EUROPEISKA KOMMISSIONEN
Bryssel den 13.5.2019
COM(2019) 221 final
2019/0107(COD)
Förslag till
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
om bemyndigande för Tyskland att ändra sitt befintliga bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid internationella persontransporter med buss i de båda ländernas gränsregioner
MOTIVERING
1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
•Motiv och syfte med förslaget
Syfte
Gränsregionerna i Tyskland och Schweiz är nära integrerade. Många tyskar pendlar till Schweiz och vice versa, och det förekommer omfattande gränsöverskridande persontransporter på väg. Ett antal busstjänster erbjuds som korsar gränsen och på så sätt knyter samman gränsregionerna i de två länderna.
De ömsesidiga gods- och persontransporterna på väg mellan Schweiz och EU regleras av avtalet om landtransport mellan EU och Schweiz (nedan kallat EU-avtalet).
Artikel 20.1 i EU-avtalet lyder enligt följande: ”Transporter mellan två orter belägna på en och samma avtalsslutande parts territorium och som utförs av transportörer som är etablerade i den andra avtalsslutande parten är inte tillåtna enligt föreliggande avtal.” Detta betyder att transportörer som driver persontrafik över gränsen bara kan frakta passagerare över gränsen eller inom territoriet för den avtalsslutande part där de är etablerade. Bussföretag som är etablerade i Schweiz får inte frakta passagerare mellan två orter på den tyska sidan och transportföretag etablerade i EU får inte frakta passagerare mellan två orter på den schweiziska sidan.
Enligt artikel 20.2 i EU-avtalet får de befintliga rättigheter som följer av bilaterala avtal som ingåtts mellan medlemsstaterna och Schweiz och som gällde vid tidpunkten för ingåendet av EU-avtalet fortsätta att tillämpas, förutsatt att ingen diskriminering sker mellan transportörer från EU och att konkurrensen inte snedvrids. Cabotage vid persontransporter med buss kan således vara möjliga i förbindelserna med Schweiz om ett avtal mellan en EU-medlemsstat och Schweiz som gällde den 21 juni 1999 hade förutsett detta. I praktiken innehöll inget av de relevanta bilaterala avtalen mellan medlemsstaterna och Schweiz som gällde vid den tidpunkten cabotagerättigheter för persontransporter med buss.
Genom en skrivelse av den 11 maj 2017 meddelade Tyskland kommissionen att landet önskade bemyndigas av kommissionen, i enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget, att ändra sitt bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz från 1953 i syfte att tillåta cabotagetrafik vid tillhandahållandet av persontransporter med buss i gränsområdet mellan de båda länderna. Vid mötet i juni 2018 i kommittén för landtransporter mellan EU och Schweiz, som inrättades genom EU-avtalet, informerade Schweiz kommissionen om att landet också var intresserat av att ändra detta avtal i samma syfte.
Cabotage vid persontransporter med buss kan effektivisera transporterna, eftersom det möjliggör ökad belastningsfaktor för fordonen. EU stödjer därför i allmänhet att cabotagemarknaden öppnas, vilket den har gjort inom EU i enlighet med förordning (EG) nr 1073/2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för persontransporter med buss (nedan kallad förordning (EG) nr 1073/2009). Tillstånd för cabotagetrafik inom ramen för tillhandahållande av internationella persontransporter med buss i gränsregionerna mellan Tyskland och Schweiz skulle göra det möjligt för de berörda transportföretagen att bli mer konkurrenskraftiga och effektivare.
Om EU:s befogenhet
I artikel 3.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) fastställs följande: ”Unionen ska också ha exklusiv befogenhet att ingå ett internationellt avtal, om ingåendet av avtalet föreskrivs i en unionslagstiftningsakt eller om ingåendet är nödvändigt för att unionen ska kunna utöva sin befogenhet internt eller i den mån ingåendet kan påverka gemensamma regler eller ändra räckvidden för dessa.”
Enligt förordning (EG) nr 1073/2009 får cabotagetrafik inom unionen under vissa förhållanden endast bedrivas av transportföretag som är innehavare av ett gemenskapstillstånd. Internationella åtaganden som gör det möjligt för andra transportföretag, särskilt transportföretag från tredjeländer, att bedriva sådan verksamhet påverkar ovannämnda förordning, i den mening som avses i artikel 3.2 i EUF-fördraget.
Sådana internationella åtaganden påverkar också EU-avtalet, och då särskilt artikel 20. De är inte tillåtna enligt punkt 1 i den artikeln, med undantag för vad som anges i dess punkt 2.
Sådana åtaganden som de som Tyskland planerar omfattas därför av unionens exklusiva befogenhet. I enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget får dock unionen bemyndiga medlemsstaterna att agera på områden där unionen har exklusiv befogenhet.
