24.7.2023 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 261/12 |
Överklagande ingett den 30 april 2023 av Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., RTE Réseau de transport d'électricité, Svenska kraftnät, TenneT TSO BV av den dom som tribunalen (andra avdelningen utökad sammansättning) meddelade den 15 februari 2023 i mål T-606/20, Austrian Power Grid m.fl. mot ACER
(Mål C-281/23 P)
(2023/C 261/19)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Klagande: Polskie sieci elektroenergetyczne S.A., RTE Réseau de transport d'électricité, Svenska kraftnät, TenneT TSO BV (ombud: M. Levitt, avocat, B. Byrne och D. Jubrail, Solicitors)
Övrig part i målet: Europeiska byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer)
Klagandenas yrkanden
Klagandena yrkar att domstolen ska
— |
upphäva, helt eller delvis, den överklagade domen; |
— |
upphäva, helt eller delvis, det beslut som den 16 juli 2020 meddelades av Acers överklagandenämnd i ärende A-001-2020 (konsoliderad text) (nedan kallat överklagandenämndens beslut) och |
— |
förplikta Acer att ersätta klagandenas rättegångskostnader i målet om överklagande vid domstolen och i målet vid tribunalen. |
Grunder och huvudargument
Klagandena har till stöd för överklagandet åberopat två rättsliga grunder.
Som första grund gör klagandena gällande att tribunalen gjorde fel då den slog fast att överklagandenämnden inte hade åsidosatt sin skyldighet att företa en fullständig prövning av Acers underliggande beslut 02/2020 av den 24 januari 2020 om genomföranderamen för den europeiska plattformen för utbyte av balansenergi från frekvensåterställningsreserver med automatisk aktivering. När överklagandenämnden antog sitt beslut tolkade nämnden sina lagfästa skyldigheter på så sätt att nämnden inte hade behörighet att företa en fullständig prövning av komplicerade tekniska frågor. Denna uppfattning – som strider mot rättspraxis från EU-domstolen – återgavs uttryckligen i överklagandenämndens beslut. Det var inte tribunalens sak att företa en omtolkning av den uttryckliga lydelsen i överklagandenämndens beslut och därvid, i direkt strid med denna lydelse, slå fast att överklagandenämnden hade företagit en fullständig prövning.
Som andra grund gör klagandena gällande att tribunalen gjorde en felaktig tillämpning av artiklarna 21 och 37 i kommissionens förordning (EU) 2017/2195 (1) av den 23 november 2017 om fastställande av riktlinjer för balanshållning avseende el, då tribunalen prövade den rättsliga grunden för de plattformsfunktioner ”som krävs” enligt artikel 21. Klagandena anser att tribunalen gjorde två specifika rättsliga fel. För det första fann tribunalen felaktigt – och i strid med terminologin och systematiken i kommissionens förordning 2017/2195 – att kapacitetsförvaltningen genom beräkning av överföringskapaciteten mellan elområden är en erforderlig plattformsfunktion som omfattas av artikel 21, eftersom det enligt artikel 37 uppställs krav på att de systemansvariga för överföringssystemen fortlöpande ska uppdatera överföringskapaciteten mellan elområden. För det andra underlät tribunalen att iaktta skillnaden mellan de systemansvarigas lagfästa skyldigheter att utöva en plattformsfunktion ”som krävs” enligt artikel 21, och deras i samma bestämmelse föreskrivna rätt att föreslå ytterligare plattformsfunktioner.