5.7.2019 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 228/37 |
Yttrande av Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om Att lyssna på EU-medborgarna för en hållbar framtid (Sibiu och därefter)
(2019/C 228/06)
Föredragande: Vladimíra DRBALOVÁ
Peter SCHMIDT
Yves SOMVILLE
Presidiets beslut |
16.10.2018 |
Rättslig grund |
Artikel 29.2 i arbetsordningen |
Antagande vid plenarsessionen |
20.3.2019 |
Plenarsession nr |
542 |
Resultat av omröstningen (för/emot/nedlagda röster) |
217/6/8 |
Att lyssna på EU-medborgarna för en hållbar framtid
1. Inledning
1.1 |
Genom sina många olika ledamöter fungerar EESK som en mellanhand mellan EU-institutionerna och EU:s medborgare och vill som sådan föreslå en ambitiös vision för framtiden, där Europa är världsledande inom hållbar utveckling. |
1.2 |
EU är ett av de mest framgångsrika freds-, samhälls- och ekonomiprojekten i europeisk historia. Vårt Europa grundades på värdena respekt för människans värdighet, frihet, icke-diskriminering, tolerans, rättvisa, solidaritet och jämställdhet, demokrati, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive rättigheter för personer som tillhör minoriteter (1). Dessa värden måste fortsätta att ligga till grund för EU:s framtida utveckling och politik. |
1.3 |
Sjuttio år av fred och stabilitet i Europa är en historisk och enastående bedrift. Det som har gjort detta möjligt är det europeiska projektet och inrättandet av EU, som har skapat ett förbund mellan Europas folk och, steg för steg, förenat de europeiska staterna i ett gemensamt syfte. Detta förklarar varför EU fortfarande är ett tilltalande projekt för kandidatländerna och för länderna som samarbetar med EU inom ramen för EU:s grannskapspolitik. Europa måste dock stå rustat för att hantera nya geopolitiska förändringar. EESK bör hjälpa till att öka förståelsen för att fred inte är något som för evigt kan tas för givet. |
1.4 |
Den inre marknaden med sina ekonomi-, samhälls- och miljödimensioner är kärnan i den europeiska integrationen. Den bör därför kunna skapa hållbar tillväxt och innovation, dra till sig investeringar och göra det möjligt för företagen att vara hållbart konkurrenskraftiga på en globaliserad marknad. Det är dock även viktigt att inse att den inre marknadens positiva effekter inte är jämnt spridda och att inte alla medborgare kan dra nytta av välståndet som den inre marknaden gett upphov till. |
1.5 |
Hållbar tillväxt innebär att tillväxt inte enbart bör bygga på kvantitet utan även, eller till och med mer, på kvalitet, vilket innebär i) ingen exploatering av miljö eller arbetskraft, ii) skäliga levnadsförhållanden, iii) ekonomisk tillväxt mätt inte enbart i årsflöden utan även i samlad förmögenhet och dess fördelning, iv) att allas behov tillgodoses inom ramen för jordens resurser, v) en utveckling av ekonomierna som låter oss leva väl, oavsett om de växer eller inte, och vi) ett cirkulärt flöde av inkomster mellan hushåll, företag, banker, myndigheter och handel, som fungerar på ett socialt och ekologiskt ansvarsfullt sätt. Energi, råvaror, natur, samhälle, makt och vårt gemensamma välstånd finns inte med i den modell som används i dag. Obetalt arbete som utförs i hemmet, främst av kvinnor, finns inte heller med trots att ingen ekonomi skulle fungera utan detta arbete (2). |
1.6 |
Hållbar konkurrenskraft är å sin sida en modell där det råder jämvikt mellan ekonomiskt välstånd, miljöfrågor och social delaktighet. Det hållbarhetsanpassade indexet för global konkurrenskraft måste därför ändras så att två nya dimensioner: miljö- och samhällsdimensionerna, också räknas in (3). |
1.7 |
