd en 2) de voorgestelde indeling bij algemene of specifieke opleiding. |
I. Subsidiabele kosten
11. |
De Commissie merkt op dat in artikel 4, lid 7, van de verordening is bepaald welke kosten in aanmerking komen voor opleidingssteun:
|
12. |
België heeft een overzicht van de opleidingskosten ingediend waardoor de Commissie kon nagaan wat onder de voorgestelde subsidiabele kosten wordt verstaan. De totale subsidiabele kosten van het aangemelde opleidingsprogramma bedragen 33,84 miljoen EUR, waarvan 25,34 miljoen EUR bestemd is voor specifieke opleiding en 8,5 miljoen voor algemene opleiding. Volgens de door België verstrekte informatie liggen de personeelskosten van degenen die de opleiding volgen niet hoger dan het totaal van de overige subsidiabele kosten. |
13. |
In dit stadium van de procedure heeft de Commissie ernstige twijfel of een aantal van de door België voorgestelde uitgaven voldoen aan artikel 4, lid 7, van de verordening. In het bijzonder heeft de Commissie twijfel over de volgende kostenposten: |
i) „Training enablers” (opleidingsruimten)
14. |
België beschrijft „Training enablers” als grote glazen lokalen met ruimten voor lectuur en sociale contacten. België stelt voor dat de afschrijving van de kosten voor deze ruimten als subsidiabel wordt beschouwd. In deze fase lijkt het evenwel twijfelachtig of gebouwen of andere soorten infrastructuur binnen de werkingssfeer van artikel 4, lid 7, onder d), van de verordening vallen, waarin alleen „werktuigen” en „uitrusting” worden vermeld. Voorts heeft België onvoldoende gegevens verstrekt met betrekking tot de mate waarin deze infrastructuur voor andere doeleinden dan opleiding zal worden gebruikt. |
ii) Personeelskosten van de dienst opleiding
15. |
België stelt voor in deze kostenpost alle personeelskosten van de dienst opleiding van Ford Genk op te nemen. Volgens de Commissie is het twijfelachtig of dergelijke kosten binnen de werkingssfeer van artikel 4, lid 7, onder e), van de verordening vallen („de kosten van diensten inzake begeleiding en advisering met betrekking tot het opleidingsproject”). |
16. |
Aangezien een onderneming met de omvang van de begunstigde onderneming normaal gezien over een dienst opleiding beschikt die verantwoordelijk is voor het aanbieden en coördineren van de opleiding van het personeel, lijkt het op het eerste gezicht niet waarschijnlijk dat de begunstigde onderneming door het steunvoornemen extra stimulansen krijgt om haar eigen opleidingsaanbod te vergroten. |
iii) „Cascading” (cascadeproces)
17. |
Volgens de aanmelding vindt er driemaal per jaar een bijeenkomst plaats waarop de directeur van de fabriek het personeel een korte uiteenzetting geeft over de tenuitvoerlegging van het „lean organisation”-systeem („FPS” — slanke organisatie) van Ford. In deze fase van de procedure heeft de Commissie ernstige twijfel of deze activiteit meer is dan een zuivere beheershandeling of aan een of andere opleidingsdoelstelling beantwoordt. Bijgevolg is het twijfelachtig of deze activiteit subsidiabel is in het kader van artikel 4, lid 7, van de verordening. |
18. |
Voorts rijst de vraag of de onderneming nood heeft aan staatssteun om een dergelijk cascadeproces ten uitvoer te leggen. Overeenkomstig artikel 87, lid 3, onder c), van het Verdrag is de noodzaak van de steun een voorwaarde om met de gemeenschappelijke markt verenigbaar te zijn. In deze zaak kan opleidingssteun worden gerechtvaardigd wanneer deze noodzakelijk is om de begunstigde onderneming de juiste stimulansen te geven om haar personeel een passende opleiding aan te bieden. Aangezien het cascadeproces deel lijkt uit te maken van de gebruikelijke beheershandelingen van Ford Genk, is de Commissie in deze fase van oordeel dat de noodzaak van de steun voor deze kostenpost onvoldoende is gestaafd. |
iv) Herstructurerings- en opstartkosten
19. |
In de voorbije jaren heeft Ford Europe geprobeerd haar productiecapaciteit aan te passen aan een stagnerende vraag. Zo zijn bij Ford Genk in de periode van december 2003 tot april 2004 2 770 werknemers afgevloeid. Volgens de Belgische autoriteiten werd een aantal „belangrijke personeelsleden” verzocht om nog enkele extra weken of maanden in dienst te blijven en hun opvolgers op te leiden om de continuïteit van de productie en de kwaliteitszorg van de fabriek te garanderen. In deze fase betwijfelt de Commissie of deze kosten subsidiabel zijn overeenkomstig artikel 4, lid 7, van de verordening, aangezien deze uitsluitend lijken voort te vloeien uit de recente herstructurering van de fabriek. |
20. |
Voorts lijkt de kennisoverdracht naar jongere personeelsleden ook deel uit te maken van de kernactiviteiten van de onderneming omdat deze noodzakelijk is voor het overleven van de onderneming en voortvloeit uit de kerndoelstelling van de onderneming. Bijgevolg is de Commissie in deze fase van mening dat de steun voor opleiding in het kader van de herstructurering geen echte stimulansen lijkt te bieden voor de opleidingsactiviteiten van de onderneming. |
21. |
Hetzelfde geldt voor steun voor een startopleiding. Deze opleidingskosten zijn nodig voor de productie van nieuwe modellen in de fabriek, hetgeen een normaal en vaak voorkomend verschijnsel is in de auto-industrie en noodzakelijk is om concurrerend te blijven. Het lijkt dus dat de marktwerking alleen reeds voldoende zou zijn om de onderneming ertoe aan te zetten deze kosten te maken. Bijgevolg is de Commissie ook in dit opzicht van mening dat België de noodzaak van staatssteun onvoldoende heeft aangetoond. |
v) Uitgaven met betrekking tot 2004
22. |
De Commissie stelt vast dat een gedeelte van de subsidiabele kosten, namelijk 12 243 705 EUR, uitgaven betreft die reeds in 2004 werden gemaakt. In de mate dat steun wordt benut ter dekking van vroegere uitgaven, is het twijfelachtig of deze steun een stimulans kan zijn voor de opleidingsactiviteiten van de onderneming in deze periode. |
II. Soort opleiding
23. |
De Commissie wijst erop dat in artikel 4 van de verordening een onderscheid gemaakt wordt tussen specifieke en algemene opleiding. |
24. |
In artikel 2, onder d), wordt „specifieke opleiding” omschreven als „een opleiding die bestaat in onderricht dat direct en hoofdzakelijk op de huidige of toekomstige functie van de werknemer in de begunstigde onderneming gericht is, en door middel waarvan bekwaamheden worden verkregen die niet of slechts in beperkte mate naar andere ondernemingen of andere werkgebieden overdraagbaar zijn.” |
25. |
In artikel 2, onder e) wordt „algemene opleiding” omschreven als „een opleiding die bestaat in onderricht dat niet uitsluitend of hoofdzakelijk op de huidige of toekomstige functie van de werknemer in de begunstigde onderneming gericht is, maar door middel waarvan bekwaamheden worden verkregen die in ruime mate naar andere ondernemingen of werkgebieden overdraagbaar zijn, zodat de inzetbaarheid van de werknemer wordt verbeterd.” |
26. |
Opleidingssteun is volgens artikel 4, leden 2 en 3, verenigbaar met de gemeenschappelijke markt wanneer de daarin genoemde steunintensiteiten in verhouding tot de subsidiabele kosten worden nageleefd. Volgens de verordening bedragen de maximaal toegestane steunintensiteiten voor grote ondernemingen in gebieden die uit hoofde van artikel 87, lid 3, onder c), van het Verdrag voor steun in aanmerking komen, 30 % voor specifieke opleiding en 55 % voor algemene opleiding. |
27. |
In dit stadium van de procedure heeft de Commissie enige twijfel bij de manier waarop de Belgische autoriteiten de definitie van algemene versus specifieke opleiding interpreteren. Niet uit te sluiten valt dat in dit project een al te ruime definitie van „algemene opleiding” werd gehanteerd. |
28. |
De Commissie heeft in het bijzonder twijfel omtrent de opleidingsonderdelen „consultancykosten” en „off-line personeelskosten” (4). In deze fase beschikt de Commissie over onvoldoende gegevens met betrekking tot de precieze inhoud van deze activiteiten om het overeenkomstige deel „algemene” en „specifieke” opleiding te kunnen vaststellen. |
29. |
Volgens de Belgische autoriteiten raamt de dienst opleiding van Ford Genk dat ongeveer 70 % van deze opleiding als algemene opleiding kan worden beschouwd. Overeenkomstig artikel 4, lid 5, van de verordening zijn de steunintensiteiten die voor specifieke opleiding gelden, van toepassing, ingeval het steunproject zowel componenten van specifieke opleiding als componenten van algemene opleiding omvat die voor de berekening van de steunintensiteit niet van elkaar kunnen worden gescheiden en ingeval het specifieke dan wel algemene karakter van het opleidingsproject niet kan worden aangetoond. |
30. |
Bovendien heeft de Commissie geen verdere aanwijzingen ontvangen dat deze cursussen als algemene opleiding kunnen worden aangemerkt — dat deze cursussen dus door verschillende onafhankelijke ondernemingen gezamenlijk worden georganiseerd of ten goede kunnen komen aan werknemers van verschillende ondernemingen. Evenmin heeft de Commissie informatie ontvangen dat de cursussen worden erkend, gecertificeerd of gehomologeerd door een overheidsorgaan. Derhalve betwijfelt de Commissie — in dit stadium — dat de opleiding onder de definitie valt van algemene opleiding in de zin van de verordening. |
BESLUIT
31. |
Gelet op de bovenstaande overwegingen heeft de Commissie besloten de procedure van artikel 88, lid 2, van het EG-Verdrag in te leiden en maant zij België aan, haar binnen één maand na de datum van ontvangst van dit schrijven, alle documenten, inlichtingen en gegevens te verstrekken die nodig zijn om de verenigbaarheid van de steunmaatregel te beoordelen. Zij verzoekt België onverwijld een afschrift van dit schrijven aan de potentiële begunstigde van de steunmaatregel te doen toekomen. |
32. |
De Commissie wijst België op de schorsende werking van artikel 88, lid 3, van het EG-Verdrag. Zij verwijst naar artikel 14 van Verordening (EG) nr. 659/1999 van de Raad, volgens hetwelk elke onrechtmatige steun van de begunstigde kan worden teruggevorderd. |
33. |
Voorts deelt de Commissie België mee, dat zij de belanghebbenden van deze zaak in kennis zal stellen door dit schrijven en een samenvatting ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken. Tevens zal zij de belanghebbenden in de EVA-staten die partij zijn bij de EER-Overeenkomst door de bekendmaking van een mededeling in het EER-Supplement van het Publicatieblad in kennis stellen, alsmede de Toezichthoudende Autoriteit van de EVA door haar een afschrift van dit schrijven toe te zenden. Alle bovengenoemde belanghebbenden zal worden verzocht hun opmerkingen te maken binnen één maand vanaf de datum van deze bekendmaking.” |
(1) JO L 10 du 13.1.2001, p. 20.
(2) Cette considération s'appliquerait également au poste “coûts de personnel du service formation”, si ces coûts étaient éventuellement considérés comme admissibles en vertu de l'article 4, paragraphe 7, du règlement (voir section I ci-dessus).
(3) PB L 10 van 13.1.2001, blz. 20.
(4) Indien de „personeelskosten van de dienst opleiding” in aanmerking waren genomen als subsidiabele kosten overeenkomstig artikel 4, lid 7, van de verordening (zie afdeling I), dan zou voor deze kosten ook een soortgelijke opmerking kunnen worden gemaakt.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/21 |
Tillstånd till statligt stöd enligt artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget
Fall i vilka kommissionen inte gör några invändningar
(2006/C 47/07)
(Text av betydelse för EES)
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Förenade kungariket (England)
Stöd nr: N 144/2003
Benämning: Fiskefartyg (Nedläggning) program för 2003
Syfte: Att dra tillbaka fiskefartyg från flottan för att minska torskfisket med 15-20 %
Rättslig grund: Statutory Instrument
Stödnivå eller stödbelopp: Urvalet görs bland individuella, konkurrerande anbud och de mest fördelaktiga ansökningarna antas. För fartyg som är 10 år eller äldre kommer utdelningen att vara inom de gränser som fastställs i förordning 2792/1999 plus ytterligare 20 % i skrotningspremie. För fartyg yngre än 10 år kommer taken att höjas med 1,5 % för varje år under 10 år
Varaktighet: 2003/2004
Övriga upplysningar: Årsrapport
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Förenade kungariket (Skottland)
Stöd nr: N 155/2003
Benämning: Havsfiske (övergångsstöd) (Skottland) (nr 2) program för 2003
Syfte: Att ge ekonomisk kompensation för fartyg som drabbats av minskningen av fiskeansträngningarna för torskbestånd i Nordsjön
Rättslig grund: Scottish Statutory Instrument
Budget: 10 miljoner GBP (cirka 15 miljoner EUR)
Stödnivå eller stödbelopp: 142 GBP per fartygskapacitetsenhet för fartyg som är stödberättigande under hela perioden
Varaktighet: 1 mars–31 augusti 2003.
Övriga upplysningar: Årsrapport
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Irland
Stöd nr: N 340/2001
Benämning: Skattelättnader för investeringar i vitfiskeflottan
Syfte: Främja kapitalinvesteringar i vitfiskeflottan
Rättslig grund: Finance Act 2001
Budget: Ordningens faktiska kostnader och fördelar kommer att bero på projektets typ och omfattning, skatteskala från vilken lättnad beviljas och annan finansiering än stöd
Stödnivå eller stödbelopp: Stödnivåerna är fastställda på grundval av rådets förordning (EG) nr 2792/1999, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2369/2002 av den 20 december 2002
Varaktighet: 2001, 2002, 2003 och till den 3 september 2004
Övriga upplysningar: Årsrapport
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Nederländerna
Stöd nr: N 356/2003
Benämning: Försvar för intressena inom sektorn för landning av fiskeriprodukter
Syfte: Finansiering av åtgärder för att ge rådgivning och värna om sektorn för landning av fiskeriprodukter
Rättslig grund:
— |
Instellingsverordening Productschap Vis |
— |
Verordening instelling van een fonds voor de aanvoersector |
Budget: Mellan 50 och 100 000 EUR per år
Varaktighet: År 2003 och framåt
Stödnivå eller stödbelopp: Inom ramen för de gränser som fastställs i riktlinjerna för statligt stöd till sektorn för fiske och vattenbruk (EGT C 19, 20.1.2001, s. 7)
Övriga upplysningar: Årsredovisning
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medelmsstat: Spanien
Stöd nr: N 574/2002
Benämning: Avtal med Marocko – Omställning av fiskeflottan (Valencia)
Syfte: Att främja omställningen av de fartyg och fiskare som fram till och med 1999 var beroende av fiskeavtalet med Marocko
Rättslig grund: Orden de la Conselleria de Agricultura, Pesca y Alimentación por la que se establecen determinados requisitos y condiciones que afectan a la reconversión de los buques y pescadores por la finalización del Acuerdo de pesca con Marruecos
Budget: 1 500 000 EUR
Stödnivå: Kriterier och skalor enligt rådets förordningar (EG) nr 2792/99 och 2561/2001
Varaktighet: 2002–2003
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Italien
Stöd nr: N 702/2002
Benämning: Åtgärder som genomförs av yrkesverksamma. Fiskesektorn
Syfte: Strukturåtgärder som genomförs av yrkesverksamma inom fiskesektorn och som ingår i gemenskapens stödram
Rättslig grund: Circolare applicativa della normativa CE in materia di OO.PP. e Associazioni di OO.PP. (Ministero delle Politiche Agricole e Forestali)
Budget: 5 286 000 EUR
Stödnivå eller stödbelopp: Enligt de satser som fastställs i rådets förordning (EG) nr 2792/99
Varaktighet: 2000–2006
Övriga upplysningar: Årlig rapportering
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
Datum för antagande av beslutet:
Medlemsstat: Portugal
Stöd nr: NN 92/2002
Benämning: Tillfälligt avbrott i sardinfisket – fiskerisektorn
Syfte: Att kompensera yrkesfiskarna och fartygsägarna för det tillfälliga avbrottet i sardinfisket (Sardina pilchardus) med anledning av en oföutsedd biologisk utveckling i den norra regionen (exceptionellt stora mängder ungfisk) och det påföljande förbudet med syftet att återställa den reproducerbara biomassan
Rättslig grund: Portaria no. 123-B/2002, de 8 de Fevereiro, que estabelece o Regulamento de apoio à cessação temporária da actividade das embarcações de pesca dirigida à sardinha
Budget: 1 200 000 EUR
Varaktighet: Två månader under 2002
Giltiga språkversioner av beslutstexten, med undantag av konfidentiella uppgifter, finns på följande webbplats:
http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/23 |
Förhandsanmälan av en koncentration
(Ärende COMP/M.4095 – Deutsche Telekom/Corpus/Morgan Stanley/Sireo)
Ärendet kan komma att behandlas enligt förenklat förfarande
(2006/C 47/08)
(Text av betydelse för EES)
1. |
Kommissionen mottog den 17 februari 2006 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken företagen Deutsche Telekom AG (”DTAG”, Tyskland), Corpus Immobiliengruppe GmbH & Co. KG (”Corpus”, Tyskland) och Morgan Stanley Bank AG (”MSBAG”, Tyskland) som tillhör Morgan Stanley-gruppen förvärvar, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen, gemensam kontroll över samriskföretaget Sireo Real Estate Asset Management GmbH (”Sireo”, Tyskland) i nyutvecklad form. |
2. |
De berörda företagens affärsverksamheter är följande:
|
3. |
Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av förordning (EG) nr 139/2004, dock med förbehållet att ett slutligt beslut fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att behandlas i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2). |
4. |
Kommissionen uppmanar berörd tredje part att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen. Synpunkterna skall ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax ((32-2) 296 43 01 eller 296 72 44) eller per post med angivande av referensnummer COMP/M.4095 – Deutsche Telekom/Corpus/Morgan Stanley/Sireo till:
|
(1) EGT L 24, 29.1.2004, s. 1.
