3.8.2013 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 226/12 |
Talan väckt den 15 maj 2013 — Marquis Energy mot rådet
(Mål T-277/13)
(2013/C 226/20)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: Marquis Energy LLC (Hennepin, Förenta staterna) (ombud: advokaten P. Vander Schueren)
Svarande: Europeiska unionens råd
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
— |
ogiltigförklara rådets genomförandeförordning (EU) nr 157/2013 av den 18 februari 2013 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av bioetanol med ursprung i Amerikas förenta stater (EUT L 49, s. 10), i den del den berör sökanden, och |
— |
förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökanden tio grunder.
1. |
Som första grund gör sökanden gällande att kommissionen agerade i strid med grundförordningen, eftersom den valde en landsomfattande tull och vägrade att beräkna en individuell antidumpningstull, trots att kommissionen hade alla nödvändiga uppgifter för att göra så. Sökanden framhåller härvid att kommissionen gjorde en uppenbart felaktig bedömning av de relevanta faktiska omständigheterna och en felaktig rättstillämpning, att den inte motiverade sina slutsatser och åsidosatte sin omsorgsplikt och rätten till försvar, samt rättssäkerhetsprincipen och sökandens berättigade förväntningar. |
2. |
Den andra grunden avser en uppenbart felaktig bedömning av de relevanta faktiska omständigheterna och en felaktig rättstillämpning, eftersom kommissionen inte justerade exportpriset vid beräkningen av dumpningsmarginalen, genom att inte justera exportpriserna för det berörda blandningsföretagets blandningar uppåt. |
3. |
Såvitt avser den tredje grunden gör sökanden gällande att kommissionen gjorde en uppenbart felaktig bedömning av de relevanta faktiska omständigheterna och åsidosatte grundförordningen och icke-diskrimineringsprincipen genom att överskatta importvolymen av bioetanol från USA och genom att inte behandla dessa importer på samma sätt som importer av samma produkt från tredjeländer. |
4. |
Sökanden gör som fjärde grund gällande att kommissionen gjorde en uppenbart felaktig bedömning och åsidosatte grundförordningen vid beräkningen av skademarginalerna. |
5. |
Som femte grund gör sökanden gällande att kommissionen gjorde uppenbart felaktiga bedömningar och åsidosatte grundförordningen, genom att fastställa väsentlig skada med stöd av en unionsindustri som inte tillverkar en likadan produkt, och genom att definiera unionsindustrin innan den likadana produkten definierades. |
6. |
Såvitt avser den sjätte grunden gör sökanden gällande att den omtvistade förordningen innehåller en uppenbart felaktig bedömning och felaktig rättstillämpning, eftersom den väsentliga skada som anges har fastställts med uppgifter som tillhör ett icke-representativt urval av unionsproducenter. |
7. |
Den sjunde grunden avser en uppenbart oriktig bedömning, genom att kommissionen fastställde att andra orsaker till den väsentliga skadan inte påverkar kausalsambandet mellan den berörda importen och den påstådda skadan på unionsindustrin. |
8. |
Den åttonde grunden avser felaktig rättstillämpning och åsidosättande av proportionalitetsprincipen, genom att rådet antog en antidumpningsåtgärd som inte var nödvändig. |
9. |
Som nionde grund gör sökanden gällande att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning och åsidosatte principerna om god förvaltning och icke-diskriminering, genom att anse att undersökningen av bioetanol med ursprung i USA var grundad på ett tillräckligt klagomål, när detta inte uppfyllde kraven i grundförordningen. |
10. |
Sökanden gör som tionde grund gällande att kommissionen flera gånger åsidosatte sökandens rätt till försvar och inte uppfyllde motiveringsskyldigheten när den omtvistade förordningen antogs, eftersom det slutliga meddelande som förordningen grundar sig på inte innehöll de väsentliga faktiska omständigheterna eller övervägandena för antagandet av de slutliga åtgärderna. Kommissionen ändrade även giltighetsperioden för åtgärderna utan att ange skälen, samtidigt som den inte gav sökanden tillgång till de icke-konfidentiella handlingarna i god tid, inte heller fick sökanden tillräckligt med tid för att inkomma med anmärkningar angående det slutliga meddelandet. |