De fyra friheterna, nämligen den fria rörligheten för varor, tjänster, medborgare och kapital, som tillsammans skapar förutsättningar för handel och ekonomisk utveckling, sysselsättning, kreativitet och innovation, kompetensutbyte och infrastrukturutveckling i glesbygder, utgör Europas ryggrad. Välfungerande ekonomiska friheter och konkurrensregler går hand i hand med grundläggande sociala rättigheter, men bör inte undergräva dem. |
1.8 |
EU står dock fortfarande inför aldrig tidigare skådade interna och externa ekonomiska, sociala, miljömässiga och politiska utmaningar (4) som hotar unionens existens: protektionism på den inre marknaden, social ojämlikhet, populism, nationalism och extremism (5) samt stora geopolitiska och tekniska förändringar. |
1.9 |
De allt snabbare klimatförändringarna, en utarmad biologisk mångfald, andra miljörisker och den kollektiva oförmågan att föra en politik som ger resultat, utgör också ett påtagligt hot mot Europas invånare, ekonomi och ekosystem. Därför behöver vi en stark EU-strategi för hur målen i FN:s Agenda 2030 ska uppnås. Jämlikare samhällen presterar bättre när det gäller miljö och har större förmåga att bli hållbarare. |
1.10 |
Alla EU-medborgares behov av arbetstillfällen med bra villkor måste tillgodoses, särskilt i regioner med hög arbetslöshet, i synnerhet bland ungdomar, eller i regioner som står inför strukturella förändringar. För att arbetstillfällen med goda villkor ska kunna skapas måste alla – institutioner, myndigheter, politiker, arbetsmarknadens parter och civilsamhällesorganisationer – omdefiniera vad som menas med ett hållbart Europa. |
1.11 |
Det finns ett brådskande behov av att göra det enklare att komma in på arbetsmarknaden, dels genom att skapa arbetstillfällen med goda villkor och dels genom bättre utbildningssystem för de kompetenser som behövs, till exempel genom modeller där utbildning varvas med arbete. |
1.12 |
Samhälls- och miljödimensionerna går in i varandra, och det är ekonomin som måste skapa förutsättningarna för social, ekonomisk och kulturell förnyelse, inte minst genom att främja och utveckla viktiga kompetenser och öka diversifieringen. Den privata sektorn måste uppmuntras att göra sitt för att hållbarhetsmålen för ekonomi, samhälle och miljö i FN:s Agenda 2030 ska uppnås, så att allas liv förbättras på ett rättvist och hållbart sätt med skydd för arbetsrätten och sociala och mänskliga rättigheter (6). |
1.13 |
Även det europeiska projektets kulturdimension, i all sin mångfald, måste beaktas i alla åtgärder som EU vidtar. Kulturarvets betydelse måste erkännas och främjas, en kulturell och kreativ dimension måste införas i utbildningssystemen, och samtida kreativitet måste stödjas som ett verktyg för att skapa sammanhållning och utveckling. |
1.14 |
Hållbarhet är en framåtblickande process som måste styras av en stark politisk vilja och beslutsamhet att skapa ett hållbart EU genom att ställa om våra ekonomier mot en motståndskraftig och samarbetsinriktad, resurseffektiv, koldioxidsnål och socialt inkluderande framtid (7), där politiker, myndigheter, företag, arbetstagare, medborgare och konsumenter agerar och fattar beslut på ett ansvarsfullt sätt, medvetna om vilken inverkan deras handlande har på ekonomi, miljö och samhälle.
|
2. Medborgarnas Europa
2.1 |
EU-medborgare börjar se Europa allt mindre som en lösning och allt mer som ett problem. Nationalism och protektionism är aktuella hot. Inför förlusten av identitet och värden förmår EU, eftersom man försummat det europeiska projektets kulturella dimension, inte hitta lösningar som motsvarar omfattningen av de lokala och globala problemen. |
2.2 |
Att erkänna medborgarnas berättigade oro och öka deras demokratiska delaktighet, särskilt de ungas, är mycket viktigt. EU:s befintliga mekanismer för delaktighet och samråd måste förbättras och reformeras. Ungdomsfrågor ingår bland annat i den europeiska pelaren för sociala rättigheter, FN:s Agenda 2030 för hållbar utveckling och FN:s mål för hållbar utveckling.