(2) EGT C 56, 5.3.2005, s. 32.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/24 |
Förhandsanmälan av en koncentration
(Ärende COMP/M.4157 – Wendel Investissement/Groupe Materis)
(2006/C 47/09)
(Text av betydelse för EES)
1. |
Kommissionen mottog den 17 februari 2006 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken företaget Wendel Investissement SA (Wendel, Frankrike) på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen förvärvar fullständig kontroll över Materis Holding Luxemburg SA inklusive dess dotterbolag (Materis, Luxemburg) genom förvärv av aktier. |
2. |
De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:
|
3. |
Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda koncentrationen kan omfattas av förordning (EG) nr 139/2004, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. |
4. |
Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen. Synpunkterna skall ha kommit in till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax ((32-2) 296 43 01 eller 296 72 44) eller per post, med angivande av referens COMP/M.4157 – Wendel Investissement/Groupe Materis, till
|
(1) EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/25 |
Förhandsanmälan av en koncentration
(Ärende COMP/M.4104 – Aker Yards/Chantiers de l'Atlantique)
(2006/C 47/10)
(Text av betydelse för EES)
1. |
Kommissionen mottog den 20 februari 2006 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken företaget Aker Yards France Holding AS, helägt av Aker Yards ASA (”Aker Yards”), vilket i sin tur är kontrollerat av den norska Aker ASA-gruppen (”Aker ASA”), förvärvar, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen, kontroll över största delen av tillgångarna och aktiviteterna i det franska företaget Chantiers de l'Atlantique, ett helägt dotterbolag till Alstom Holdings, i sig ett dotterbolag till Alstom SA (Frankrike), genom förvärv av aktier i ett nyskapat bolag. |
2. |
De berörda företagens affärsverksamheter är följande:
|
3. |
Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av förordning (EG) nr 139/2004, dock med förbehållet att ett slutligt beslut fattas senare. |
4. |
Kommissionen uppmanar berörd tredje part att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen. Synpunkterna skall ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax ((32-2) 296 43 01 eller 296 72 44) eller per post med angivande av referensnummer COMP/M.4104 – Aker Yards/Chantiers de l'Atlantique till:
|
(1) EGT L 24, 29.1.2004, s. 1.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/26 |
Förhandsanmälan av en koncentration
(Ärende COMP/M.4131 – Bain Capital/Texas Instruments)
Ärendet kan komma att behandlas enligt förenklat förfarande
(2006/C 47/11)
(Text av betydelse för EES)
1. |
Kommissionen mottog den 20 februari 2006 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1) genom vilken företaget Bain Capital Investors, LLC (”Bain”, USA) förvärvar, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen, kontroll över förvärvar, på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen, gemensam kontroll över sensor- och kontrollaktiviteterna hos Texas Instruments Inc. (USA) genom förvärv av aktier och tillgångar. |
2. |
De berörda företagens affärsverksamheter är följande:
|
3. |
Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av förordning (EG) nr 139/2004, dock med förbehållet att ett slutligt beslut fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att behandlas i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2). |
4. |
Kommissionen uppmanar berörd tredje part att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen. Synpunkterna skall ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. Synpunkterna kan sändas till kommissionen per fax ((32-2) 296 43 01 eller 296 72 44) eller per post med angivande av referensnummer COMP/M.4131 – Bain Capital/Texas Instruments till:
|
(1) EGT L 24, 29.1.2004, s. 1.
(2) EGT C 56, 5.3.2005, s. 32.
Europeiska datatillsynsmannen
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/27 |
Europeiska datatillsynsmannens yttrande om förslaget till rådets rambeslut om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (KOM(2005) 475 slutlig)
(2006/C 47/12)
EUROPEISKA DATATILLSYNSMANNEN har,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 286,
med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt artikel 8,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter,
med beaktande av begäran om ett yttrande i enlighet med artikel 28.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter.
ANTAGIT FÖLJANDE YTTRANDE:
I. INLEDANDE ANMÄRKNINGAR
Samråd med datatillsynsmannen
1. |
Kommissionen skickade förslaget till rådets rambeslut om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete till datatillsynsmannen i ett brev av den 4 oktober 2005. Datatillsynsmannen ser brevet som en begäran om samråd från gemenskapens institutioner och organ i enlighet med artikel 28.2 i förordning nr 45/2001/EG. Enligt datatillsynsmannen bör detta yttrande nämnas i ingressen till rambeslutet. |
Förslagets betydelse
2. |
Datatillsynsmannen betonar förslagets betydelse med tanke på fysiska personers grundläggande rättigheter och friheter att få sina personuppgifter skyddade. Om förslaget antas, skulle det innebära ett betydande steg framåt i skyddet av personuppgifter på ett viktigt område, som framför allt kräver en enhetlig och effektiv mekanism för skyddet av personuppgifter inom Europeiska unionen. |
3. |
I detta sammanhang betonar datatillsynsmannen att polissamarbete och rättsligt samarbete mellan medlemsstaterna, som ett inslag i det gradvisa upprättandet av ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, får allt större betydelse. Haagprogrammet har infört principen om tillgänglighet för att förbättra det gränsöverskridande utbytet av information om brottsbekämpning. Enligt Haagprogrammet (1) bör bara det faktum att information är gränsöverskridande inte längre vara tillräckligt. Införandet av principen om tillgänglighet återspeglar en mer allmän tendens att underlätta utbytet av information om brottsbekämpning (se t.ex. den s.k. Prümkonventionen (2), som undertecknats av sju medlemsstater, samt det svenska förslaget till rambeslut om förenklat informations- och underrättelseutbyte mellan de brottsbekämpande myndigheterna (3)). Europaparlamentets godkännande helt nyligen av Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av kommunikationsuppgifter (4) kan ses i samma perspektiv. Denna utveckling kräver att ett rättsligt instrument antas för att garantera ett effektivt skydd för personuppgifter inom alla medlemsstater i Europeiska unionen, baserat på gemensamma normer. |
4. |
Datatillsynsmannen påpekar att den nuvarande allmänna ramen för uppgiftsskydd på detta område är otillräcklig. För det första gäller inte direktiv 95/46/EG för sådan behandling av personuppgifter som utgör ett led i en verksamhet som inte omfattas av gemenskapsrätten, exempelvis sådan verksamhet som avses i avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen (artikel 3.2 i direktivet). Även om tillämpningsområdet för genomförandebestämmelserna i flertalet medlemsstater är vidare än vad själva direktivet kräver och inte utesluter behandling av uppgifter för brottsbekämpning, finns det betydande skillnader i nationell rätt. För det andra innehåller Europarådets konvention nr 108 (5), av vilken alla medlemsstater är bundna, inte tillräckligt precisa bestämmelser om skydd, vilket erkändes redan när direktiv 95/46/EG antogs. För det tredje beaktar ingen av dessa två rättsakter det som är särskilt utmärkande för polismyndigheternas och de rättsliga myndigheternas utbyte av uppgifter (6). |
Ett bidrag till att samarbetet i sig skall bli framgångsrikt
5. |
Ett effektivt skydd av personuppgifter är inte bara viktigt för de registrerade utan bidrar också till att polissamarbetet och det rättsliga samarbetet i sig blir framgångsrika. På många sätt går båda de allmänna intressena hand i hand. |
6. |
Man måste komma ihåg att personuppgifterna i fråga ganska ofta är av känslig natur och har erhållits av polisen och de rättsliga myndigheterna som ett resultat av en utredning om personer. Villigheten att utbyta dessa uppgifter med myndigheter i andra medlemsstater kommer att öka om en myndighet försäkras om skyddsnivån i den andra medlemsstaten. Datatillsynsmannen nämner datakonfidentialitet och datasäkerhet samt begränsning av tillgång och vidare användning som relevanta inslag i uppgiftsskydd. |
7. |
Dessutom kan personuppgifternas korrekthet och tillförlitighet garanteras genom en hög nivå på uppgiftsskyddet. Vid utbyte av uppgifter mellan polisen och/eller de rättsliga myndigheterna blir det ännu viktigare att dessa uppgifter är korrekta och tillförlitliga, särskilt som uppgifter efter på varandra följande utbyten och nya översändanden av uppgifter mellan de brottsbekämpande myndigheterna i slutändan behandlas långt från källan och utanför det sammanhang där de ursprungligen samlades in och användes. Normalt känner de mottagande myndigheterna inte till de ytterligare omständigheterna och måste lita helt på själva uppgifterna. |
8. |
Harmoniseringen av de nationella reglerna om personuppgifter inom polisen och rättsväsendet, inklusive lämpliga säkerhetsåtgärder för skyddet av dessa uppgifter, kan således öka det ömsesidiga förtroendet och effektiviteten i själva utbytet. |
Iakttagande av principerna om uppgiftsskydd, kombinerat med ytterligare en rad regler
9. |
Behovet och betydelsen av detta förslag har betonats vid flera tillfällen. Under vårkonferensen i Krakow i april 2005 antog de europeiska dataskyddsmyndigheterna ett uttalande och ett sammanfattande dokument, där de efterlyste antagandet av en ny rättslig ram för uppgiftsskydd vilken kan tillämpas på verksamhet under tredje pelaren. I denna nya ram bör man inte endast iaktta principerna för dataskydd enligt direktiv 95/46/EG – det är viktigt att garantera ett enhetligt uppgiftsskydd inom Europeiska unionen – utan där bör även fastställas ytterligare en rad regler med beaktande av brottsbekämpningens särskilda natur (7). Datatillsynsmannen välkomnar att förslaget som utgångspunkt beaktar principerna om uppgiftsskydd enligt direktiv 95/46/EG och att ytterligare ett antal regler fastställs. |
10. |
I detta yttrande kommer det att analyseras i vilken utsträckning resultatet kan godtas ur ett dataskyddsperspektiv, med vederbörlig hänsyn till det specifika sammanhang som dataskydd på brottsbekämpningsområdet utgör. Dels är de berörda uppgifterna ganska ofta av mycket känslig natur (se punkt 6 i detta yttrande), dels är trycket på att få tillgång till dessa uppgifter starkt, så att de brottsbekämpande organen skall kunna utföra ett effektivt arbete, vilket kan omfatta skydd av personers liv och fysiska säkerhet. Enligt datatillsynsmannen bör dataskyddsregler motsvara de brottsbekämpande organens berättigade behov, men även skydda den registrerade mot oberättigad behandling och tillgång. För att överensstämma med proportionalitetsprincipen bör resultatet av den europeiska lagstiftarens överväganden avspegla respekten för de två potentiellt motsatta allmänna intressena. I detta sammanhang nämner datatillsynsmannen återigen att båda dessa intressen ofta går hand i hand. |
Avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen
11. |
Slutligen skall det nämnas att förslaget omfattas av avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen, den s.k. tredje pelaren. Den europeiska lagstiftarens ingripande omfattas av tydliga begränsningar: begränsningar av unionens lagstiftande befogenheter till de områden som avses i artiklarna 30 och 31, begränsningar när det gäller lagstiftningsförfarandet som inte omfattar fullt deltagande av Europaparlamentet, och begränsningar när det gäller den rättsliga kontrollen, eftersom EG-domstolens behörighet enligt artikel 35 i EU-fördraget är ofullständig. Dessa begränsningar kräver en ännu mer noggrann analys av förslagstexten. |
II. KONTEXT: INFORMATIONSUTBYTE ENLIGT PRINCIPEN OM TILLGÄNGLIGHET, LAGRING AV UPPGIFTER OCH DE SPECIFIKA RAMARNA SIS II OCH VIS
II.1 Principen om tillgänglighet
12. |
Förslaget är nära kopplat till förslaget till rådets rambeslut om utbyte av uppgifter enligt principen om tillgänglighet (KOM(2005) 490 slutlig). Syftet med det sistnämnda förslaget är att genomföra principen om tillgänglighet och därigenom se till att uppgifter som är tillgängliga för behöriga myndigheter i en medlemsstat för kampen mot brottslighet lämnas till motsvarande myndigheter i andra medlemsstater. Det bör leda till att de inre gränserna för utbytet av dessa uppgifter avskaffas genom att utbytet av uppgifter underkastas enhetliga villkor i hela unionen. |
13. |
Den nära kopplingen mellan de två förslagen beror på att uppgifter om brottsbekämpning i stor utsträckning omfattar personuppgifter. Lagstiftning om utbyte av uppgifter om brottsbekämpning kan inte antas utan att tillräckligt skydd för personuppgifter garanteras. Om ett ingripande på unionsnivå leder till att de inre gränserna för utbytet av dessa uppgifter avskaffas kan skyddet av personuppgifter inte längre endast vara en fråga för nationell rätt. Det har blivit de europeiska institutionernas uppgift att garantera skyddet av personuppgifter inom hela unionens territorium utan inre gränser. Denna uppgift anges klart och tydligt i artikel 30.1 b i EU-fördraget och är en följd av unionens skyldighet att respektera grundläggande rättigheter (artikel 6 i EU-fördraget). Dessutom gäller följande:
|
14. |
Datatillsynsmannen påpekar att rådets rambeslut om utbyte av uppgifter enligt principen om tillgänglighet endast bör antas under förutsättning att ett rambeslut om skydd av personuppgifter också antas. Det aktuella förslaget till rådets rambeslut om skydd av uppgifter har dock sina egna förtjänster och behövs även om en rättsakt om tillgänglighet saknas. Detta har framhållits i avsnitt I i detta yttrande. |
15. |
Datatillsynsmannen kommer därför att analysera de båda förslagen i två separata yttranden. Det finns också ett praktiskt skäl till detta. Det finns ingen garanti för att förslagen kommer att behandlas gemensamt och lika snabbt av rådet och Europaparlamentet. |
II.2 Datalagring
16. |
Den 26 september 2005 lade datatillsynsmannen fram sitt yttrande om förslaget till direktiv om lagring av kommunikationsuppgifter (8). I detta yttrande pekade han på några viktiga brister i förslaget och föreslog att man till direktivet fogar specifika bestämmelser om de behöriga myndigheternas tillgång till trafik- och lokaliseringsuppgifter och om den vidare användningen av uppgifterna samt ytterligare extra skyddsåtgärder för uppgiftsskydd. Den text till direktivet som antagits av Europaparlamentet och rådet innehåller en begränsad, men på inget sätt tillräcklig, bestämmelse om uppgiftsskydd och datasäkerhet och en ännu mer otillräcklig bestämmelse om tillgång, där utfärdandet av bestämmelser om tillgången till lagrade uppgifter skjuts till nationell rätt, med förbehåll för tillämpliga bestämmelser i Europeiska unionens lagstiftning eller folkrätten. |
17. |
Godkännandet av direktivet om lagring av kommunikationsutgifter gör det ännu mer brådskande att fastställa en rättslig ram för uppgiftsskydd inom tredje pelaren. Genom att anta direktivet förpliktar gemenskapens lagstiftare leverantörerna av telekommunikations- och Internettjänster att lagra uppgifter för brottsbekämpningsändamål utan de nödvändiga och lämpliga mekanismerna för skydd av den registrerade. Det finns fortfarande en lucka i skyddet, eftersom direktivet inte (i tillräcklig utsträckning) tar upp tillgången till uppgifter eller deras vidare användning, när behöriga myndigheter på brottsbekämpningsområdet har fått tillgång till uppgifter. |
18. |
Det aktuella förslaget fyller igen en betydande del av denna lucka, eftersom det gäller den vidare användningen av uppgifterna efter det att de brottsbekämpande myndigheterna har fått tillgång till dem. Datatillsynsmannen beklagar dock att förslaget inte heller tar upp tillgången till dessa uppgifter. I motsats till vad som anges för systemen SIS II och VIS (se II.3 i detta yttrande) överlåts det åt den nationella lagstiftaren att avgöra denna fråga. |
II.3 Behandling inom ramen för SIS II och VIS
19. |
