9.12.2019 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 413/15 |
Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 3 oktober 2019 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos Aukščiausiasis Teismas - Litauen) – förfarande anhängiggjort av Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija
(Mål C-285/18) (1)
(Begäran om förhandsavgörande - Offentlig upphandling - Direktiv 2014/24/EU - Artikel 12.1 - Tillämpning i tiden - Medlemsstaternas valfrihet vad gäller sättet att tillhandahålla tjänster - Gränser - Offentlig upphandling med så kallad ”in house”-tilldelning - Intern transaktion - Överlappning mellan en offentlig upphandling och en intern transaktion)
(2019/C 413/16)
Rättegångsspråk: litauiska
Hänskjutande domstol
Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
Parter i målet vid den nationella domstolen
Klagande: Kauno miesto savivaldybė, Kauno miesto savivaldybės administracija
Motpart: UAB ”Irgita”, UAB ”Kauno švara”
Domslut
1) |
En sådan situation som den som är aktuell i det nationella målet, i vilken en upphandlande myndighet tilldelar en juridisk person över vilken den utövar en kontroll som motsvarar den kontroll som den utövar över sina egna förvaltningar ett offentligt upphandlingskontrakt, inom ramen för ett förfarande som inleddes medan Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster fortfarande var i kraft och som ledde till att ett avtal ingicks efter det att detta direktiv hade upphävts, det vill säga den 18 april 2016, omfattas av tillämpningsområdet för Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG, eftersom den upphandlande myndigheten slutgiltigt avgjorde frågan huruvida den var skyldig att vidta en föregående inbjudan till anbudsgivning för att kunna tilldela det offentliga kontraktet vid en tidpunkt efter detta datum. |
2) |
Artikel 12.1 i direktiv 2014/24 ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell bestämmelse genom vilken en medlemsstat föreskriver att vissa villkor ska vara uppfyllda för att en intern transaktion ska kunna ingås, bland annat att det inte är möjligt att säkerställa kvaliteten på, tillgängligheten av och kontinuiteten i tjänsterna genom en offentlig upphandling, under förutsättning att principerna om likabehandling, icke-diskriminering, ömsesidigt erkännande, proportionalitet och öppenhet iakttas vid valet att tjänsterna ska tillhandahållas på ett visst sätt och att valet görs innan kontraktet tilldelas genom offentlig upphandling. |
3) |
Artikel 12.1 i direktiv 2014/24, jämförd med principen om öppenhet, ska tolkas så, att de villkor som medlemsstaterna ställer upp, och som ska vara uppfyllda för att interna transaktioner ska kunna ingås, ska ha kommit till uttryck genom klara och tydliga bestämmelser som reglerar offentlig upphandling, vilka ska vara tillräckligt tillgängliga och förutsägbara i sin tillämpning, för att undvika varje risk för godtycke, vilket det i förevarande fall ankommer på den hänskjutande domstolen att kontrollera. |
4) |
Ingåendet av en intern transaktion som uppfyller de villkor som anges i artikel 12.1 a–c i direktiv 2014/24 är inte i sig förenligt med unionsrätten. |