|
3. Ett socialt Europa
3.1 |
Det är meningen att den europeiska sociala modellen ska ge rättvist skydd för alla medborgare, lindra fattigdom och ge alla en möjlighet till ett bra liv. Anständiga inkomster bör minska klyftorna mellan rika och missgynnade och garantera bra levnadsförhållanden. Alla har rätt till bra arbetsvillkor, jämlikhet, bättre hälsa och mindre hälsoklyftor mellan länder och generationer. Social delaktighet och socialt skydd, arbeten med bra arbetsvillkor, jämställdhet, bra och lättillgänglig offentlig hälso- och sjukvård som alla har råd med, tillgång till bra bostäder till rimliga priser, miljörättvisa, bra offentligfinansierad utbildning och att alla har samma möjligheter att ta del av kultur: detta måste vara huvudprinciperna som de nationella och europeiska politiska agendorna bör formas efter.
|
4. Hållbar miljö
4.1 |
Miljörisker fortsätter att toppa resultaten från den årliga globala undersökningen om uppfattade risker. I år stod de för tre av de fem mest sannolika riskerna och för fyra av de som förväntas ha störst inverkan. Extrema väderförhållanden var den risk som flest oroade sig för, men de svarande i undersökningen är allt mer oroliga för ett miljöpolitiskt misslyckande: efter att ha sjunkit i rankningen efter Parisavtalet hamnade ”misslyckande att begränsa och anpassa sig till klimatförändringarna”i år återigen på andra plats när det gäller inverkan (17). |
4.2 |
Vare sig liv, arbetstillfällen eller entreprenörskap kommer att finnas på en död planet. Den utarmade biologiska mångfalden och klimatförändringarna innebär därför att EU inte har något annat val än att skapa arbetstillfällen av hög kvalitet (18) och tillhandahålla en lösning som är bra för arbetsgivare, arbetstagare och andra företrädare för det civila samhället. Om vi förhalar anpassningen eller inte agerar alls kan kostnaden för klimatförändringarna (19) och deras dödliga inverkan på den biologiska mångfalden, där även människan ingår, komma att öka väsentligt. |
4.3 |
Förslaget till en europisk klimatfinansieringspakt har diskuterats i många år och diskuteras fortfarande. Med hjälp av denna pakt skulle EU kunna behålla sin ledande ställning när det gäller hållbar utveckling och kampen mot klimatförändringarna (20).
|
5. En starkare ledande ställning för det europeiska näringslivet när det gäller hållbarhet
5.1 |
Näringslivet möjliggör samhälls- och miljöutveckling, och hållbar konkurrenskraft är en nödvändig förutsättning för att företag ska spela sin roll i samhället. Företag drivs i allt större utsträckning på ett hållbart sätt utifrån det enskilda företagets särskilda förutsättningar och resurser och i samarbete med företagets intressenter, samtidigt som företagen följer upp, utvärderar och redovisar vilken inverkan deras verksamhet har på sociala och mänskliga rättigheter liksom miljörättigheter och konsumentskydd. Europa måste därför anpassa sina åtgärder så att de är i linje med ambitionen om att bli världsledande inom hållbar utveckling. Det finns redan många företag i Europa som är föregångare, men företagen måste bli ambitiösare och sprida sin hållbarhetsfilosofi genom värdekedjan, med särskild uppmuntran till små och medelstora företag. |
5.2 |
Det finns en rad nya modeller som helt förändrar förhållandena mellan producenter, distributörer och konsumenter. Med vissa av dessa nya modeller (som funktionsekonomin, delningsekonomin och socialt ansvarstagande finansiering) försöker man lösa andra stora utmaningar för människan och jorden som är av yttersta vikt för hållbar utveckling, som social rättvisa, deltagandedemokrati och bevarande av resurser och naturkapital.