Europeiska unionen använder eller utvecklar för närvarande flera storskaliga informationssystem (Eurodac, SIS II, VIS) och strävar efter synergier mellan dessa system. Det finns också en ökande tendens att bevilja en mer omfattande tillgång till dessa system för brottsbekämpningsändamål. Denna långtgående utveckling måste enligt Haagprogrammet ta hänsyn till ”nödvändigheten av att uppnå rätt balans mellan brottsförebyggande syften och skyddet av enskildas grundläggande rättigheter”. |
20. |
I sitt yttrande av den 19 oktober 2005 om förslagen till en andra generation av Schengens informationssystem (SIS II) (9) betonade datatillsynsmannen de delar som rör samtidig tillämpning av generella regler (lex generalis) och mer specifika regler (lex specialis) om uppgiftsskydd. Det aktuella förslaget kan ses som en lex generalis som ersätter konvention nr 108 inom ramen för tredje pelaren (10). |
21. |
Datatillsynsmannen understryker i detta sammanhang att förslaget även innehåller bestämmelser om en allmän ram för uppgiftsskydd för specifika instrument såsom tredje pelarens del av SIS II och de brottsbekämpande organens tillgång till informationssystemet för viseringar (11). |
III. FÖRSLAGETS KÄRNA
III.1 Gemensamma normer för all behandling
Utgångspunkt
22. |
Enligt artikel 1.1. i förslaget är dess syfte att fastställa gemensamma normer för skyddet av personuppgifter i samband med verksamhet inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete. Artikel 1.1. bör läsas tillsammans med artikel 3.1, enligt vilken förslaget skall gälla behandling av personuppgifter (…) av en behörig myndighet för att förebygga, utreda, avslöja och lagföra brott. |
23. |
Av dessa bestämmelser följer att det föreslagna rambeslutet har två viktiga särdrag: Det innehåller gemensamma normer och det gäller all behandling för brottsbekämpningsändamål, även om de berörda uppgifterna inte har översänts eller gjorts tillgängliga av behöriga myndigheter i andra medlemsstater. |
24. |
Datatillsynsmannen betonar dessa två särdrags betydelse. Det aktuella förslaget bör sträva efter att fastställa en ram för uppgiftsskydd vilken fullt ut kompletterar den redan befintliga rättsliga ramen inom första pelaren. Endast om detta villkor uppfylls, fullgör Europeiska unionen fullt ut sin skyldighet enligt artikel 6.2 i EU-fördraget att respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. |
Gemensamma normer
25. |
Vad beträffar det första särdraget är syftet med förslaget att se till att de befintliga principerna om uppgiftsskydd kommer att tillämpas inom tredje pelarens område. Dessutom innehåller det bestämmelser om gemensamma normer där dessa principer specificeras med tanke på deras tillämpning på detta område. Datatillsynsmannen understryker betydelsen av dessa aspekter av förslaget. De återspeglar den specifika och känsliga karaktär som behandlingen av personuppgifter på detta område har. Datatillsynsmannen uppskattar särskilt införandet av principen om åtskillnad mellan personuppgifter om olika kategorier av personer som en specifik princip för uppgiftsskydd inom området polissamarbete och straffrättsligt samarbete, utöver befintliga principer om uppgiftsskydd (artikel 4.4). Enligt datatillsynsmannen bör själva principen och dess rättsliga följder för den registrerade till och med specificeras ytterligare (se punkterna 88-92 i detta yttrande). |
26. |
Reglerna måste gälla för olika situationer och kan därför inte vara alltför detaljerade. Å andra sidan behöver de ge medborgaren nödvändig rättssäkerhet samt adekvat skydd av dennes personuppgifter. Datatillsynsmannen anser att balansen mellan dessa två potentiellt motstridiga rättsliga krav på det hela taget har uppnåtts i förslaget. Bestämmelserna lämnar flexibilitet när det behövs men är på de flesta områden tillräckligt precisa för att skydda medborgaren. |
27. |
På några punkter är dock förslaget alltför flexibelt och föreskriver inte de nödvändiga skyddsåtgärderna. Exempelvis föreskrivs i artikel 7.1 i förslaget generellt undantag från skyddsåtgärderna på det enda villkoret att ”annat föreskrivs i den nationella lagstiftningen”. Att lämna ett sådant omfattande utrymme för fri bedömning när det gäller att behålla uppgifter längre än vad som är nödvändigt för det planerade syftet skulle inte endast vara oförenligt med den grundläggande rättigheten till uppgiftsskydd utan också skada det grundläggande behovet av harmonisering av skyddet av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete. |
28. |
Undantag bör, om de behövs, begränsas till nationella eller europeiska rättsliga bestämmelser, utfärdade för att skydda specifika allmänna intressen. Dessa allmänna intressen bör anges i artikel 7.1. |
29. |
Detta leder fram till en annan punkt. Om ett annat specifikt rättsligt instrument enligt avdelning VI i EU-fördraget fastställer mer exakta villkor eller begränsningar för behandling av eller tillgång till uppgifter, bör denna mer specifika lagstiftning gälla som en lex specialis. I artikel 17 i förslaget föreskrivs undantag från artiklarna 12, 13, 14 och 15, om särskild lagstiftning enligt avdelning VI i EU-fördraget innehåller specifika villkor för överlämnande av uppgifter. Detta är en illustration av förslagets allmänna natur (se ovan), men det täcker inte alla hypoteser. Den europeiska datatillsynsmannen anser att följande skall gälla för artikel 17:
|
Tillämpliga på all behandling
30. |
Vad beträffar det andra särdraget skulle det ideala resultatet vara att all insamling och behandling av personuppgifter inom ramen för tredje pelaren omfattas. |
31. |
För att rambeslutets mål skall uppnås är det väsentligt att beslutet omfattar alla polisuppgifter och rättsliga uppgifter, även om de inte överlämnas eller görs tillgängliga av de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater. |
32. |
Detta är så mycket viktigare, eftersom varje begränsning av de uppgifter som överlämnas till eller görs tillgängliga för de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater skulle göra rambeslutets tillämpningsområde synnerligen osäkert eller vagt, vilket skulle motverka mot dess huvudsakliga syfte (12). Individens rättssäkerhet skulle skadas. Under normala omständigheter vet man aldrig i förväg – vid tidpunkten för insamling och behandling av personuppgifter – om dessa uppgifter kommer att komma i fråga för ett utbyte med behöriga myndigheter i andra medlemsstater. Datatillsynsmannen hänvisar härvid till principen om tillgänglighet och avskaffandet av de inre gränserna för utbytet av uppgifter om brottsbekämpning. |
33. |
Slutligen noterar datatillsynsmannen att förslaget inte gäller:
På dessa områden skall nationell rätt ge registrerade personer adekvat skydd. Denna lucka i skyddet på EU-nivå måste beaktas vid bedömningen av förslaget (13). Eftersom all behandling på brottsbekämpningsområdet inte kan omfattas måste lagstiftaren sörja för ett ännu effektivare skydd på de områden som faktiskt omfattas av förslaget. |
III.2 Rättslig grund
34. |
I ingressen till förslaget till rådets rambeslut om utbyte av uppgifter enligt principen om tillgänglighet anges en särskild rättslig grund, nämligen artikel 30.1 b. I det aktuella förslaget specificeras däremot inte vilka bestämmelser i artikel 30 eller artikel 31 som utgör den rättsliga grunden. |
35. |
Även om det inte är datatillsynsmannens uppgift som rådgivare om Europeiska unionens lagstiftning att välja rättslig grund för ett förslag, är det lämpligt att anta att även det aktuella förslaget kan grundas på artikel 30.1 b. Dessutom kan det grundas på artikel 31.1 c i EU-fördraget och bör även i sin helhet tillämpas på inhemska situationer, förutsatt att detta är nödvändigt för att förbättra polissamarbetet och det straffrättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna. I detta sammanhang betonar datatillsynsmannen återigen att alla personuppgifter som har samlats in, lagrats, behandlats eller analyserats i brottsbekämpande syfte, i synnerhet enligt principen om tillgänglighet, bör kunna utbytas med behöriga myndigheter i en annan medlemsstat. |
36. |
Datatillsynsmannen delar uppfattningen att artiklarna 30.1 b och 31.1 c i EU-fördraget utgör en rättslig grund för regler om uppgiftsskydd vilka inte är begränsade till skydd av personuppgifter som faktiskt utbyts mellan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna, utan också är tillämpliga på inhemska situationer. I synnerhet gäller följande:
|
37. |
Datatillsynsmannen fäster separat uppmärksamhet på utbytet av uppgifter med tredjeländer. Medlemsstaternas använder personuppgifter som samlats in och behandlats i tredjeländer och översänts till dem i brottsbekämpande syfte och överlämnar personuppgifter som de själva har samlat in och/eller behandlat till behöriga myndigheter i tredjeländer och till internationella organ. |
38. |
Artiklarna 30 och 31 i EU-fördraget kräver inte att personuppgifter som samlats in av myndigheter i tredjeländer behandlas på ett annat sätt än de som ursprungligen har samlats in av behöriga myndigheter inom medlemsstaterna. När uppgifter från tredjeländer har mottagits, måste de uppfylla samma normer som uppgifter som samlats inom en medlemsstat. Det är dock inte alltid lätt att säkerställa uppgifternas kvalitet (detta kommer att diskuteras i nästa kapitel i detta yttrande). |
39. |
Översändande av personuppgifter av behöriga myndigheter i medlemsstaterna till tredjeländer faller strängt taget utanför tillämpningsområdet för avdelning VI i EU-fördraget. Om uppgifter kan översändas till tredjeländer utan att skydd för den registrerade garanteras, skulle detta dock allvarligt skada det skydd som fastställs i det aktuella förslaget inom Europeiska unionens territorium av de skäl som nämns i avdelning III.4 i detta yttrande. Kort sagt gäller följande:
|
40. |
Att kunna tillämpa gemensamma regler för uppgiftsskydd på personuppgifter som behöriga myndigheter i medlemsstaterna utbyter med myndigheter i tredjeländer och internationella organisationer är sammanfattningsvis nödvändigt för att de gemensamma reglerna för skydd av personuppgifter mellan de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall vara effektiva och således nödvändigt för att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna. Artiklarna 30 och 31 i EU-fördraget utgör den nödvändiga rättsliga grunden. |
III.3 Särskilda anmärkningar om förslagets tillämpningsområde
Personuppgifter som behandlas av rättsliga myndigheter
41. |
Personuppgifter behandlas och utbyts både av polisen och de rättsliga myndigheterna. Förslaget, som grundar sig på artiklarna 30 och 31 i EU-fördraget, gäller för samarbetet mellan polisstyrkorna och samarbetet mellan de rättsliga myndigheterna. På denna punkt har detta förslag ett vidare tillämpningsområde än förslaget till rådets rambeslut om utbyte av uppgifter, vilket begränsas till polissamarbete och endast gäller för uppgifter innan ett rättsligt förfarande har inletts. |
42. |
Datatillsynsmannen välkomnar att förslaget även omfattar uppgifter som behandlas av rättsliga myndigheter. Det finns goda skäl att behandla polisuppgifter och sådana uppgifter från rättsliga myndigheter som behandlas i brottsbekämpande syfte i samma förslag. För det första skiljer sig medlemsstaternas organisation av kedjan brottsutredning och lagföring åt. De rättsliga myndigheternas inblandning börjar i olika skeden i de olika medlemsstaterna. För det andra kan alla personuppgifter i denna kedja till sist hamna i ett rättsligt register. Det finns ingen logik i att tillämpa andra system för uppgiftsskydd under de föregående skedena. |
43. |
För kontrollen av uppgiftsbehandlingen behövs det dock en annan metod. I artikel 30 i förslaget uppräknas tillsynsmyndigheternas uppgifter. Enligt artikel 30.9 skall tillsynsmyndighetens befogenheter inte inkräkta på domstolsväsendets oberoende. Datatillsynsmannen rekommenderar att det i förslaget klargörs att tillsynsmyndigheterna inte övervakar de rättsliga myndigheternas behandling av uppgifter i den mån som de handlar i sin rättskipande funktion (15). |
Behandling av Europol och Eurojust (och Tullinformationssystemet)
44. |
Enligt artikel 3.2 i förslaget skall rambeslutet inte gälla för behandling av personuppgifter som sker vid Europol, Eurojust eller inom ramen för Tullinformationssystemet (16). |
45. |
Denna bestämmelse är egentligen överflödig, i alla fall i den mån som den hänför sig till Europol och Eurojust. Ett rambeslut enligt artikel 34 b i EU-fördraget kan endast fattas om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar och kan inte riktas till Europol eller Eurojust. |
46. |
Sakinnehållet i texten i artikel 3.2 leder till följande iakttagelser:
|
III.4 Förslagets struktur
47. |
Datatillsynsmannen har analyserat förslaget och drar slutsatsen att det i förslaget generellt sett föreskrivs en skiktad skyddsstruktur. De allmänna normerna, som fastställs i kapitel II (och för särskilda områden i kapitlen IV-VII), innehåller följande två skyddsskikt:
|
48. |
I kapitel III läggs det till ett tredje skyddsskikt för särskilda former av behandling. Titlarna på de två avdelningarna i kapitel III och lydelsen i flera bestämmelser i förslaget verkar tyda på att detta kapitel endast gäller uppgifter som översänds eller görs tillgängliga av behöriga myndigheter i andra medlemsstater. Följaktligen skulle en del viktiga bestämmelser om skydd av personuppgifter inte gälla personuppgifter, om de inte utbyts mellan medlemsstaterna. Denna text är alltså tvetydig, eftersom bestämmelserna själva tycks gå utöver verksamhet som direkt är knuten till utbytta uppgifter. Under alla omständigheter förklaras inte begränsningen av tillämpningsområdet uttryckligen och motiveras inte heller i motiveringen eller i konsekvensanalysen. |
49. |
Datatillsynsmannen framhåller mervärdet med en sådan skiktad struktur, som i sig kan ge den registrerade optimalt skydd med beaktande av brottsbekämpningen specifika behov. Den återspeglar behovet av ett adekvat uppgiftsskydd enligt vad som framkom vid konferensen i Krakow i april 2005 och överensstämmer i princip med artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, särskilt artikel 8. |
50. |
En analys av förslagstexten leder dock till följande iakttagelser: |
51. |
För det första bör det säkerställas att de extra reglerna om uppgiftsskydd i kapitel II (andra skiktet, se punkt 47) inte avviker från de allmänna principerna om uppgiftsskydd. Datatillsynsmannen anser att de extra reglerna i kapitel II bör erbjuda extra skydd för de registrerade i den specifika kontext som tredje pelaren utgör (polisiär och rättslig information). Dessa extra regler får med andra ord inte leda till en lägre skyddsnivå. |
52. |
Vidare bör kapitel III – om särskilda former av behandling (där det tredje skiktet av skydd ingår) – inte avvika från kapitel II. Datatillsynsmannen anser att bestämmelserna i kapitel III bör erbjuda extra skydd för de registrerade i situationer där behöriga myndigheter i mer än en medlemsstat är inblandade, men dessa bestämmelser får inte leda till en lägre skyddsnivå. |
53. |
För det andra bör regler av allmän natur inte placeras i kapitel III. Datatillsynsmannen rekommenderar att dessa bestämmelser flyttas till kapitel II. Endast bestämmelser som strikt gäller skyddet av personuppgifter vid utbyte av uppgifter mellan medlemsstater får tas med i kapitel III. Detta är desto viktigare, eftersom kapitel III innehåller viktiga bestämmelser om en hög skyddsnivå för den registrerade i samband med brottsbekämpning (se IV.1 i yttrandet). |
IV. ANALYS AV FÖRSLAGETS OLIKA DELAR
IV.1 Utgångspunkter för analysen
54. |
Datatillsynsmannen kommer vid analysen av förslagets olika huvuddelar att beakta dess särskilda struktur och innehåll. Han kommer inte att kommentera varje artikel i förslaget. |
55. |
Först och främst återspeglar de flesta bestämmelserna i förslaget andra EU-rättsakter om skydd av personuppgifter. Dessa bestämmelser överensstämmer med EU:s rättsliga ram för uppgiftsskydd och är tillräckliga för att ge adekvata garantier för uppgiftsskydd inom tredje pelaren. |
56. |
Datatillsynsmannen noterar dock att några bestämmelser som för närvarande finns i kapitel III i förslaget, vilka gäller särskilda former av behandling och generellt sett (se punkt 48 i yttrandet) är tillämpliga endast på uppgifter som utbyts med andra medlemsstater, tar upp allmänna och väsentliga principer i EU-lagstiftningen om uppgiftsskydd. Dessa bestämmelser i kapitel III bör därför flyttas till kapitel II och göras tillämpliga på all behandling av uppgifter som företas av brottsbekämpande myndigheter. Detta är fallet med bestämmelserna om kontroll av kvaliteten på uppgifterna (artikel 9.1 och 9.6) och om vidare behandling av personuppgifter (artikel 11.1). |