Syftet med detta förslag är att bemyndiga Tyskland att ändra sitt befintliga bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid internationella persontransporter med buss i de båda ländernas gränsregioner.
Om förfarandet
Cabotagetrafik inom unionen som utförs av transportföretag från tredjeländer som inte innehar ett gemenskapstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1073/2009 påverkar den inre marknadens funktion när det gäller persontransporter med buss, enligt förordning (EG) nr 1073/2009. Det är därför nödvändigt att unionslagstiftaren beviljar bemyndiganden enligt artikel 2.1 i EUF-fördraget, i enlighet med det lagstiftningsförfarande som avses i artikel 91 i EUF-fördraget.
•Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området
EU-avtalet tillåter för närvarande ingen cabotagetrafik för persontransporter på väg med buss. I artikel 20.2 i EU-avtalet tillåts dock uttryckligen fortsatt tillämpning av befintliga cabotagerättigheter, förutsatt att ingen diskriminering sker mellan unionstransportörer och att konkurrensen inte snedvrids. Ett avtal mellan Tyskland och Schweiz som skulle tillåta cabotagetrafik vid tillhandahållandet av internationella persontransporter med buss skulle inte ändra Schweiz rättigheter enligt EU-avtalet. Dessutom är en ändring av det befintliga bilaterala avtalet begränsad till cabotage i de respektive gränsregionerna och, när det gäller icke-diskriminering och icke-snedvriden konkurrens, på villkor som är identiska med de villkor som fastställs i artikel 20.2 i EU-avtalet, i linje med den politik som ligger till grund för undantaget i den bestämmelsen.
Inom EU tillåts cabotage vid persontransporter med buss i linje med bestämmelserna i förordning (EG) nr 1073/2009. Enligt artikel 15 i den förordningen tillåts cabotagetrafik inom EU för 1) tillfällig trafik, 2) speciell linjetrafik, förutsatt att ett avtal om denna har träffats mellan arrangören och transportföretaget, och 3) linjetrafik som äger rum i samband med internationell linjetrafik, med undantag av transporter som uppfyller transportbehov i en storstad eller tätort, eller transportbehov mellan staden eller tätorten och dess ytterområden. Tillämpningen av den förordningen skulle påverkas av den ändring av det bilaterala avtalet om vägtransporter som Tyskland begärt, men påverkan skulle vara tillräckligt begränsad om tillståndet ges på de villkor som beskrivs ovan.
•Förenlighet med unionens politik inom andra områden
En ändring av det befintliga bilaterala avtalet om vägtransporter mellan Tyskland och Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid internationella persontransporter med buss i de respektive gränsregionerna i de två länderna skulle inte vara oförenligt med någon annan unionspolitik.
2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
•Rättslig grund
Den rättsliga grunden för detta förslag är artiklarna 2.1 och 91 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
•Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)
Förslaget avser ett område där unionen har exklusiv befogenhet.
•Proportionalitetsprincipen
Det enda målet med detta förslag är att, i enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget, bemyndiga Tyskland att ändra sitt befintliga bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid tillhandahållande av internationella persontransporter med buss i gränsregionerna mellan de två länderna. Följaktligen går förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.
•Val av instrument
Cabotagetrafik inom unionen som utförs av transportföretag från tredjeländer som inte innehar ett gemenskapstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1073/2009 påverkar den inre marknadens funktion när det gäller persontransporter med buss, enligt förordning (EG) nr 1073/2009. Det är därför nödvändigt att unionslagstiftaren beviljar bemyndiganden enligt artikel 2.1 i EUF-fördraget, i enlighet med det lagstiftningsförfarande som avses i artikel 91 i EUF-fördraget. Den föreslagna rättsakten, som innebär ett individuellt bemyndigande, ska antas som svar på begäran från Tyskland. Den bör därför utformas som ett beslut riktat till Tyskland. Följaktligen utgör förslaget till Europaparlamentets och rådets beslut ett lämpligt instrument för att, i enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget, bemyndiga Tyskland att agera i denna fråga.
3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
•Samråd med berörda parter
Detta förslag grundas på en ansökan av Tyskland och berör bara denna medlemsstat. En liknande ansökan har inkommit från Italien, som är föremål för ett parallellt förfarande.
4.BUDGETKONSEKVENSER
Detta förslag påverkar inte EU:s budget.
2019/0107 (COD)
Förslag till
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT
om bemyndigande för Tyskland att ändra sitt befintliga bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid internationella persontransporter med buss i de båda ländernas gränsregioner
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 2.1 och 91,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,
med beaktande av Regionkommitténs yttrande,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
av följande skäl:
(1)I enlighet med artikel 20.1 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg (nedan kallat EU-avtalet) tillåts inte transport av passagerare med buss mellan två orter som är belägna på en och samma avtalsslutande parts territorium och som utförs av transportföretag som är etablerade i den andra avtalsslutande partens territorium (cabotage).