|
6. Fri och rättvis handel
6.1 |
EU:s handelspolitik är en viktig faktor som rör hela EU och som i praktiken förenar alla medlemsstater. Handelspolitiken har hjälpt EU att öka sitt välstånd genom handelsutbyten med många olika parter. I dag är EU en ledande kraft inom världshandeln med fler än 30 miljoner arbetstillfällen kopplade till internationell handel (25), och EU har även en viktig roll i handeln med tjänster och betydande handelsöverskott med varor, med till exempel USA (mer än 107,9 miljarder euro under de första 11 månaderna 2018). Samtidigt omsätter och främjar EU genom handeln värdena social delaktighet och miljöskydd, som är avgörande för att utforma en hållbar globalisering, med andra ord ett slags globalisering som gagnar inte enbart storföretag och investerare utan även vanliga människor, arbetstagare, jordbrukare, konsumenter och små och medelstora företag. |
6.2 |
EU arbetar multilateralt, bilateralt och unilateralt för att sprida en handelspolitisk vision där den traditionella merkantilistiska principen för marknadstillträde (tull och icke-tariffära bestämmelser) förenas med mål för hållbar utveckling i linje med kampen mot klimatförändringarna. |
6.3 |
Det civila samhällets roll i EU:s handelspolitik har stärkts i både förhandlings- och genomförandefasen genom bidragen från de inhemska rådgivande grupperna. EESK stöder professionaliseringen av alla organisationer som ger medborgarna mer att säga till om när det gäller innehållet i handelsavtal och mer kontroll över handelspartnernas efterlevnad av ”kvalitativa”åtaganden och normer (26).
|
7. Kollektiva nyttigheter och offentliga tjänster
7.1 |
Enligt princip 20 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter har ”var och en […] rätt till väsentliga tjänster av god kvalitet, inklusive vatten, sanitära anläggningar, energi, transporter, finansiella tjänster och digitala kommunikationer” (28). Dessa tjänster kan inte erbjudas enbart enligt vanliga konkurrens- och marknadsregler: det måste finnas särskilda regler för att se till att alla medborgare till rimliga priser kan ta del av dessa tjänster, som anses väsentliga och som erkänns som gemensamma unionsvärden (29).
|
8. Rättvis beskattning
8.1 |
Skattepolitiken i EU består av två delar: direkt beskattning, som är medlemsstaternas exklusiva ansvar, och indirekt beskattning, som påverkar den fria rörligheten för varor och friheten att tillhandahålla tjänster på den inre marknaden. När det gäller direkt beskattning har EU ändå fastställt vissa harmoniserade standarder för företags- och personbeskattning, medan medlemsstaterna har vidtagit gemensamma åtgärder för att förhindra skatteflykt och dubbelbeskattning. EU måste emellertid fortsätta att främja ett rättvist skattesystem där enskilda personer och juridiska personer åläggs att betala skatt på sina inkomster och vinster proportionellt. När det gäller indirekt beskattning samordnar och harmoniserar EU lagstiftningen om mervärdesskatt och punktskatter. På så sätt säkerställs att konkurrensen på den inre marknaden inte snedvrids av variationer i den indirekta beskattningen och av system som ger företag i ett land orättvisa fördelar gentemot andra. |
8.2 |
Bristande insyn, diskriminering, snedvridning av konkurrensen och skadlig skattepraxis ökar den ekonomiska ojämlikheten och minskar investeringarna och sysselsättningen, vilket leder till socialt missnöje, misstroende och ett demokratiskt underskott. Därför bör en rättvis EU-politik för beskattning genomföras i enlighet, och inte i strid, med den övergripande hållbarhetsstrategin för att främja ekonomisk och social konvergens, social sammanhållning och investeringar i hållbar utveckling.
|
9. Styrning
9.1 |
För att driva på omställningen till en hållbar utveckling behövs en ny styrningsstrategi och nya regler och instrument när EU:s politik utformas och genomförs. Hållbar utveckling kräver en allomfattande och sektorsövergripande politik för att säkerställa att ekonomiska, sociala och miljömässiga utmaningar behandlas tillsammans.
