7.11.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 424/32 |
Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 7 september 2022 – brottmål mot MV
(Mål C-583/22)
(2022/C 424/43)
Rättegångsspråk: tyska
Hänskjutande domstol
Bundesgerichtshof.
Parter i brottmålet vid den nationella domstolen
MV
Ytterligare deltagare i rättegången: Generalbundesanwalt beim Bundesgerichtshof
Tolkningsfrågor
1) |
Får en nationell domstol mot bakgrund av principen om likabehandling enligt artikel 3.1 i rambeslut 2008/675/RIF (1) jämförd med artikel 3.5 i rambeslut 2008/675/RIF, i en situation där en gemensam påföljd som omfattar påföljder som fastställts genom fällande domar i Tyskland och i en annan EU-medlemsstat skulle ha utdömts om det varit fråga om inhemska domar, döma till en påföljd för brottet som begåtts inom landet, när ett fiktivt beaktande av påföljden som utdömts i den andra medlemsstaten skulle leda till att den enligt tysk rätt längsta tillåtna gemensamma påföljden vid tidsbestämda fängelsestraff skulle överskridas? |
2) |
Om fråga 1 besvaras jakande: Är det för att iaktta kravet på att en påföljd som utdömts i en annan medlemsstat ska beaktas enligt artikel 3.5 andra meningen i rambeslut 2008/675/RIF nödvändigt att den domstol som har att avgöra målet i samband med att påföljden för det inhemska brottet fastställs i detalj redovisar för och motiverar den nackdel som avsaknaden av en möjlighet att meddela en dom med gemensam påföljd – i enlighet med principerna om fastställande av en gemensam påföljd enligt tysk rätt – innebär för den tilltalade? |
(1) Rådets rambeslut av den 24 juli 2008 om beaktande av fällande domar avkunnade i Europeiska unionens medlemsstater vid ett nytt brottmålsförfarande i en medlemsstat (EUT L 220, 2008 s. 32).