57. |
Några av de andra artiklarna i kapitel III i förslaget gör ingen skillnad mellan ytterligare villkor som är specifikt relaterade till utbyte av uppgifter med andra medlemsstater, t.ex. samtycke från den behöriga myndigheten i den översändande medlemsstaten, och skyddsåtgärder som i stället är relevanta och nödvändiga också för uppgifter som behandlas inom en medlemsstat. I dessa fall rekommenderar datatillsynsmannen att de sistnämnda skyddsåtgärderna görs generellt tillämpliga även på de personuppgifter som inte har översänts eller gjorts tillgängliga av en annan medlemsstat. Denna rekommendation gäller:
|
58. |
I denna del av yttrandet kommer lagstiftaren också att uppmärksammas på några ytterligare säkerhetsåtgärder, som inte fastställs i det nuvarande förslaget. Datatillsynsmannen anser att dessa ytterligare säkerhetsåtgärder bör tillhandahållas för databehandlade beslut, personuppgifter som lämnas av tredjeländer, tillgång till privata parters databaser, behandling av biometriska uppgifter och DNA-profiler. |
59. |
I denna analys kommer det dessutom att lämnas rekommendationer för förbättring av den nuvarande texten, så att bestämmelserna blir effektiva och texten blir konsekvent och överensstämmer med den nuvarande rättsliga ramen för uppgiftsskydd. |
IV.2 Begränsning av ändamålet och senare behandling
60. |
Enligt artikel 4.1 b skall personuppgifter samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och senare behandling får inte ske på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Normalt samlas uppgifter in i samband med ett specificerat brott (eller under vissa omständigheter för att undersöka en kriminell grupp eller ett kriminellt nätverk osv.). De kan användas för det ursprungliga ändamålet och sedan behandlas för ett annat ändamål, om det är förenligt med det ursprungliga (uppgifter som samlas in om en enskild person som dömts för narkotikahandel kan exempelvis användas i samband med en undersökning om ett nät av narkotikahandlare). Denna metod återspeglar väl principen om begränsning av ändamålet, som också fastställs i artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och alltså är förenlig med gällande lagstiftning om uppgiftsskydd. |
Senare behandling för ändamål inom rambeslutets tillämpningsområde
61. |
Datatillsynsmannen noterar att förslaget inte på ett helt tillfredsställande sätt behandlar en situation som kan inträffa under polisens arbete, nämligen behovet av att använda uppgifterna senare för ett ändamål som anses oförenligt med det ändamål för vilket de samlades in. Uppgifter kan, efter det att de samlats in av polisen, behövas för att lösa ett helt annat brott. För att illustrera detta kan man nämna att uppgifter samlas in för lagföring av trafikförseelser och sedan används för att lokalisera och åtala en biltjuv. Det andra ändamålet kan, även om det är berättigat, inte betraktas som fullt förenligt med ändamålet med insamlingen av uppgifter. Om brottsbekämpande myndigheter inte fick använda uppgifterna för detta andra ändamål, skulle de vara benägna att samla in uppgifter för omfattande eller dåligt definierade ändamål, och då skulle principen om begränsning av ändamålet förlora sitt värde vad beträffar insamling. Tillämpningen av andra principer, t.ex. proportionalitetsprincipen, principerna om exakthet och tillförlitlighet, skulle dessutom hämmas (se artikel 4.1 c och 4.1 d). |
62. |
Enligt EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd skall personuppgifter samlas in för särskilda och uttryckligt angivna ändamål och får inte behandlas vidare på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Datatillsynsmannen anser dock att en viss flexibilitet måste tillåtas när det gäller vidare användning. Det är troligare att begränsningen när det gäller insamling respekteras väl, om de myndigheter som ansvarar för den inre säkerheten vet att de, med lämpliga säkerhetsåtgärder, kan räkna med undantag från begränsningen vad beträffar vidare användning. |
63. |
De bör klargöras att detta behov av vidare behandling erkänns i artikel 11 i förslaget, men på ett ganska otillräckligt sätt. Artikel 11 gäller endast för uppgifter som mottagits från eller gjorts tillgängliga av den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat och tillhandahåller inte tillräckliga säkerhetsåtgärder. |
64. |
Datatillsynsmannen rekommenderar att artikel 11.1 tillämpas på alla uppgifter, oavsett om de har mottagits från en annan medlemsstat eller inte. Striktare säkerhetsåtgärder än de som fastställs i artikel 11.1 b bör dessutom läggas till; vidare användning av uppgifter för ett ändamål som anses oförenligt med det ursprungliga ändamålet bör tillåtas endast om det är strikt nödvändigt, i ett specifikt fall, för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott eller för att skydda en persons intressen eller grundläggande rättigheter. Datatillsynsmannen föreslår att denna bestämmelse fastställs i en ny artikel 4 a (under alla omständigheter i kapitel II i förslaget). |
65. |
Artikel 11.2 och 11.3 förblir tillämpliga som de är. De innehåller bestämmelser om extra skyddsåtgärder för uppgifter som mottagits från andra medlemsstater. Datatillsynsmannen påpekar att artikel 11.3 kommer att tillämpas på utbyte av uppgifter genom SIS II. Datatillsynsmannen har i sitt yttrande om SIS II redan nämnt att det bör säkerställas att SIS-uppgifter verkligen inte kan användas för något annat syfte än systemets egna syften. |
Vidare behandling för ändamål som ligger utanför tillämpningsområdet för polissamarbete och rättsligt samarbete
66. |
I några fall måste uppgifter behandlas för att skydda andra viktiga intressen. I sådana fall kan de även behandlas av andra myndigheter än de behöriga myndigheterna enligt detta rambeslut. Medlemsstaternas befogenheter kan i detta fall omfatta en behandling som inkräktar på privatlivet (t.ex. kontroll av en person som inte är misstänkt) och bör alltså åtföljas av mycket strikta villkor, t.ex. skyldighet för medlemsstaterna att anta särskild lagstiftning om de vill använda sig av detta undantag. Inom ramen för första pelaren har denna fråga behandlats i artikel 13 i direktiv 95/46/EG, där det anges att begränsningar av vissa bestämmelser i direktivet tillåts i särskilda fall. De medlemsstater som tillämpar sådana begränsningar skall göra detta i överensstämmelse med artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. |
67. |
Enligt samma sätt att resonera bör det i detta rambeslut i kapitel II fastställas att medlemsstaterna skall tillåtas att anta lagstiftningsåtgärder för att medge vidare behandling, när en sådan åtgärd är nödvändig för att säkra:
|
IV.3 Kriterier för att göra behandling av uppgifter berättigad
68. |
Enligt artikel 5 i förslaget får uppgifter behandlas av de behöriga myndigheterna endast om detta har fastställts genom lagbestämmelser där det anges att uppgiftsbehandlingen är nödvändig för att den berörda myndigheten skall kunna fullgöra sina åligganden enligt lag och förebygga, utreda, avslöja och lagföra brott. Datatillsynsmannen stöder de stränga kraven i artikel 5. |
69. |
I texten i artikel 5 underskattas dock behovet av att göra uppgiftsbehandling berättigad på andra lagliga grunder, under särskilda omständigheter. Det är en viktig bestämmelse, som t.ex. inte bör göra det omöjligt för polisen att fullgöra sina lagliga skyldigheter enligt nationell rätt att lämna ut uppgifter till invandrarmyndigheter eller skattemyndigheter. Datatillsyns-mannen föreslår därför att man i artikel 5 beaktar andra berättigade rättsliga grunder för behandling av personuppgifter, exempelvis behovet att fullgöra en rättslig skyldighet som den registeransvarige omfattas av, den registrerades otvetydiga samtycke, förutsatt att behandlingen företas i den registrerades intresse, eller behovet av att skydda den registrerades vitala intressen. |
70. |
Datatillsynsmannen påpekar att respekten för kriterierna för att göra behandling av uppgifter berättigad har en särskild betydelse när det gäller polissamarbete och rättsligt samarbete, om man beaktar att en olaglig insamling av personuppgifter från polisens sida kan medföra att personuppgifter inte kan användas som bevismaterial vid rättsliga förfaranden. |
IV.4 Nödvändighet och proportionalitet
71. |
Syftet med artiklarna 4 och 5 i förslaget är också att på ett generellt tillfredsställande sätt säkerställa att begränsningar av skyddet för personuppgifter är nödvändiga och proportionella, vilket krävs enligt Europeiska unionens lagstiftning och rättspraxis vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna rörande artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.
|
72. |
Datatillsynsmannen noterar att den föreslagna formuleringen av artikel 4.4 inte uppfyller de kriterier som fastställts i rättspraxis vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna när det gäller artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, enligt vilken en inskränkning i privatlivet kan åläggas endast om det är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle. Enligt förslaget skall uppgiftsbehandling anses nödvändig inte endast om den skulle göra det möjligt för brottsbekämpande och rättsliga myndigheter att fullgöra sina åligganden utan även om det finns skälig grund att anta att personuppgifterna i fråga skulle underlätta eller påskynda förebyggandet, utredningen, avslöjandet eller lagföringen av ett brott. |
73. |
Dessa kriterier överensstämmer inte med kraven i artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, eftersom nästan all behandling av personuppgifter kan betraktas som om den underlättar polisens eller de rättsliga myndigheternas verksamhet, även om uppgifterna i fråga egentligen inte behövs för att utföra denna verksamhet. |
74. |
Den nuvarande texten i artikel 4.4 skulle bana väg för en oacceptabelt omfattande insamling av personuppgifter, endast grundad på antagandet att personuppgifter kan göra det lättare att förebygga, utreda, avslöja och lagföra brott. Behandling av personuppgifter skall tvärtom endast anses nödvändig, om de behöriga myndigheterna klart kan visa att den behövs och förutsatt att åtgärder som inkräktar mindre på privatlivet inte är tillgängliga. |
75. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att artikel 4.4 första strecksatsen formuleras om, så att det säkerställs att rättspraxis rörande artikel 8 i Europakonventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna följs. Datatillsynsmannen föreslår dessutom av systematiska skäl att artikel 4.4 flyttas till slutet av artikel 5. |
IV.5 Behandling av särskilda kategorier av uppgifter
76. |
I artikel 6 fastställs ett principiellt förbud mot behandling av känsliga uppgifter, dvs. uppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa eller sexualliv. Förbudet gäller inte om uppgiftsbehandlingen fastställts genom lagbestämmelser och är absolut nödvändig för att myndigheten skall kunna fullgöra sina åligganden enligt lag och förebygga, utreda, avslöja och lagföra brott. Känsliga uppgifter får också behandlas om den registrerade uttryckligen har godkänt uppgiftsbehandlingen. I båda fallen skall särskilda skyddsåtgärder av lämplig art vidtas. |
77. |
Texten i artikel 6 ger anledning till två anmärkningar. För det första bygger artikel 6 alltför mycket på den registrerades samtycke. Datatillsynsmannen betonar att behandling av känsliga uppgifter på grundval av den registrerades uttryckliga samtycke endast bör tillåtas i den mån som behandlingen företas i den registrerades intresse och vägran att lämna samtycke skall inte få negativa konsekvenser för den registrerade. Datatillsynsmannen rekommenderar att artikel 6 ändras i enlighet härmed, också för att artikeln skall överensstämma med EU:s gällande lagstiftning om uppgiftsskydd. |
78. |
För det andra anser datatillsynsmannen att även andra lagliga skäl till behandling, exempelvis behovet av att skydda den registrerades eller en annan persons vitala intressen (om den registrerade är fysiskt eller rättsligt oförmögen att lämna sitt samtycke) kan beaktas. |
79. |
Inom polissamarbetet och det rättsliga samarbetet får behandlingen av andra kategorier av eventuellt känsliga personuppgifter, exempelvis biometriska uppgifter och DNA-profiler, allt större betydelse. Dessa uppgifter omfattas inte uttryckligen av artikel 6 i förslaget. Datatillsynsmannen uppmanar EU:s lagstiftare att vara särskilt uppmärksam vid genomförandet av de allmänna principerna om uppgiftsskydd i detta förslag i ytterligare lagstiftning som medför behandling av dessa särskilda kategorier av uppgifter. Ett exempel är det nuvarande förslaget till rådets rambeslut om utbyte av uppgifter enligt principen om tillgänglighet (se punkterna 12-15 ovan), som uttryckligen tillåter behandling och utbyte av biometriska uppgifter och DNA-profiler (se bilaga II till förslaget), men inte tar upp dessa uppgifters känslighet eller särdrag ur uppgiftsskyddssynvinkel. |
80. |
Datatillsynsmannen rekommenderar att särskilda skyddsåtgärder föreskrivs, särskilt för att garantera att
Det ankommer på lagstiftaren att avgöra om dessa extra säkerhetsåtgärder skall föreskrivas i detta rambeslut eller i de särskilda rättsakter som reglerar insamling och utbyte av dessa särskilda kategorier av uppgifter. |
IV.6 Exakthet och tillförlitlighet
81. |
I artikel 4.1 d fastställs de allmänna reglerna för uppgifternas kvalitet. Enligt denna artikel skall den registeransvarige se till att uppgifterna är korrekta och, om nödvändigt, hålls aktuella. Han skall vidta alla rimliga åtgärder för att säkerställa att uppgifter raderas eller rättas, om de är felaktiga eller ofullständiga, sett till de ändamål för vilka de samlades in eller för vilka de senare behandlas. Detta är i linje med de allmänna principerna i EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd. |
82. |
Enligt artikel 4.1 d tredje meningen får medlemsstaterna föreskriva att behandlingen av uppgifter kan ske utifrån olika krav med avseende på graden av uppgifternas exakthet och tillförlitlighet. Datatillsynsmannen tolkar denna bestämmelse som ett undantag från den allmänna principen om exakthet och rekommenderar att bestämmelsens karaktär av undantag klargörs genom att ”men” eller ”likväl” läggs till i början av artikel 4.1 d tredje meningen. I sådana fall då det inte fullt ut kan garanteras att uppgifterna är korrekta, skall den registeransvarige vara skyldig att särskilja uppgifterna efter deras grad av exakthet och tillförlitlighet, med särskild hänvisning till den grundläggande skillnaden mellan uppgifter som baseras på fakta och uppgifter som baseras på åsikter och personliga bedömningar. Datatillsynsmannen betonar vikten av denna skyldighet både för de registrerade och de brottsbekämpande myndigheterna, särskilt om uppgifter behandlas långt från källan (se punkt 7 i yttrandet). |
Kontroll av uppgifternas kvalitet
83. |
Den allmänna princip som fastställs i artikel 4.1 d kompletteras av de mer specifika säkerhetsåtgärder som föreskrivs i artikel 9 om kontroll av uppgifternas kvalitet. I artikel 9 fastställs särskilt följande:
|
84. |
Artikel 4.1 och artikel 9 säkerställer därför, om de tillämpas tillsammans, att kvaliteten på personuppgifterna har kontrollerats tillräckligt, både av den registrerade och av de myndigheter som är närmast källorna till de behandlade uppgifterna och därför kan kontrollera dem bäst. |
85. |
Datatillsynsmannen välkomnar dessa bestämmelser, eftersom de är inriktade på de brottsbekämpande myndigheternas behov men också säkerställer att varje uppgift beaktas på lämpligt sätt och används i enlighet med sin exakthet och tillförlitlighet, varigenom det undviks att en registrerad drabbas oproportionerligt av den eventuella bristen på exakthet hos vissa uppgifter som rör honom eller henne. |
86. |