|
10. En övergripande strategi för migrationspolitiken
10.1 |
Det går inte att ignorera frågan om EU:s migrationshantering i debatten om framtiden för ett hållbart Europa. Den demografiska utvecklingen visar att Europa behöver migranter och deras kompetens, kunskaper och entreprenörspotential. Debatten och politiken rörande migration måste ändras snabbt och grundas på närmare samarbete med tredjeländer så att vi kan få ett rationellt samtal baserat på fakta. Flyktingar och migranter bör inte ses som ett hot utan som en möjlighet för Europas ekonomiska och sociala modell (37). För att uppnå detta behöver vi arbeta enligt en övergripande strategi för migration.
|
11. EU:s budget
11.1 |
EESK erkänner det stora europeiska mervärdet hos de program där kommissionens förslag till flerårig budgetram 2021–2027 koncentrerar de främsta utgiftsökningarna (forskning, utveckling och innovation samt Erasmus+). Kommittén ifrågasätter dock att ökningarna sker till priset av väsentliga nedskärningar i finansieringen av Europeiska regionala utvecklingsfonden, sammanhållningspolitiken och den gemensamma jordbrukspolitiken (GJP) i ett försök att minska EU-budgeten, som minskar från 1,16 % av bruttonationalinkomsten (BNI) i EU-27 innevarande budgetperiod till bara 1,11 % i den fleråriga budgetramen för perioden efter 2020. |
11.2 |
EESK ifrågasätter de föreslagna nedskärningarna i de planerade åtagandena för GJP. Dessa nedskärningar kommer att göra det omöjligt att genomföra en modell för hållbar landsbygdsutveckling, som är ett övergripande mål med den nya reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, och andra mål i kommissionen färska meddelande om framtiden för livsmedel och jordbruk. |
11.3 |
Kommissionens förslag förefaller tyvärr överdrivet inriktat på att upprätthålla status quo, och EESK beklagar obalansen mellan karaktären och omfattningen på de nya utmaningar som EU står inför, och dess ambitioner, samt de tillgängliga resurserna för att uppnå dem. |
11.4 |
Människornas misstro gentemot de nationella och europeiska demokratiska institutionerna leder till ett uppsving för politiska rörelser som ifrågasätter demokratiska värderingar och principer samt EU självt. Några av dessa politiska rörelser sitter nu i vissa EU-medlemsstaters regeringar.
|
12. Kommunikation
12.1 |
Inte ens de mest ambitiösa idéerna och programmen på EU-nivå har någon verkan när det gäller att minska klyftan mellan unionen och dess medborgare om inte idéerna och programmen förmedlas på rätt sätt. |
12.2 |
Denna obalans mellan initiativ, verksamhet och beslut på EU-nivå och hur EU:s arbete uppfattas av medborgarna leder till en ond cirkel med okunniga eller felinformerade medborgare, vilket i sin tur leder till att populismen ökar i de flesta medlemsstater. Samtidigt ser vi att EU-fientliga strömningar börjar framträda i vissa delar av befolkningen, vilket undergräver det fortsatta arbetet med det europeiska projektet. |
12.3 |
Därför måste vi snarast upprätta en övergripande gemensam kommunikationsstrategi för alla EU-institutioner på alla nivåer, där även alla aktörer i det civila samhället ingår, för att komma tillrätta med denna brist på information, liksom avsiktligen vilseledande information. |
12.4 |
För att en kommunikationsstrategi ska fungera måste det finnas ett verkligt samtal mellan de som informerar och de som tar emot informationen så att man undviker pekpinnar. |
12.5 |
Innehållsrik, trovärdig och engagerande information om europeiska frågor kan öka kunskaperna och skapa intresse för Europafrågor. |
12.6 |
EESK kan, som mellanhand mellan EU och medborgarna och genom sina 350 ledamöter, hjälpa till med sådana samordnade åtgärder. Den stora mångfalden bland EESK:s ledamöter är en stor tillgång när det gäller att komma i kontakt med så många medborgare som möjligt över hela Europa. Särskilt stor uppmärksamhet bör ägnas åt de unga.
|
Bryssel den 20 mars 2019.