(2)I enlighet med artikel 20.2 i EU-avtalet får befintliga cabotagerättigheter som följer av bilaterala avtal som ingåtts mellan unionens medlemsstater och Schweiz och som gällde när EU-avtalet ingicks, det vill säga den 21 juni 1999, fortsätta att tillämpas förutsatt att ingen diskriminering sker mellan transportföretag etablerade i unionen och att konkurrensen inte snedvrids. Det bilaterala avtalet om vägtransporter mellan Tyskland och Schweiz från 1953 tillåter inte cabotagetrafik vid persontransporter med buss mellan de båda länderna. Rätten att bedriva sådan cabotagetrafik som ett resultat av en eventuell ändring av avtalet ingår därför inte i de rättigheter som omfattas av artikel 20.2 i EU-avtalet.
(3)Internationella åtaganden som tillåter transportföretag från Schweiz att bedriva cabotagetrafik inom unionen kan komma att påverka artikel 20 i EU-avtalet, eftersom den bestämmelsen inte tillåter sådan verksamhet.
(4)Enligt förordning (EG) nr 1073/2009 får dessutom cabotagetrafik inom unionen under vissa förhållanden endast bedrivas av transportföretag som innehar ett gemenskapstillstånd. Internationella åtaganden som gör det möjligt för transportföretag från tredjeland som inte innehar ett sådant tillstånd att bedriva verksamhet av det slaget riskerar att påverka den förordningen.
(5)Följaktligen omfattas sådana åtaganden av unionens exklusiva externa befogenhet. Medlemsstaterna får förhandla om eller ingå sådana åtaganden endast om de bemyndigats av unionen i enlighet med artikel 2.1 i EUF-fördraget.
(6)Cabotagetrafik inom unionen som utförs av transportföretag från tredjeländer som inte innehar ett gemenskapstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1073/2009 påverkar den inre marknadens funktion när det gäller persontransporter med buss, enligt förordning (EG) nr 1073/2009. Det är därför nödvändigt att unionslagstiftaren beviljar bemyndiganden enligt artikel 2.1 i EUF-fördraget, i enlighet med det lagstiftningsförfarande som avses i artikel 91 i EUF-fördraget.
(7)Genom en skrivelse av den 11 maj 2017 begärde Tyskland att unionen skulle bemyndiga Tyskland att ändra sitt avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik vid persontransporter med buss i de båda ländernas gränsregioner.
(8)Cabotagetrafik gör det möjligt att öka fordonens belastningsfaktor, vilket gör tjänsterna ekonomiskt effektivare. Det är därför lämpligt att tillåta sådan verksamhet i samband med tillhandahållande av internationella persontransporter med buss i de respektive gränsregionerna i Schweiz och Tyskland. Detta skulle ytterligare kunna stärka den nära integrationen av dessa gränsregioner.
(9)För att säkerställa att den berörda cabotagetrafiken inte i alltför hög grad förändrar den inre marknaden för persontransporter med buss, enligt förordning (EG) nr 1073/2009, tillstånd för sådan trafik omfattas av villkoren att det inte förekommer någon diskriminering mellan transportföretag som är etablerade inom unionen och ingen snedvridning av konkurrensen.
(10)Av samma skäl bör cabotagetrafik endast tillåtas i Tysklands gränsregioner i samband med tillhandahållande av busstransporter mellan Tyskland och Schweiz. I detta syfte är det nödvändigt att definiera de tyska gränsområdena i den mening som avses i detta beslut på ett sätt som tar vederbörlig hänsyn till hur förordning (EG) nr 1073/2009 fungerar, och samtidigt göra de berörda verksamheterna effektivare.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Tyskland bemyndigas härmed att ändra sitt gällande bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i syfte att tillåta cabotagetrafik i respektive gränsregioner i Tyskland och Schweiz i samband med tillhandahållande av busstransporter mellan de båda länderna, under förutsättning att det inte sker någon diskriminering mellan transportföretag som är etablerade i unionen och att det inte förekommer någon snedvridning av konkurrensen.
De administrativa områdena Freiburg och Tübingen i Baden-Württemberg och det administrativa området Schwaben i Bayern ska anses vara gränsregioner i Tyskland i den mening som avses i första stycket.
Artikel 2
Tyskland ska underrätta kommissionen om ändringar av sitt bilaterala avtal om vägtransporter med Schweiz i enlighet med artikel 1 i detta beslut och anmäla texten till det avtalet. Kommissionen ska informera rådet och Europaparlamentet om detta.
Artikel 3
Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.
Utfärdat i Bryssel den
På Europaparlamentets vägnar
På rådets vägnar
Ordförande
Ordförande