Kontroll av uppgifternas kvalitet är ett viktigt inslag i skyddet för den registrerade, särskilt när det gäller personuppgifter som behandlas av polisen och de rättsliga myndigheterna. Datatillsynsmannen beklagar därför att tillämpligheten av artikel 9, som rör kontroll av uppgifternas kvalitet, är begränsad till uppgifter som översänds till eller görs tillgängliga för andra medlemsstater. Detta är olyckligt, eftersom det innebär att personuppgifters kvalitet, vilken är väsentlig även för brottsbekämpande ändamål, endast garanteras fullt ut, om dessa uppgifter översänds till eller görs tillgängliga för andra medlemsstater, men inte när de behandlas inom en medlemsstat (17). I stället är det väsentligt, både i de registrerades och de behöriga myndigheternas intresse, att sörja för att kvaliteten på alla personuppgifter kontrolleras på ett lämpligt sätt, även de som inte översänds eller görs tillgängliga av en annan medlemsstat. |
87. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att begränsningarna av tillämpningsområdet för artikel 9.1 och 9.6 under alla omständigheter tas bort genom att bestämmelserna flyttas till kapitel II i förslaget. |
Åtskillnaden mellan olika kategorier av uppgifter
88. |
I artikel 4.2 fastställs en skyldighet för den registeransvarige att göra en tydlig åtskillnad mellan personuppgifter om olika kategorier av personer (misstänkta, dömda, vittnen, offer, informatörer, kontakter m.fl.). Datatillsynsmannen välkomnar detta tillvägagångssätt. Det är sant att brottsbekämpande och rättsliga myndigheter kan behöva behandla uppgifter om helt olika kategorier av personer men det är viktigt att det görs en åtskillnad mellan dessa uppgifter alltefter graden av inblandning i ett brott. I synnerhet bör villkoren för insamling av uppgifter, tidsfrister, villkor för att vägra den registrerade tillgång eller information och närmare föreskrifter om behöriga myndigheters tillgång till uppgifter återspegla de utmärkande dragen för de olika kategorierna av uppgifter och de olika ändamål för vilka dessa uppgifter samlas in av brottsbekämpande och rättsliga myndigheter. |
89. |
I detta sammanhang vill datatillsynsmannen att uppgifter om icke misstänkta personer uppmärksammas särskilt. Särskilda villkor och säkerhetsåtgärder behövs för att säkerställa proportionalitet och undvika att personer som inte är aktivt inblandade i ett brott kommer till skada. För denna kategori av personer bör förslaget innehålla tilläggsbestämmelser för att begränsa behandlingens syfte, fastställa exakta tidsfrister och begränsa tillgången till uppgifter. Datatillsynsmannen rekommenderar att förslaget ändras i enlighet härmed. |
90. |
Förslagets nuvarande text innehåller en särskild säkerhetsåtgärd, som gäller ej misstänkta personer, nämligen artikel 7.1 i förslaget. Datatillsynsmannen anser att detta är en viktig säkerhetsåtgärd, framför allt eftersom medlemsstaterna inte får föreskriva undantag. Tyvärr föreskrivs i artikel 7.1 särskilda säkerhetsåtgärder endast när det gäller tidsfrister och dess tillämplighet begränsas till den kategori av personer som avses i artikel 4.3 sista strecksatsen i förslaget. I artikeln föreskrivs därför inga tillfredsställande garantier och den omfattar inte hela gruppen icke misstänkta personer (18). |
91. |
Uppgifter om dömda personer förtjänar också särskild uppmärksamhet. Vad dessa uppgifter beträffar bör de senaste och framtida initiativen för utbyte av straffregister vederbörligen beaktas och överensstämmelse säkerställas (19). |
92. |
Mot bakgrund av dessa påpekanden rekommenderar datatillsynsmannen tillägg av en ny punkt till artikel 4 med följande innehåll:
|
IV.7 Tidsfrister för lagringen av personuppgifter
93. |
De allmänna principerna för tidsfrister för lagringen av personuppgifter fastställs i artikel 4.1 e och artikel 7.1 i förslaget. Som en allmän princip bör personuppgifter inte lagras längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till syftet med insamlingen. Detta överensstämmer med EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd (20). |
94. |
Den allmänna bestämmelsen i artikel 7.1 är dock endast tillämplig ”om inte annat föreskrivs i den nationella lagstiftningen”. Datatillsynsmannen noterar att detta undantag är mycket allmänt och går utöver de undantag som är tillåtna enligt artikel 4.1 e. Datatillsynsmannen föreslår att det allmänna undantaget i artikel 7.1 stryks eller att man åtminstone uttryckligen begränsar de allmänna intressen som rättfärdigar medlemsstaternas utnyttjande av detta undantag (21) . |
95. |
Enligt artikel 7.2 skall efterlevnaden av tidsfristerna garanteras genom lämpliga förfaranden och tekniska åtgärder och kontrolleras regelbundet. Datatillsynsmannen välkomnar denna bestämmelse men rekommenderar att det uttryckligen anges att det i de lämpliga förfarandena och tekniska åtgärderna bör föreskrivas automatisk och regelbunden radering av person-uppgifter efter en viss tid. |
IV.8 Utbyte av personuppgifter med tredjeländer
96. |
Ett effektivt polissamarbete och rättsligt samarbete inom EU:s gränser är alltmer avhängigt av samarbete med tredjeländer och internationella organisationer. Många åtgärder för att förbättra samarbetet när det gäller brottsbekämpning och det rättsliga samarbetet med tredjeländer eller internationella organisationer diskuteras för närvarande eller planeras både nationellt och på EU-nivå (22). Utvecklingen av detta internationella samarbete kommer troligen av vara starkt beroende av utbytet av personuppgifter. |
97. |
Det är därför väsentligt att principerna om rättvis och laglig behandling samt principerna om korrekt rättsförfarande i allmänhet även gäller för insamling och utbyte av personuppgifter över Europeiska unionens gränser, och att personuppgifter endast överförs till tredje länder eller internationella organisationer om en adekvat skyddsnivå eller lämpliga skyddsåtgärder garanteras av de berörda tredje parterna. |
Överföringar av personuppgifter till tredjeländer
98. |
I detta sammanhang välkomnar datatillsynsmannen artikel 15 i förslaget, som innehåller bestämmelser om skydd vid överföring till behöriga myndigheter i tredjeländer eller till internationella organ. Denna bestämmelse, som finns i kapitel III i förslaget, gäller dock endast för uppgifter som mottas från eller görs tillgängliga av behöriga myndigheter i andra medlemsstater. Som en följd av denna begränsning finns det fortfarande en brist i uppgiftsskyddssystemet på Europeiska unionens nivå när det gäller uppgifter som inte mottas från behöriga myndigheter i andra medlemsstater. Datatillsynsmannen anser att denna brist inte kan accepteras av följande skäl. |
99. |
För det första bör den skyddsnivå som erbjuds genom EU-lagstiftningen vid överföring till tredjeland inte avgöras av uppgiftskällan, en polismyndighet inom den medlemsstat som överför uppgifter till ett tredjeland eller en polismyndighet inom en annan medlemsstat. |
100. |
För det andra bör det noteras att reglerna för överföringar av personuppgifter till tredjeländer är en grundläggande princip i lagstiftningen om uppgiftsskydd. Denna princip är inte bara en av de grundläggande bestämmelserna i direktiv 95/46/EG utan fastställs även i tilläggs-protokollet till konvention nr 108 (23). De gemensamma normer för skyddet av personuppgifter som avses i artikel 1 i förslaget kan inte garanteras om gemensamma normer för överföringar av personuppgifter till tredjeländer inte omfattar all behandling. De registrerades rättigheter enligt detta förslag skulle följaktligen direkt påverkas, om personuppgifter kunde översändas till tredjeländer som inte erbjuder en adekvat skyddsnivå. |
101. |
För det tredje skulle begränsningen av tillämpningsområdet för dessa regler till att gälla endast ”utbytta uppgifter”, när det gäller uppgifter som behandlas endast inom ett land, medföra att det inte skulle finnas några säkerhetsåtgärder. Paradoxalt nog skulle det vara ”lättare” att överföra personuppgifter till tredjeländer, utan beaktande av om det finns något adekvat skydd för personuppgifter, än till andra medlemsstater. Detta skulle ge möjlighet att ”tvätta” information. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skulle kunna kringgå de strikta normerna för uppgiftsskydd genom att översända uppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer, där en behörig myndighet i en annan medlemsstat kan få tillgång till dem eller de t.o.m. skulle kunna skickas tillbaka till en sådan myndighet. |
102. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att förslaget ändras, så att det garanteras att artikel 15 gäller för utbyte av alla personuppgifter med tredjeländer. Denna rekommendation gäller inte artikel 15.1 c, som på grund av sin natur kan vara tillämplig endast på personuppgifter som utbyts med andra medlemsstater. |
Exceptionella överföringar till länder som saknar adekvat skydd
103. |
I artikel 15 fastställs en rad villkor för överföringar till behöriga myndigheter i tredjeländer eller till internationella organisationer jämförbara med villkoren i artikel 25 i direktiv 95/46/EG. I artikel 15.6 anges dock möjligheten att överföra uppgifter till tredjeländer eller internationella organisationer där ett adekvat uppgiftsskydd inte garanteras, förutsatt att överföringen är absolut nödvändig för att säkerställa en medlemsstats väsentliga intressen eller för att förebygga en omedelbart förestående allvarlig fara som hotar den allmänna säkerheten eller en eller flera specifika personer. |
104. |
Det bör klargöras när det undantag som anges i punkt 6 är tillämpligt. Datatillsynsmannen rekommenderar därför:
|
Behandling av personuppgifter som mottagits från tredjeländer
105. |
I samband med det ökande utbytet av personuppgifter med polis och rättsliga myndigheter i tredjeländer bör särskild uppmärksamhet även ägnas åt personuppgifter som ”importeras” från de tredjeländer där adekvata normer när det gäller respekt för mänskliga rättigheter, särskilt för skydd av personuppgifter, inte säkerställs. |
106. |
Utifrån ett bredare perspektiv anser datatillsynsmannen att lagstiftaren bör sörja för att personuppgifter som mottas från tredjeländer åtminstone uppfyller internationella normer när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. Exempelvis bör brottsbekämpande och rättsliga myndigheter inte behandla eller förlita sig på uppgifter som samlats in under tortyr eller genom åsidosättande av mänskliga rättigheter, svartlistningar grundade endast på politisk övertygelse eller sexuell läggning, såvida detta inte görs i den registrerades intresse. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att detta klargörs åtminstone i ett skäl till förslaget, eventuellt genom hänvisning till tillämpliga internationella instrument (24). |
107. |
När det mer specifikt gäller skydd av personuppgifter, påpekar datatillsynsmannen att den eventuella bristen på uppgiftskvalitet skall bedömas på vederbörligt sätt, när personuppgifter översänds från länder där det inte finns några adekvata normer eller garantier för skyddet av personuppgifter för att undvika att EU:s brottsbekämpande myndigheter felaktigt förlitar sig på sådan information och för att förhindra att de registrerade skadas. |
108. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att det läggs till en bestämmelse i artikel 9 i förslaget, där det anges att kvaliteten på personuppgifter som översänds från tredjeländer bör bli föremål för särskild bedömning så snart som de mottas och att graden av dessa uppgifters korrekthet och tillförlitlighet bör anges. |
IV.9 Utbyte av personuppgifter med privata parter och andra myndigheter än brottsbekämpande myndigheter
109. |
I artiklarna 13 och 14 i förslaget anges ett antal krav som skall uppfyllas om personuppgifter sänds vidare till privata parter och andra myndigheter än brottsbekämpande myndigheter. Som tidigare nämnts kompletterar dessa artiklar de mer allmänna reglerna i kapitel II, som under alla omständigheter bör följas. |
110. |
Datatillsynsmannen anser att överföring till privata parter och andra offentliga organ kan vara nödvändig i särskilda fall för att förebygga och bekämpa brott men att specifika och strikta villkor bör gälla. Detta är i linje med den synpunkt som framfördes av de europeiska dataskyddsmyndigheterna i det sammanfattande dokumentet från Krakow (25). |
111. |
I detta perspektiv anser datatillsynsmannen att de extra villkor som anges i artiklarna 13 och 14 kan anses tillfredsställande om de tillämpas tillsammans med de allmänna reglerna i kapitel II, inklusive en omfattande tillämpning av reglerna om vidare behandling (se IV.2 ovan). Det nuvarande förslaget begränsar dock tillämpligheten av artiklarna 13 och 14 till personuppgifter som mottas från eller görs tillgängliga av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat. |
112. |
De senare villkorens allmänna tillämplighet är ännu viktigare, om man beaktar det allt större utbytet av uppgifter mellan brottsbekämpande myndigheter och andra myndigheter eller privata parter även inom medlemsstaterna. Man kan hitta ett exempel i offentligt/privat partnerskap i brottsbekämpande verksamhet (26). |
113. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att det nuvarande förslaget ändras så att det säkerställs att artiklarna 13 och 14 gäller för utbytet av alla personuppgifter, även dem som inte översänds eller görs tillgängliga av en annan medlemsstat. Denna rekommendation gäller inte artiklarna 13 c och 14 c. |
Tillgång till och vidare användning av personuppgifter som kontrolleras av privata parter
114. |
Utbytet av personuppgifter med privata parter går i två riktningar: det innebär att personuppgifter även översänds eller görs tillgängliga av privata parter för brottsbekämpande och rättsliga myndigheter. |
115. |
I detta fall får offentliga myndigheter, för ett helt annat ändamål, nämligen att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott, tillgång till och vidareanvänder personuppgifter som samlats in för kommersiella ändamål (kommersiella transaktioner, saluföring, tillhanda-hållande av tjänster m.m.) och hanteras av privata registeransvariga. Korrektheten och tillförlitligheten hos uppgifter som behandlats för kommersiella ändamål skall dessutom bedömas noggrant när dessa uppgifter används för brottsbekämpande ändamål (27). |
116. |
Ett mycket aktuellt och viktigt exempel på tillgång till privata databaser för brottsbekämpande ändamål ges i den godkända texten till direktivet om lagring av kommunikationsuppgifter (se punkterna 16-18 ovan), enligt vilken leverantörer av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät skall lagra vissa uppgifter om kommunikationer upp till två år för att säkerställa att uppgifterna är tillgängliga för utredning, avslöjande och åtal av allvarliga brott. Enligt den godkända texten omfattas frågor som rör tillgång till dessa uppgifter inte av gemenskapsrätten och får inte regleras av själva direktivet. Dessa viktiga frågor kan i stället omfattas av nationell lagstiftning eller nationella åtgärder i enlighet med avdelning VI i EU-fördraget (28). |
117. |
I sitt yttrande om förslaget till detta direktiv försvarade datatillsynsmannen en vidare tolkning av EG-fördraget, eftersom begränsning av tillgång är nödvändig för att säkerställa ett adekvat skydd för den registrerade vars kommunikationsuppgifter måste lagras. Tyvärr tog den europeiska lagstiftaren inte med regler om tillgång i ovannämnda direktiv. |
118. |
I detta yttrande meddelar datatillsynsmannen på nytt att han starkt föredrar att det i EU-lagstiftningen fastställs gemensamma normer för brottsbekämpande myndigheters tillgång och vidare användning. Så länge som detta inte tas upp under första pelaren kan ett instrument under tredje pelaren innehålla bestämmelser om det nödvändiga skyddet. Denna uppfattning stöds ytterligare av den allmänna ökningen av utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna och det aktuella förslaget om tillgänglighetsprincipen. Olika nationella regler om tillgång och vidare användning skulle inte vara förenligt med den föreslagna ”fria rörligheten” för information om brottsbekämpning inom hela EU, som även omfattar uppgifter från privata databaser. |
119. |
Datatillsynsmannen anser därför att gemensamma normer bör gälla för de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till personuppgifter som innehas av privata parter, för att garantera att tillgång endast medges på grundval av väl definierade villkor och begränsningar. I synnerhet bör de behöriga myndigheternas tillgång endast medges från fall till fall under specifika omständigheter, för noggrant angivna ändamål och omfattas av domstolsprövning i medlemsstaterna. |
IV.10 Den registrerades rättigheter
120. |
I kapitel IV tas den registrerades rättigheter upp på ett sätt som generellt överensstämmer med den gällande lagstiftningen om uppgiftsskydd och artikel 8 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