Luca JAHIER
Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs
ordförande
(1) Fördraget om Europeiska unionen, artikel 2.
(2) Denna definition av hållbar tillväxt är tagen från Kate Raworth vid Oxford Universitys Environmental Change Institute och hennes så kallade donutekonomi, ett banbrytande alternativ till tillväxtekonomin, och den nya hållbara ekonomiska modell för 2000-talet som skulle kunna bidra till att få slut på ojämlikheten – https://www.kateraworth.com/doughnut/.
(3) Denna definition utgår från Sten Thores och Ruzanna Tarverdyans arbete om hållbar konkurrenskraft: https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0040162516000664?via%3Dihub.
(4) EESK:s yttrande av den 18 oktober 2017 om ”Övergången till en mer hållbar europeisk framtid”(EUT C 81, 2.3.2018, s. 44).
(5) Europaparlamentets resolution av den 25 oktober 2018 om det ökande nyfascistiska våldet i Europa.
(6) EESK:s yttrande av den 7 december 2017 om ”Den stora betydelsen av handel och investeringar när det gäller att uppnå och genomföra målen för hållbar utveckling”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 27).
(7) EESK:s yttrande av den 21 september 2016 om ”Hållbar utveckling: kartläggning av EU:s interna och externa politik”(EUT C 487, 28.12.2016, s. 41).
(8) EESK:s yttrande av den 14 november 2012 om ”Principer, förfaranden och åtgärder för tillämpningen av artikel 11.1 och 11.2 i Lissabonfördraget”(EUT C 11, 15.1.2013, s. 8).
(9) EESK:s yttrande av den 13 juli 2016 om ”Det europeiska medborgarinitiativet (omarbetning)”(EUT C 389, 21.10.2016, s. 35).
(10) Resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, om en EU-arbetsplan för ungdomsfrågor för 2016–2018.
Eurochilds strategi för barns deltagande av den 5 april 2017.
FN:s ungdomsprogram: Youth Participation in Development – Summary Guidelines for Development Partners.
(11) EESK:s yttrande av den 18 oktober 2018 om kommissionens meddelande ”Engagera, sammanföra och stärka ungdomar: EU:s nya ungdomsstrategi”(EUT C 62, 15.2.2019, s. 142).
(12) EESK:s yttrande av den 17 september 2015 om ”Att förbättra Europeiska unionens funktionssätt genom att utnyttja Lissabonfördragets potential”(EUT C 13, 15.1.2016, s. 183).
(13) EESK:s resolution av den 5 juli 2017 om ”Kommissionens vitbok om EU:s framtid och mer”(EUT C 345, 13.10.2017, s. 11).
(14) ILO:s globala kommission om framtidens arbete, Work for a brighter future av den 22 januari 2019.
(15) EESK:s yttrande av den 20 februari 2019 om kommissionens meddelande Årlig tillväxtöversikt 2019: För ett starkare EU i en osäker omvärld (EUT C 190, 5.6.2019, s. 24).
(16) Kommissionens diskussionsunderlag ”Mot ett hållbart EU 2030”av den 30 januari 2019.
(17) Sammanfattning av Världsekonomiskt forums rapport om globala risker 2019.
(18) EESK:s yttrande av den 25 januari 2017 om ”En europeisk pelare för sociala rättigheter”(EUT C 125, 21.4.2017, s. 10).
(19) OECD:s rapport The economic consequences of Climate Change av den 2 september 2016.
(20) EESK:s yttrande av den 17 oktober 2018 om ”Europeiska klimatfinansieringspakten”( EUT C 62, 15.2.2019, s. 8 ).
(21) EESK:s yttrande av den 2 juli 2015 om ”Parisprotokollet – en plan för att möta de globala klimatförändringarna efter 2020”(EUT C 383, 17.11.2015, s. 74).
