Konvention om domstols behörighet och om verkställighet av domar – Exklusiv behörighet – Tvister om ”registrering eller giltighet av patent”
(Konvention av den 27 september 1968, artikel 16.4)
Artikel 16.4 i konventionen av den 27 september 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område, i dess senast ändrade lydelse enligt konventionen av den 29 november 1996 om Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges tillträde, skall tolkas så att den exklusiva behörighetsregel som föreskrivs däri avser alla tvister om registrering eller giltighet av ett patent, oavsett om frågan aktualiserats som rättslig grund för ett käromål eller som en invändning. För det första skulle det undergräva den tvingande karaktären av behörighetsregeln i artikel 16.4 i konventionen, om den domstol där en intrångstalan eller en negativ fastställelsetalan avseende intrång väcks tillåts slå fast att patentet i fråga är ogiltigt. För det andra skulle den möjlighet som då uppstod kunna leda till en flerdubbling av antalet potentiella grunder för behörighet och därmed påverka förutsebarheten hos konventionens behörighetsregler. Det skulle vara till skada för rättssäkerhetsprincipen, som ligger till grund för konventionen. För det tredje skulle det även väsentligt öka risken för motstridiga avgöranden om det inom konventionssystemet tilläts att andra domstolar än de i den stat där ett patent meddelades avgjorde frågan om patents giltighet. Det är precis vad konventionen syftar till att undvika.
(se punkterna 26–29 och 31 samt domslutet)