121. |
Datatillsynsmannen välkomnar dessa bestämmelser, eftersom en harmoniserad uppsättning rättigheter för registrerade fastställs, samtidigt som hänsyn tas till vad som utmärker de brottsbekämpande och rättsliga myndigheternas behandling. Detta är en väsentlig förbättring, eftersom den nuvarande situationen kännetecknas av en mängd olika regler och praxis, särskilt för rätten till tillgång. Några medlemsstater tillåter inte att den registrerade får tillgång till uppgifterna utan har ett system med ”indirekt tillgång” (som kan utövas av den nationella dataskyddsmyndigheten i den registrerades namn). |
122. |
Enligt förslaget är de eventuella undantagen från rätten till direkt tillgång harmoniserade. Detta är så mycket viktigare för att medborgare vilkas uppgifter i allt större utsträckning behandlas och utbyts av behöriga myndigheter i olika EU-medlemsstater skall kunna utnyttja en harmoniserad uppsättning rättigheter som registrerade, oberoende av den medlemsstat där uppgifter samlas in eller behandlas (29). |
123. |
Datatillsynsmannen erkänner det lämpliga i att begränsa de registrerades rättigheter, om det är nödvändigt för att förebygga, utreda, avslöja eller lagföra brott. Eftersom dessa begränsningar måste betraktas som undantag från de registrerades grundläggande rättigheter, bör dock en strikt prövning av proportionaliteten göras. Detta innebär att undantagen bör vara begränsade och väl definierade och att begränsningarna om möjligt bör vara partiella och tidsbegränsade. |
124. |
Ur detta perspektiv vill datatillsynsmannen särskilt uppmärksamma lagstiftaren på punkt 2 a i artiklarna 19, 20 och 21, där det fastställs ett mycket omfattande och obestämt undantag från de registrerades rättigheter, genom att det anges att dessa rättigheter kan begränsas om det är nödvändigt för att ”den registeransvarige skall kunna fullgöra sina åligganden enligt lag på ett korrekt sätt”. Detta undantag överlappar dessutom bestämmelsen i led b, som medger begränsningar av den registrerades rättigheter, om det är nödvändigt ”för att inte skada pågående utredningar, undersökningar eller rättegångar, eller hindra de behöriga myndigheterna från att fullgöra sina åligganden enligt lag”. Det senare undantaget kan anses vara berättigat, men det förra förefaller innebära en oproportionerlig begränsning av den registrerades rättigheter. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att punkt 2 a i artiklarna 19, 20 och 21 stryks. |
125. |
Datatillsynsmannen rekommenderar även att artiklarna 19, 20 och 21 förbättras på följande sätt:
|
Automatiska individuella beslut
126. |
Datatillsynsmannen beklagar att förslaget inte alls tar upp den viktiga frågan om automatiska individuella beslut. Praktisk erfarenhet visar i själva verket att de brottsbekämpande myndigheterna i allt större utsträckning utnyttjar automatisk behandling av uppgifter för att utvärdera vissa personliga aspekter hos personer, särskilt för att bedöma deras tillförlitlighet och uppträdande. |
127. |
Datatillsynsmannen inser att dessa system i vissa fall kan vara nödvändiga för att effektivisera de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet, men noterar att beslut som enbart bygger på automatisk behandling av uppgifter bör omfattas av mycket stränga villkor och säkerhetsåtgärder, när de får rättsliga följder för en person eller väsentligt påverkar en person. Detta är ännu viktigare i samband med tredje pelaren, eftersom de behöriga myndigheterna i detta fall förfogar över allmänna tvångsmedel, och deras beslut eller åtgärder således kan komma att påverka en person eller vara mer inkräktande än vad som normalt skulle vara fallet när sådana beslut fattas eller sådana åtgärder vidtas av privata parter. |
128. |
Framför allt bör sådana beslut eller åtgärder i överensstämmelse med allmänna dataskydds-principer endast medge, om de uttryckligen tillåts enligt lag eller av den behöriga tillsyns-myndigheten och de bör omfattas av lämpliga åtgärder för att skydda den registrerades rättmätiga intressen. Den registrerade bör dessutom ha lättillgängliga möjligheter att framföra sina synpunkter och förstå logiken i beslutet, såvida detta inte är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna behandlas. |
129. |
Datatillsynsmannen rekommenderar därför att det införs en specifik bestämmelse om automatiska individuella beslut, i linje med gällande EU-lagstiftning om uppgiftsskydd. |
IV.11 Säkerhet i samband med behandling av uppgifter
130. |
När det gäller säkerheten i samband med behandling av uppgifter, fastställs i artikel 24 en skyldighet för den registeransvarige att genomföra lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder i linje med bestämmelserna i andra EU-instrument om uppgiftsskydd. I punkt 2 finns dessutom en detaljerad och heltäckande förteckning över åtgärder som skall genomföras inom automatisk databehandling. |
131. |
Datatillsynsmannen välkomnar denna bestämmelse, men föreslår att man för att underlätta tillsynsmyndigheternas effektiva kontroll lägger till följande extra åtgärd i förteckningen över åtgärder i punkt 2: ”k) genomföra åtgärder för systematisk övervakning och rapportering om dessa säkerhetsåtgärders effektivitet (systematisk egenkontroll av säkerhetsåtgärder)” (30). |
Registrering av uppgifter
132. |
Enligt artikel 10 skall varje automatisk överföring och varje automatiskt mottagande av personuppgifter registreras (vid automatisk överföring) eller dokumenteras (vid icke automatisk överföring) på ett sätt som gör det möjligt att i efterhand kontrollera att överföringen och behandlingen av uppgifter är laglig. Sådan information skall vara tillgänglig på begäran av den behöriga tillsynsmyndigheten. |
133. |
Datatillsynsmannen välkomnar denna bestämmelse. Han noterar dock att även ”tillgång” till uppgifter skall registreras eller dokumenteras för att garantera en heltäckande kontroll och för undersökning av om personuppgifter används korrekt. Denna information är väsentlig, eftersom en effektiv övervakning av en korrekt behandling av personuppgifter inte endast måste inriktas på lagligheten i överföringen av personuppgifter mellan myndigheterna utan även på lagligheten i dessa myndigheters tillgång. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att artikel 10 ändras, så att det också föreskrivs att tillgång till uppgifter skall registreras eller dokumenteras (31) . |
IV.12 Rättslig prövning, ansvar och påföljder
134. |
I kapitel VI i förslaget behandlas rättslig prövning (artikel 27), ansvar (artikel 28) och påföljder (artikel 29). Bestämmelserna överensstämmer på det hela taget med gällande EU-lagstiftning om uppgiftsskydd. |
135. |
Särskilt när det gäller påföljder välkomnar datatillsynsmannen specificeringen att påföljder vid överträdelse av de bestämmelser som fastställts i enlighet med rambeslutet skall vara effektiva, lämpliga och avskräckande. Straffrättsliga påföljder för uppsåtliga och allvarliga överträdelser, särskilt inom konfidentiell och säker uppgiftsbehandling, skall dessutom säkerställa en större avskräckande effekt för allvarligare överträdelser av dataskyddslagen. |
IV.13 Kontroll- och övervakningsuppgifter samt rådgivande uppgifter
136. |
De bestämmelser i förslaget som tar upp kontroll och övervakning av uppgiftsbehandling samt samråd i frågor som rör uppgiftsbehandling liknar i stor utsträckning bestämmelserna i direktiv 95/46/EG. Datatillsynsmannen välkomnar att kommissionen i sitt förslag har valt redan prövade och välfungerande mekanismer och framhåller särskilt införandet av ett (obligatoriskt) system för förhandskontroll. Ett sådant system förutses inte endast i direktiv 95/46/EG utan ingår också i förordning 45/2001/EG och har visat sig vara ett effektivt instrument, som står till datatillsynsmannens förfogande vid övervakningen av gemenskaps-institutioners och gemenskapsorgans uppgiftsbehandling. |
137. |
Ett annat instrument för kontroll och övervakning av uppgiftsbehandling som har visat sig vara effektivt är att en registeransvarig utser uppgiftsskyddsombud. Detta instrument fungerar i flera medlemsstater. Det föreskrivs i förordning 45/2001/EG som ett obligatoriskt instrument och spelar en nyckelroll inom Europeiska gemenskaperna. Uppgiftsskyddsombuden är administratörer inom en organisation och ska på ett oberoende sätt säkerställa den interna tillämpningen av bestämmelser om uppgiftsskydd. |
138. |
Datatillsynsmannen rekommenderar att bestämmelser om uppgiftsskyddsombud läggs till i förslaget. Dessa bestämmelser kan utformas med artiklarna 24-26 i förordning 45/2001/EG som modell. |
139. |
Förslaget till rambeslut riktas till medlemsstaterna. Det är därför logiskt att det i artikel 30 i förslaget föreskrivs att övervakning skall ske genom oberoende tillsynsmyndigheter. Denna artikel har utformats på ungefär samma sätt som artikel 28 i direktiv 95/46/EG. Dessa nationella myndigheter bör samarbeta med varandra, med de gemensamma tillsynsorgan som inrättats enligt avdelning VI i EU-fördraget och med datatillsynsmannen. Enligt artikel 31 i förslaget skall det dessutom inrättas en arbetsgrupp, som skall spela en roll liknande den som artikel 29-gruppen spelar i frågor som omfattas av första pelaren. Alla relevanta aktörer på uppgiftsskyddsområdet nämns i artikel 31 i förslaget. |
140. |
Det är självklart att samarbetet mellan alla relevanta aktörer på uppgiftsskyddsområdet spelar en viktig roll i ett förslag vars syfte är att förbättra polissamarbetet och det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna. Datatillsynsmannen välkomnar därför att man i förslaget lägger betoningen på samarbete mellan tillsynsmyndigheterna. |
141. |
Datatillsynsmannen betonar dessutom vikten av ett konsekvent tillvägagångssätt i frågor rörande uppgiftsskydd, något som kan förbättras genom att kommunikation mellan den befintliga artikel 29-gruppen och den arbetsgrupp som inrättas genom detta förslag till rambeslut främjas. Datatillsynsmannen rekommenderar att artikel 31.2 i förslaget ändras, så att ordföranden i artikel 29-gruppen får rätt att delta i eller företrädas vid den nya arbets-gruppens möten. |
142. |
Texten i artikel 31 i förslaget innehåller en anmärkningsvärd skillnad mot artikel 29 i direktiv 95/46/EG. Datatillsynsmannen är full medlem av artikel 29-gruppen. Detta medlemskap omfattar rätten att rösta. Enligt det aktuella förslaget är datatillsynsmannen också medlem av arbetsgruppen (på grundval av artikel 31), men har inte rätt att rösta. Det är inte klart av vilka skäl detta förslag avviker från artikel 29 i direktiv 95/46/EG. Datatillsynsmannen anser att den föreslagna texten är oklar i fråga om datatillsynsmannens roll, vilket kan hämma effektiviteten i hans deltagande i arbetsgruppens arbete. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att överensstämmelsen med direktivets text behålls. |
IV.14 Övriga bestämmelser
143. |
Kapitel VIII i förslaget innehåller några slutbestämmelser om ändring av Schengenkonventionen och andra instrument som rör behandling och skydd av personuppgifter. |
Schengenkonventionen
144. |
Enligt artikel 33 i förslaget skall artiklarna 126-130 i Schengenkonventionen ersättas av detta beslut när det gäller aspekter som omfattas av EU-fördraget. Artiklarna 126-130 i Schengen-konventionen innehåller de allmänna uppgiftsskyddsreglerna för behandling av uppgifter som lämnas enligt konventionen (men utanför Schengens informationssystem). |
145. |
Datatillsynsmannen välkomnar att dessa artiklar skall ersättas, eftersom det innebär att uppgiftsskyddssystemet inom tredje pelaren blir enhetligare och skyddet av personuppgifter i några avseenden förbättras betydligt, t.ex. genom att tillsynsmyndigheternas befogenheter ökas. Det leder dock på några punkter oavsiktligt och olyckligtvis till att nivån på uppgifts-skyddet sänks. Några bestämmelser i Schengenkonventionen är faktiskt strängare än rambeslutets bestämmelser. |
146. |
Datatillsynsmannen nämner särskilt artikel 126.3 b i Schengenkonventionen, enligt vilken uppgifterna endast för användas av domstolar, förvaltningar och organ som utför uppgifter eller fyller en funktion inom ramen för de mål som avses i konventionen. Det förefaller som om denna bestämmelse utesluter översändande till privata parter, något som dock skulle vara tillåtet enligt det föreslagna rambeslutet. En annan sak är att bestämmelserna om uppgifts-skydd i Schengenkonventionen även gäller alla uppgifter som lämnas från eller införs i ett icke-automatiskt register (artikel 127), medan icke-strukturerade register undantas från det föreslagna rambeslutets tillämpningsområde. |
Konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater
147. |
Enligt artikel 34 skall artikel 23 i konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater ersättas av rambeslutet. Datatillsynsmannen noterar att detta på det hela taget skulle innebära ett bättre skydd för personuppgifter som utbyts inom ramen för konventionen, men att det också kan ge upphov till en del problem med de båda instrumentens förenlighet. |
148. |
I synnerhet tar konventionen även upp ömsesidig rättslig hjälp vid avlyssning av telekommunikationer. I detta fall kan den anmodade medlemsstaten lämna sitt samtycke, till avlyssningen eller översändandet av upptagning av telemeddelanden, på de villkor som måste uppfyllas i ett liknande nationellt fall. Enligt artikel 23.4 i konventionen skall dessa ytterligare villkor när de gäller användningen av personuppgifter ha företräde framför reglerna om uppgiftsskydd i artikel 23. På samma sätt fastställs i artikel 23.5 att tilläggsreglerna om skydd för information som samlas in av gemensamma utredningsgrupper har företräde. Datatillsyns-mannen noterar att det, om artikel 23 ersätts med det nuvarande förslaget, skulle vara oklart om de ovannämnda tilläggsreglerna fortfarande skulle gälla. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att denna punkt klargörs, så att en ingående bedömning av konsekvenserna av att artikel 23 i konventionen ersätts fullt ut med detta rambeslut kan göras. |
Europarådets konvention nr 108 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter
149. |
Enligt artikel 34.2 skall varje hänvisning till konvention nr 108 förstås som en hänvisning till detta rambeslut. Tolkningen och den konkreta tillämpligheten av denna bestämmelse är långt ifrån klar. I varje fall antar datatillsynsmannen att denna bestämmelse endast gäller inom detta rambesluts materiella tillämpningsområde. |
Slutliga frågor
150. |
När det gäller textens systematiska konsekvens, noterar datatillsynsmannen att några artiklar hellre skulle placeras på ett annat ställe i texten. Han förslår därför
|
V. SLUTSATSER
Ett avsevärt steg framåt
a) |
Om detta förslag antas, skulle det innebära ett avsevärt steg framåt i skyddet av person-uppgifter på ett viktigt område som särskilt kräver en enhetlig och effektiv mekanism för skydd av personuppgifter inom Europeiska unionen. |
b) |
Ett effektivt skydd av personuppgifter är inte bara viktigt för de registrerade utan bidrar även till att polissamarbetet och det rättsliga samarbetet i sig blir en framgång. I många aspekter går båda allmänna intressena hand i hand. |
Gemensamma normer
c) |
Datatillsynsmannen anser att en ny ram för uppgiftsskydd inte endast bör respektera principerna om uppgiftsskydd – det är viktigt att garantera ett enhetligt uppgiftsskydd inom Europeiska unionen – utan även tillhandahålla ytterligare en uppsättning regler med hänsyn till brottsbekämpningens särskilda natur. |
d) |
Förslaget uppfyller dessa villkor; det säkerställer att de befintliga principerna om uppgifts-skydd enligt direktiv 95/46/EG kommer att tillämpas inom tredje pelaren, eftersom de flesta bestämmelserna i förslaget speglar andra unionsrättsakter om skydd av personuppgifter och överensstämmer med dessa rättsakter. I förslaget fastställs dessutom gemensamma normer där dessa principer specificeras, med tanke på deras tillämpning på detta område, vilka generellt sett är tillfredsställande och lämnar adekvata uppgiftsskyddsgarantier inom tredje pelaren. |
Tillämpliga på all behandling
e) |
För att rambeslutets mål skall kunna uppnås, är det väsentligt att det omfattar alla polis-uppgifter och rättsliga uppgifter, även om de inte översänds eller görs tillgängliga av andra medlemsstaters behöriga myndigheter. |
f) |
