20.4.2013 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 114/26 |
Talan väckt den 15 februari 2013 — Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland mot Europeiska unionens råd
(Mål C-81/13)
2013/C 114/41
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Sökande: Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: C. Murrell och A. Dashwood, QC)
Svarande: Europeiska unionens råd
Sökandens yrkanden
Sökanden yrkar att domstolen ska
— |
ogiltigförklara rådets beslut 2012/776/EU om den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas i det associeringsråd som inrättats genom avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet vad gäller antagande av bestämmelser om samordning av de sociala trygghetssystemen, (1) och |
— |
förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
Grunder och huvudargument
1. |
Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland väcker talan enligt artikel 263 FEUF och yrkar ogiltigförklaring, enligt artikel 264 FEUF, av rådets beslut 2012/776/EU om den ståndpunkt som på Europeiska unionens vägnar ska intas i det associeringsråd som inrättats genom avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet vad gäller antagande av bestämmelser om samordning av de sociala trygghetssystemen. |
2. |
Förenade kungariket yrkar att domstolen ska
|
3. |
Artikel 48 FEUF är den materiella rättsliga grund som det hänvisas till i beslutet. |
4. |
Det föreslagna beslutet av associeringsrådet som ingår som bilaga till rådets beslut skulle upphäva och ersätta associeringsrådets beslut nr 3/80 om tillämpningen av Europeiska gemenskapens medlemsstaters system för sociala trygghet på turkiska arbetstagare och deras familjemedlemmar. |
5. |
Förenade kungariket hävdar att artikel 48 FEUF inte kan utgöra den materiella rättsliga grunden för en åtgärd som är avsedd att få sådana följder. Det är en bestämmelse som har utformats för att underlätta den fria rörligheten för medlemsstaternas medborgare inom den inre marknaden. Den korrekta rättsliga grunden är artikel 79.2 b FEUF. Enligt denna bestämmelse får det beslutas om åtgärder om ”fastställande av rättigheterna för tredjelandsmedborgare som vistas lagligen i en medlemsstat, inbegripet villkoren för fri rörlighet och vistelse i övriga medlemsstater”. Rådets beslut utgör just en sådan åtgärd. |
6. |
Artikel 79.2 b FEUF förekommer i avdelning V i tredje delen FEUF. Enligt protokoll nr 21 till fördragen ska åtgärder som antas enligt avdelning V inte tillämpas på Förenade kungariket (eller Irland) såvida de inte meddelar att de önskar ”delta” i en sådan åtgärd. Genom det felaktiga valet av artikel 48 FEUF, I stället för artikel 79.2 b TFEU, såsom den materiella rättsliga grunden för beslutet, har rådet nekat Förenade kungariket son rätt att inte delta i antagandet av beslutet och att inte vara bunden av detsamma. |
7. |
Det yrkas följaktligen ogiltigförklaring av beslut 2012/776/EU på den grunden att det har antagits med stöd av en felaktig rättslig grund, med den följden att det har bortsetts från de rättigheter som Förenade kungariket har enligt protokoll nr 21. |
8. |
Förenade kungariket grundar sitt påstående på de uttryckliga bestämmelserna i artikel 48 och artikel 79.2 b FEUF, såsom de tolkats med hänsyn till deras sammanhang i fördraget och mot bakgrund av rättspraxis. Förenade kungariket stöder sig även på det förhållandet att rådets beslut 2012/776/EU är nästan identiskt med nio rådsbeslut som har antagits enligt andra associeringsavtal med stöd av artikel 79.2 b. |
(1) EUT L 340, s. 19.