Artiklarna 30.1 b och 31.1 c i EU-fördraget utgör en rättslig grund för regler om uppgifts-skydd vilka inte är begränsade till skyddet av personuppgifter som faktiskt utbyts mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter utan också gäller för inhemska situationer. |
g) |
Förslaget gäller inte behandling inom ramen för EU-fördragets andra pelare (gemensam utrikes- och säkerhetspolitik) eller underrättelsetjänsters behandling av uppgifter eller deras tillgång till dessa uppgifter när de behandlas av behöriga myndigheter eller andra parter (detta följer av artikel 33 i EU-fördraget). På dessa områden skall nationell rätt ge registrerade adekvat skydd. Denna lucka i skyddet på EU-nivå kräver ett ännu effektivare skydd på de områden som faktiskt omfattas av förslaget. |
h) |
Datatillsynsmannen välkomnar att förslaget även omfattar personuppgifter som behandlas av rättsliga myndigheter. |
Förhållandet till andra rättsliga instrument
i) |
Om det i ett annat specifikt rättsligt instrument inom ramen för avdelning VI i EU-fördraget fastställs precisare villkor eller restriktioner för behandlingen av eller tillgången till uppgifter, bör det specifika rättsliga instrumentet gälla som en lex specialis. |
j) |
Detta förslag till rådets rambeslut om uppgiftsskydd har sina egna förtjänster och behövs även om ett rättsligt instrument om tillgänglighet inte antas (förslag från kommissionen av den 12 oktober 2005). |
k) |
Europaparlamentets godkännande av direktivet om lagring av kommunikationsuppgifter gör det ännu mer angeläget att fastställa en rättslig ram för uppgiftsskydd inom tredje pelaren. |
Förslagets struktur
l) |
Tilläggsreglerna i kapitel II (förutom de allmänna principerna i direktiv 95/46/EG) bör erbjuda ytterligare skydd för de registrerade i samband med den specifika kontext som tredje pelaren utgör, men får inte leda till en lägre skyddsnivå. |
m) |
Kapitel III om särskilda former av behandling (där det tredje skiktet av skydd har tagits med) får inte avvika från kapitel II. Bestämmelserna i kapitel III bör erbjuda ytterligare skydd för de registrerade i situationer där de berörda myndigheterna i mer än en medlemsstat är inblandade, men dessa bestämmelser får inte leda till en lägre skyddsnivå. |
n) |
Bestämmelserna om kontroll av uppgiftskvaliteten (artikel 9.1 och 9.6) och om regleringen av vidare behandling av personuppgifter (artikel 11.1) bör flyttas till kapitel II och göras tillämpliga på all behandling av uppgifter som görs av brottsbekämpande myndigheter, även om personuppgifter inte har översänts eller gjorts tillgängliga av en annan medlemsstat. Det är i synnerhet väsentligt, både i de registrerades och de behöriga myndigheternas intresse, att sörja för att kvaliteten på alla personuppgifter kontrolleras på ett lämpligt sätt. |
Begränsning av ändamålet
o) |
Förslaget behandlar på ett inte helt tillfredsställande sätt en situation som kan inträffa under polisens arbete, nämligen behovet av att använda uppgifterna vidare för ett ändamål som anses oförenligt med det ändamål för vilket de samlats in. |
p) |
Enligt EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd skall personuppgifter samlas in för särskilt angivna och uttryckliga ändamål och inte användas vidare på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. En viss flexibilitet måste medges när det gäller vidare användning. Det är troligare att begränsningen i fråga om insamling följs väl, om de myndigheter som ansvarar för den inre säkerheten vet att de, med lämpliga säkerhetsåtgärder, kan räkna med ett undantag från begränsningen i fråga om vidare användning. |
q) |
Det bör i kapitel II i rambeslutet anges att medlemsstaterna skall få anta lagstiftningsåtgärder för att tillåta vidare behandling, om en sådan åtgärd är nödvändig för att garantera:
Dessa medlemsstaternas befogenheter kan innebära en behandling som inkräktar på privat-livet, och de bör således åtföljas av mycket stränga villkor. |
Nödvändighet och proportionalitet
r) |
Förslagets principer om nödvändighet och proportionalitet bör fullt ut återspegla rättspraxis vid Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, genom att säkerställa att behandling av personuppgifter endast betraktas som nödvändig, om de behöriga myndigheterna kan visa att de har ett klart behov av den, med förutsättningen att åtgärder som inkräktar mindre på privatlivet inte finns tillgängliga. |
Utbyte av personuppgifter med tredjeländer
s) |
Om uppgifter kunde översändas till tredjeländer utan att skydd av den registrerade garanterades skulle detta allvarligt skada det skydd som föreslås i detta förslag inom Europeiska unionens territorium. Datatillsynsmannen rekommenderar att förslaget ändras, så att det säkerställs att artikel 15 gäller utbyte av alla personuppgifter med tredjeländer. Denna rekommendation gäller inte artikel 15.1 c. |
t) |
När personuppgifter översänds från tredjeländer bör deras kvalitet bedömas noggrant innan de används med tanke på respekten för mänskliga rättigheter och uppgiftsskyddsnormer. |
Utbyte av personuppgifter med privata parter och andra myndigheter än brottsbekämpande myndigheter
u) |
Det kan i specifika fall vara nödvändigt att överföra uppgifter till privata parter och andra offentliga organ för att förebygga och bekämpa brott, men specifika och strikta villkor bör gälla. Datatillsynsmannen rekommenderar att förslaget ändras, så att det säkerställs att artiklarna 13 och 14 gäller utbytet av alla personuppgifter, även dem som inte mottas från eller görs tillgängliga av en annan medlemsstat. Denna rekommendation gäller inte artiklarna 13 c och 14 c. |
v) |
Gemensamma normer bör gälla för de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till personuppgifter som innehas av privata parter, så att det säkerställs att tillgång endast medges på grundval av väl definierade villkor och begränsningar. |
Särskilda kategorier av uppgifter
w) |
Särskilda säkerhetsåtgärder bör tillhandahållas, särskilt för att garantera att
|
Åtskillnaden mellan olika kategorier av uppgifter
x) |
Personuppgifter rörande olika kategorier av människor (misstänkta, dömda personer, offer, vittnen m.fl.) bör behandlas enligt olika, lämpliga villkor och garantier. Datatillsynsmannen föreslår därför att en ny punkt med följande innehåll läggs till i artikel 4:
|
Automatiska individuella beslut
y) |
Beslut som endast grundas på automatisk behandling av uppgifter bör omfattas av mycket stränga villkor, när de får konsekvenser för en person eller väsentligt påverkar en person. Datatillsynsmannen rekommenderar därför att särskilda bestämmelser om automatiska individuella beslut införs, liknande dem i direktiv 95/46/EG. |
Urval av andra rekommendationer
z) |
Datatillsynsmannen rekommenderar att
|
Utfärdat i Bryssel den 19 december 2005
Peter HUSTINX
Europeiska datatillsynsmannen
(1) Punkt 18 i programmet.
(2) Konvention mellan Konungariket Belgien, Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Storhertigdömet Luxemburg, Konungariket Nederländerna och Republiken Österrike om utökat gränsöverskridande samarbete, särskilt för att bekämpa terrorism, gränsöverskridande brottslighet och olaglig invandring. Prüm (Tyskland) den 27 maj 2005.
(3) Konungariket Sveriges initiativ inför antagandet av ett rambeslut om förenklat uppgifts- och underrättelseutbyte mellan de brottsbekämpande myndigheterna i Europeiska unionens medlemsstater, särskilt i fråga om grova brott, inbegripet terroristdåd (EUT C 281, 18.11.2005).
(4) På grundval av förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG (KOM(2005) 438 slutlig).
(5) Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter av den 28 januari 1981.
(6) 1987 utfärdade Europarådet rekommendation nr R (87) 15 om polisens användning av personuppgifter, men denna rekommendation är inte bindande för medlemsstaterna.
(7) Se i detta sammanhang ”Den europeiska datatillsynsmannen som rådgivare till gemenskapens institutioner när det gäller förslag till lagstiftning och därtill hörande dokument”, 18 mars 2005, offentliggjort på www.edps.eu.int.
(8) Europeiska datatillsynsmannens yttrande om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om lagring av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG (KOM(2005) 438 slutlig), offentliggjort på www.edps.eu.int.
(9) Punkt 2.2.4 i yttrandet.
(10) Europarådets konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter av den 28 januari 1981.
(11) Förslag till rådets beslut om möjlighet till sökningar i informationssystemet för viseringar (VIS) för medlemsstatsmyndigheter med ansvar för intern säkerhet och för Europol för att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra grova brott som lades fram den 24 november 2005. Datatillsynsmannen har för avsikt att yttra sig om förslaget i början av 2006.
(12) Datatillsynsmannen hänvisar till samma resonemang av domstolen i (bl.a.) domen Österreichischer Rundfunk m.fl., de förenade målen C-465/00, C-138/01 och C-139/01 REG [2003], s. I-4989.
(13) Se i detta sammanhang Europeiska datatillsynsmannens yttrande av den 26 september 2005 om förslaget till Europaparlamentets och rådets direktiv om bevarande av uppgifter som behandlats i samband med tillhandahållande av allmänna elektroniska kommunikationstjänster och om ändring av direktiv 2002/58/EG, punkt 33.
(14) Domstolens dom av den 16 juni 2005, Pupino, mål C-105/03.
(15) Bestämmelsen skulle kunna likna bestämmelsen i artikel 46 i förordning nr 45/2001/EG.
(16) Tullinformationsystemet är ett litet men ganska komplicerat system bestående av nationella och övernationella element, jämförbart med Schengens informationssystem. På grund av detta förslags relativt begränsade betydelse för Tullinformationssystemet och själva systemets komplexitet kommer det inte att tas upp i detta yttrande. Datatillsynsmannen kommer att ta upp Tullinformationssystemet i ett annat sammanhang.
(17) Detta skulle dessutom inte vara i linje med Europarådets rekommendation nr R(87) 15 från ministerkommittén till medlemsstaterna om att reglera användningen av personuppgifter inom polisen. I synnerhet anges det i princip 7.2 att ”regelbundna kontroller” av personuppgifternas kvalitet skall föreskrivas i samförstånd med tillsynsmyndigheten eller i enlighet med nationell lagstiftning.
(18) Se närmare punkt 94 i yttrandet.
(19) Rådets beslut 2005/876/RIF om utbyte av uppgifter ur kriminalregistret, som trädde i kraft den 9 december. Beslutet kompletterar och underlättar befintliga mekanismer för att översända uppgifter med hänvisning till domar som bygger på befintliga konventioner, sådana instrument som den europeiska konventionen om inbördes rättshjälp i brottmål från 1959 och konventionen från 2000 om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan medlemsstaterna. Denna text kommer senare att ersättas av ett precisare rambeslut av rådet. Kommissionen planerar att föreslå ett nytt rambeslut på detta område.
(20) Förutom den allmänna bestämmelsen om tidsfrister för lagringen av personuppgifter i artikel 7 innehåller förslaget ytterligare särskilda bestämmelser om personuppgifter som utbyts med andra medlemsstater. Framför allt fastställs det i artikel 9.7 att personuppgifter skall raderas
1. |
om uppgifterna inte borde ha översänts, gjorts tillgängliga eller mottagits, |
2. |
efter utgången av den tidsfrist som meddelats av den översändande myndigheten, såvida inte personuppgifterna behövs under ytterligare en tid för rättegångsändamål, |
3. |
om uppgifterna inte längre är nödvändiga för det ändamål som låg till grund för att de överfördes. |
(21) Man skulle kunna tänka sig en begränsning till kampen mot terrorism och/eller de särskilda allmänna intressen som avses i artikel 4.1 e: historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål.
(22) Se exempelvis kommissionens meddelande nyligen ”En strategi för den yttre dimensionen av området med frihet, säkerhet och rättvisa” (KOM(2005) 491 slutlig).
(23) Tilläggsprotokollet om tillsynsmyndigheter och gränsöverskridande flöden av personuppgifter till konventionen om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter undertecknades den 8 november 2001 och trädde i kraft den 1 juli 2004. Detta bindande internationella rättsliga instrument har hittills undertecknats av 11 stater (däribland 9 EU-medlemsstater). I artikel 2.1 i protokollet fastställs följande allmänna princip: ”Varje part skall endast möjliggöra överföring av personuppgifter till en mottagare som lyder under en stats eller en organisations jurisdiktion som inte är part i konventionen, om staten eller organisationen tryggar en tillräcklig grad av skydd för den avsedda uppgiftsöverföringen”.
(24) FN-konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, som undertecknats av alla EU-medlemsstater och trädde i kraft den 26 juni 1987. I artikel 15 fastställs följande: ”Varje konventionsstat skall säkerställa att ett uttalande, som konstaterats ha gjorts till följd av tortyr, inte skall åberopas som bevis i ett rättsligt förfarande utom mot en person som anklagats för tortyr såsom bevis för att uttalandet gjorts.”
(25) Sammanfattande dokument om brottsbekämpning och informationsutbyte inom EU, som antogs vid de europeiska dataskyddsmyndigheternas vårkonferens i Krakow den 25-26 april 2005.
(26) Se kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram 2006 KOM(2005) 531 slutlig.
(27) Exempelvis är en telefonräkning tillförlitlig för kommersiella ändamål om det korrekt anges vilka telefonsamtal som har ringts, men de brottsbekämpande myndigheterna kan inte förlita sig fullt ut på samma telefonräkning som ett avgörande bevis för vem som ringt ett särskilt samtal.
(28) I ingressen till direktivet anges följande: ”Frågor om tillgång till de uppgifter som nationella offentliga myndigheter lagrar i enlighet med detta direktiv för de verksamheter som avses i artikel 3.2 första ledet i direktiv 95/46/EG faller utanför tillämpningsområdet för gemenskapens lagstiftning. De kan emellertid omfattas av nationell lagstiftning eller nationella åtgärder i enlighet med avdelning VI i fördraget om Europeiska unionen, förutsatt att sådana lagar eller åtgärder till fullo står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter som följer av medlemsstaternas gemensamma författningsmässiga traditioner och som är garanterade i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Enligt den tolkning Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna gjort av artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna …”
(29) I kapitel IV behandlas i synnerhet rätten till information (artiklarna 19 och 20) och rätten till tillgång, rättelse, radering eller blockering (artikel 21). På det hela taget ger dessa artiklar registrerade alla de rättigheter som vanligtvis garanteras genom EU:s lagstiftning om uppgiftsskydd, samtidigt som en rad undantag anges med hänsyn till den tredje pelarens särdrag. I synnerhet medges begränsningar av registrerades rättigheter genom nästan identiska bestämmelser om både rätt till information (artiklarna 19.2 och 20.2) och rätt till tillgång (artikel 21.2).
(30) Se i detta sammanhang datatillsynsmannens yttrande om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (KOM (2004) 835 slutlig), som offentliggjorts på www.edps.eu.int.
(31) Detta är i linje med bestämmelserna i artikel 18 i förslaget, enligt vilka den översändande myndigheten på begäran skall underrättas om den vidare behandlingen av de personuppgifter som har översänts eller gjorts tillgängliga, och bestämmelserna i artikel 24, om genomförande av säkerhetsåtgärderna, även mot bakgrund av det föreslagna systemet med egenkontroll av dessa åtgärder.
III Upplysningar
Kommissionen
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/48 |
GR-Elliniko: Bedrivande av regelbunden lufttrafik
Greklands anbudsinfordran enligt artikel 4.1 d i rådets förordning (EEG) nr 2408/92 angående bedrivande av regelbunden lufttrafik på flyglinjer för vilka allmän trafikplikt införts
(2006/C 47/13)
1. Inledning: I enlighet med artikel 4.1 a i rådets förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen, har Greklands regering beslutat att från och med den 1 april 2006 införa allmän trafikplikt avseende den regelbundna flygtrafiken på följande linjer:
Aten - Kithira
Aten - Naxos
Aten - Paros
Aten - Karpathos
Aten - Sitia
Aten - Skiathos
Thessaloniki - Kerkira (Korfu)
Rhodos - Kos - Leros - Astypalea
Kerkira (Korfu) - Aktio - Kephalonia - Zakinthos.
Villkoren för denna allmänna trafikplikt offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning C 46 av den 24.2.2006 och Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 164 av den 10 juli 2002, s. 16.
Om inget lufttrafikföretag senast den 1 mars 2006 till den grekiska myndigheten för civil luftfart har anmält sin avsikt att från och med den 1 april 2006 bedriva regelbunden lufttrafik på en eller flera av de ovannämnda linjerna i överensstämmelse med den allmänna trafikplikten och utan att begära ekonomisk ersättning, har Grekland enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 4.1 d i samma förordning beslutat att inleda förfarandet för att begränsa tillträdet till en eller flera av linjerna (i enlighet med nästa artikel) till ett enda trafikföretag och att efter infordran av anbud upplåta rätten att trafikera linjerna från och med den 1 april 2006.
2. Syftet med anbudsinfordran: Exklusiv rätt att i tre år från och med den 1 april 2006 bedriva regelbunden flygtrafik enligt den allmänna trafikplikten på följande linjer:
Aten - Kithira
Aten - Naxos
Aten - Paros
Aten - Karpathos
Aten - Sitia
Aten - Skiathos
Thessaloniki - Kerkira (Korfu)
Rhodos - Kos - Leros - Astypalea
Kerkira (Korfu) - Aktio - Kephalonia - Zakinthos.
Lufttrafiken på dessa linjer skall bedrivas i enlighet med den allmänna trafikplikt som införts för dem och som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning C 46 av den 24.2.2006 och Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 164 av den 10 juli 2002, s. 16.
Anbud kan lämnas in för en eller flera av ovanstående flyglinjer. Separata anbud skall dock inlämnas för var och en av linjerna.
På grund av de berörda linjernas särskilda egenskaper skall lufttrafikföretagen kunna visa att de personer i besättningen som betjänar passagerarna på dessa linjer talar och förstår grekiska.
3. Deltagande i anbudsinfordran: Alla lufttrafikföretag som innehar giltig operativ licens, utfärdad av en medlemsstat enligt rådets förordning (EEG) nr 2407/92 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag, får delta i anbudsförfarandet.
4. Anbudsförfarandet: För detta anbudsförfarande gäller bestämmelserna i artikel 4.1 d och i i rådets förordning (EEG) nr 2408/92 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen och bestämmelserna i presidentdekret 346/98 om anpassning av den grekiska lagstiftningen om offentlig upphandling av tjänster till rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juli 1992, ändrat genom presidentdekret nr 18/2000.
I ett nödläge, om man beslutar att upprepa anbudsinfordran (på grund av att den första blev resultatlös), kan Transport- och kommunikationsministeriet vidta nödvändiga åtgärder för att se till att centrala lufttransportbehov i en avlägsen region tillgodoses, förutsatt att dessa åtgärder överensstämmer med principerna om icke-diskriminering, proportionalitet och insyn och inte varar längre än sex månader.
Om endast ett anbud skulle lämnas in och detta inte anses vara ekonomiskt godtagbart, får förhandlingsförfarandena följas.
Anbudsgivarna skall vara bundna av de anbud de lämnat till dess att kontrakten tilldelats.
5. Anbudshandlingar: Fullständiga anbudshandlingar, inbegripet specifikationer, nödvändigt underlag och annan information kan erhållas kostnadsfritt från följande adress: Hellenic Civil Aviation Authority, Directorate for Air Operations, Vas. Georgiou 1, GR-166 04 Elliniko, tfn (30-210) 891 61 49 eller fax (30-210) 894 71 01.
6. Ekonomisk ersättning: Anbudsgivarna skall i sina anbud ange vilket belopp som krävs per kvartal som ersättning för att under tre år trafikera respektive linje från och med det datum då trafiken skall inledas (med årsvis uppdelning i enlighet med specifikationerna). Ersättningen kommer att betalas ut kvartalsvis trettio dagar efter det att lufttrafikföretaget utfärdat sin faktura, och beloppet kommer att överföras till det konto som lufttrafikföretaget skall inneha på en bank som erkänns i Grekland. Det exakta ersättningsbelopp som kommer att beviljas avgörs på grundval av det antal flygningar som faktiskt genomförs, ett intyg från ansvariga avdelningar vid myndigheten för civil luftfart där det anges att avtalsvillkoren uppfyllts korrekt, samt det ersättningsbelopp som fastställts i ett prorata-system.
7. Urvalskriterium: För var och en av de linjer som omfattas av denna anbudsinfordran skall kriteriet för urval bland de lufttrafikföretag som anses ha förutsättningar att effektivt och i enlighet med de fastställda kraven tillhandahålla tjänsterna vara den lägsta sammanlagda ekonomiska ersättning som begärs för den berörda linjen.
8. Varaktighet, ändring och uppsägning av kontraktet: Kontraktet börjar gälla den 1 april 2006 och löper ut den 31 mars 2009.
Ändringar av avtalet skall vara förenliga med den allmänna trafikplikt som offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning C 46 av den 24.2.2006 och Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 164 av den 10 juli 2002, s.16. Alla ändringar av avtalet skall göras skriftligen.
Vid oförutsedda ändringar av driftsvillkoren kan ersättningsbeloppet komma att omprövas.
Varje avtalspart kan säga upp kontraktet med sex månaders varsel. Om det föreligger särskilt allvarliga skäl eller om lufttrafikföretaget inte uppfyllt kontraktsvillkoren avseende den allmänna trafikplikten kan den upphandlande myndigheten säga upp kontraktet utan något varsel. Kontraktet skall också automatiskt anses uppsagt om lufttrafikföretagets operativa licens eller drifttillstånd (AOC) tillfälligt upphör eller återkallas.
9. Påföljder om kontraktet inte uppfylls: Lufttrafikföretaget är skyldigt att korrekt uppfylla kontraktsvillkoren.
Antalet flygningar som ställs in av skäl som direkt kan tillskrivas trafikföretaget får inte överstiga 2 % av det totala antalet flygningar per år. Den ersättning som betalas ut skall i sådana fall minskas i proportion till det antal flygningar som inte fullföljs.
Om lufttrafikföretaget underlåter att uppfylla alla eller delar av sina kontraktsenliga skyldigheter av skäl som inte kan hänföras till force majeure (förutom om antalet inställda flygningar är mindre 2 % av det sammanlagda antalet flygningar per år, såsom anges ovan) har den upphandlande myndigheten rätt att fastställa följande påföljder:
Om antalet inställda flygningar på en linje överskrider 2 % av det sammanlagda antalet planerade flygningar per år kommer ersättningen för denna linje (för de flygningar som faktiskt genomförts under det aktuella kvartalet) att minskas ytterligare med ett belopp motsvarande det som skulle ha betalats ut om flygningarna genomförts normalt.
Om det antal passagerarplatser per vecka som faktiskt erbjuds under det aktuella kvartalet inte uppfyller villkoren kommer ersättningen att minskas i proportion till det antal passagerarplatser som inte erbjudits.
Om de priser som tas ut inte uppfyller villkoren kommer ersättningen att minskas med mellanskillnaden mellan de priser som tagits ut och de fastställda priserna.
Om lufttrafikföretaget underlåter att uppfylla andra kontraktsvillkor kommer de böter som anges i flygplatsbestämmelserna att utkrävas.
Om lufttrafikföretaget under ett kvartal begår samma fel tre gånger på samma linje kan man, utöver ovannämnda påföljder, på grundval av verkställighetsklausulen i garantiförbindelsen för den berörda linjen, ta garantin i anspråk, helt eller delvis, efter en skriftlig anmälan från myndigheten för civil luftfart till lufttrafikföretaget och under förutsättning att lufttrafikföretaget inte anför tillräckliga bevis för att företaget inte bär ansvaret. Vid beslut om huruvida påföljder skall fastställas i enlighet med denna punkt kommer hänsyn att tas till hur allvarlig den berörda bristen är, och proportionalitetsprincipen kommer att tillämpas.
Den upphandlande myndigheten kan också begära ersättning för vållad skada.
10. Inlämning av anbud: Anbuden skall skickas i fem exemplar som rekommenderat brev eller levereras direkt till följande adress:
Ministry of Transport and Communications, Civil Aviation Authority, Directorate-General for Air Transport, Directorate for Air Operations, Section II, Vasileos Georgiou 1, GR-16604 Elliniko.
Anbuden måste inkomma senast klockan 12.00 den trettioandra dagen efter det att denna anbudsinfordran offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Anbud som skickas per post skall ha inkommit inom den tidsfrist som anges ovan, vilket skall styrkas genom mottagningsbeviset.
11. Anbudsinfordrans giltighet: Denna anbudsinfordran gäller förutsatt att inget lufttrafikföretag inom gemenskapen senast den 1 mars 2006 anmält sin avsikt (genom att inkomma med ett program till myndigheten för civil luftfart) att utan ekonomisk ersättning trafikera en eller flera av de berörda linjerna från och med den 1 april 2006 i enlighet med den föreskrivna allmänna trafikplikten.
Anbudsinfordran skall under alla omständigheter fortsätta att gälla för de linjer för vilka inget lufttrafikföretag senast den 1 mars 2006 har anmält intresse enligt ovanstående.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/51 |
P-Lissabon: Bedrivande av regelbunden lufttrafik
Rättelse till Portugals anbudsinfordran i enlighet med artikel 4.1 d i rådets förordning (EEG) nr 2408/92, angående bedrivande av regelbunden lufttrafik mellan Lissabon och Bragança och mellan Bragança, Vila Real och Lissabon.
(”Tillägg till Europeiska unionens officiella tidning” S 25 av den 7.2.2006, öppet förfarande, 27011-2006)
(”Europeiska unionens officiella tidning” C 32 av den 8.2.2006)
(2006/C 47/14)
(Text av betydelse för EES)
1. Inledning: Enligt bestämmelserna i artikel 4.1 a i förordning (EEG) nr 2408/92 av den 23 juli 1992 om EG-lufttrafikföretags tillträde till flyglinjer inom gemenskapen har Portugal beslutat att ändra den allmänna trafikplikten på flyglinjerna mellan Lissabon och Bragança och mellan Bragança, Vila Real och Lissabon.
Om inget trafikföretag har inlett, eller står i begrepp att inleda, regelbunden trafik på ovannämnda flyglinjer den 8 mars 2006, i överensstämmelse med den allmänna trafikplikten och utan att begära ekonomisk kompensation, har Portugal beslutat att inom ramen för det förfarande som föreskrivs i artikel 4.1 d i samma förordning begränsa tillträdet till dessa flyglinjer till ett enda trafikföretag och att efter anbudsinfordran upplåta rätten att bedriva lufttrafik på dessa linjer från och med den 28 augusti 2006.
2. Föremålet för anbudsinfordran: Att från och med den 28 augusti 2006 tillhandahålla lufttrafik mellan Lissabon och Bragança och mellan Bragança, Vila Real och Lissabon.
Denna trafik skall tillhandahållas i enlighet med den allmänna trafikplikt som föreskrivits för denna förbindelse, och som offentliggjorts i ” Europeiska unionens officiella tidning” C 30, 7.2.2006.
Lufttrafikföretagen görs uppmärksamma på att de, med hänsyn till flyglinjernas art, skall kunna visa att flertalet av besättningsmedlemmarna på de plan som genomför lufttrafiken talar och förstår portugisiska.
3. Deltagande i anbudsförfarandet: Anbudsförfarandet är öppet för alla lufttrafikföretag som innehar giltig operativ licens, vilken utfärdats av en medlemsstat i enlighet med förordning (EEG) nr 2407/92 av den 23 juli 1992 om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag, samt vederbörligt lufttrafikcertifikat.
4. Anbudsförfarande: För detta anbudsförfarande gäller förordning (EEG) nr 2408/92 artikel 4.1 d-i.
5. Anbudshandlingar: De fullständiga anbudshandlingarna, inklusive programmet för förfarandet kan erhållas genom betalning av 100 EUR till Instituto Nacional de Aviação Civil, Rua B, edifício 4, 5 e 6 Aeroporto da Portela 4, P–1749-034 Lissabon.
6. Ekonomisk kompensation: I de anbud som lämnas in av de sökande skall tydligt anges vilket belopp som krävs som kompensation för bedrivande av trafik på de berörda flyglinjerna under tre års tid från och med det datum då trafiken inleds (med indelning per år). Om anbuden omfattar trafik på helger, bör detta inte medföra någon ökning av medlemsstatens ekonomiska bidrag. De ekonomiska konsekvenserna av helgtrafik (som inte täcks av medlemsstaten) måste förklaras och motiveras i anbuden.
Exakt vilket kompensationsbelopp som slutligen skall utbetalas kommer att bestämmas i efterhand varje år, på grundval av de faktiska och vederbörligen styrkta utgifterna och intäkterna från lufttrafiken, och inom gränsen för det belopp som angivits i anbudet.
7. Prissättning: I anbuden skall de planerade flygpriserna anges. Dessa skall överensstämma med reglerna för allmän trafikplikt som har offentliggjorts i ” Europeiska unionens officiella tidning” C 30, 7.2.2006.
8. Kontraktets giltighetstid samt ändring eller hävning av kontraktet: Kontraktets löptid börjar den 28 augusti 2006 och sträcker sig till och med den 27 augusti 2009. En årlig kontroll av att kontraktet efterlevs skall genomföras i samverkan med lufttrafikföretaget under juni och juli månad. Om oförutsedda ändringar av driftvillkoren inträffar, kan kompensationsbeloppet komma att omprövas.
9. Påföljder om kontraktet inte uppfylls: Om lufttrafikföretaget på grund av force majeure inte kan bedriva den berörda lufttrafiken, kan kompensationsbeloppet sänkas i proportion till de icke genomförda flygningarna.
Om lufttrafikföretaget inte genomför flygningar av andra skäl än force majeure, eller om lufttrafikföretaget inte respekterar bestämmelserna om allmän trafikplikt, kan de portugisiska myndigheterna:
minska kompensationsbeloppet i proportion till de icke genomförda flygningarna, och
kräva en förklaring av lufttrafikföretaget. Om förklaringen inte är godtagbar, kan kontraktet sägas upp utan förvarning samt skadestånd utkrävas för uppkomna förluster.
10. Inlämning av anbud:
1. |
Anbuden skall vara inlämnade senast kl 17.00 (lokal tid) inom 30 dagar från och med offentliggörandet av detta anbudsförfarande i Europeiska unionens officiella tidning C 47, 25.2.2006. |
2. |
Anbuden kan lämnas in mot mottagningsbevis direkt till huvudkontoret Instituto Nacional de Aviação Civil, Rua B, Edificios 4, 5 e 6, Aeroporto da Portela 4, P-1749-034 Lissabon, mellan kl 9 och 17 eller skickas som rekommenderat brev till samma adress inom den tidsfrist som fastställs i föregående stycke. |
11. Anbudsförfarandets giltighet: I enlighet med första meningen i förordning (EEG) nr 2408/92, artikel 4.1 d är detta anbudsförfarande giltigt under förutsättning att inget EG-lufttrafikföretag, som skulle kunna erhålla tillstånd för denna flyglinje, före den 8 mars 2006 lämnar in en ansökan om tillstånd för trafik på denna flyglinje från och med den 28 augusti 2006 i enlighet med reglerna för allmän trafikplikt och utan att erhålla någon ekonomisk kompensation.
Om ett eller flera lufttrafikföretag före den 8 mars 2006 anmäler sig för trafik på dessa flyglinjer, i enlighet med den allmänna trafikplikten och utan att kräva finansiell kompensation, kommer detta anbudsförfarande att upphöra att gälla.
25.2.2006 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 47/s3 |
MEDDELANDE
Den 28 februari 2006 utkommer i Europeiska unionens officiella tidning C 49 A ”Gemensamma sortlistan över arter av lantbruksväxter – sjunde tillägget till den 23:e fullständiga utgåvan”.
Prenumeranter på EUT kan gratis erhålla detta nummer i samma antal och språkversioner som man prenumererar på. De som önskar erhålla denna tidning ombeds att returnera nedanstående beställningssedel vederbörligen ifylld inklusive prenumerationskod (står till vänster på adressetiketterna och börjar med O/…). Detta nummer av EUT kommer att levereras gratis i upp till ett år från utgivningsdatumet.
Den som inte är prenumerant kan beställa och betala EUT på något av våra försäljningsställen (se baksidan).
Detta nummer av EUT – liksom alla EUT (L, C, CA och CE) – kan läsas gratis på Internet (http://europa.eu.int/eur-lex/lex).