(22) EESK:s yttrande av den 6 december 2017 om ”Det civila samhällets bidrag till utvecklingen av en mer heltäckande livsmedelspolitik i EU”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 18).
(23) EESK:s yttrande av den 27 april 2016 om ”Paketet för cirkulär ekonomi”(EUT C 264, 20.7.2016, s. 98).
(24) Manifesto for a Sustainable Europe for its Citizens av den 28 september 2018.
(25) Meddelande från kommissionen av den 14 oktober 2015 om Handel för alla.
(26) EESK:s yttrande av den 23 januari 2019 om ”De inhemska rådgivande gruppernas roll i övervakningen av genomförandet av frihandelsavtal”(EUT C 159, 10.5.2019, s. 28).
(27) EESK:s yttrande av den 23 januari 2019 om ”Reform av Världshandelsorganisationen för att anpassa den till utvecklingen inom internationell handel”(EUT C 159, 10.5.2019, s. 15).
(28) Dessa tjänster, som kommissionen beskriver som ”väsentliga tjänster”, och som även inbegriper andra tjänster än de som anges i den tjugonde principen, är ”tjänster av allmänt intresse”som omfattas av skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster. Begreppet ”väsentliga tjänster”finns inte i EU-rätten, där enbart offentliga tjänster (transport) och tjänster av allmänt intresse (ekonomiska och icke-ekonomiska) omnämns.
(29) Inom ramen för EESK:s bidrag till toppmötet i Sibiu och därefter håller EESK just nu på att utarbeta ett yttrande på eget initiativ om För ett bättre genomförande av den sociala pelaren och främjande av grundläggande tjänster.
(30) EESK:s yttrande av den 17 oktober 2018 om ”Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska socialfonden+ (ESF+)”(EUT C 62, 15.2.2019, s. 165).
(31) EESK:s yttrande av den 20 september 2017 om ”Ett skattesystem som främjar sund konkurrens och ekonomisk tillväxt”(EUT C 434, 15.12.2017, s. 18).
(32) Se fotnot 31.
(33) EESK:s yttrande av den 20 september 2017 om ”En gemensam (konsoliderad) bolagsskattebas”(EUT C 434, 15.12.2017, s. 58).
(34) EESK:s yttrande av den 12 juli 2018 om ”Beskattning av multinationella företags vinster i den digitala ekonomin”(EUT C 367, 10.10.2018, s. 73).
(35) Se fotnot 22.
(36) EESK:s yttrande av den 7 december 2017 om ”Fördelar med en lokalt ledd utvecklingsstrategi för integrerad lokal utveckling och landsbygdsutveckling”(EUT C 129, 11.4.2018, s. 36).
(37) EESK:s yttrande av den 12 december 2018 om ”Kostnaderna för utebliven invandring och bristande integration”(EUT C 110, 22.3.2019, s. 1).
(38) Final report and recommendations of the High Level Group on Own Resources on the Future financing of the EU, december 2016.
(39) EESK:s yttrande av den 19 september 2018 om ”Den fleråriga budgetramen 2021–2027”(EUT C 440, 6.12.2018, s. 106).
BILAGA
Följande ändringsförslag avslogs under debatten, men fick minst en fjärdedel av rösterna (artikel 59.4 i arbetsordningen):
a) Punkt 1.5
Ändra enligt följande:
Hållbar tillväxt innebär att tillväxt inte endast ska räknas kvantitativt utan även, eller till och med mer, kvalitativt, vilket innebär i) ingen exploatering av miljö eller arbetskraft, ii) skäliga levnadsförhållanden, iii) ekonomisk tillväxt mätt inte endast i årsflöden utan även i samlad förmögenhet och hur denna förmögenhet är fördelad, iv) att allas behov tillgodoses så långt som jordens resurser tillåter, v) utveckling av ekonomiska system som låter oss leva väl, oavsett om det finns tillväxt eller inte och vi) ett cirkulärt flöde av inkomster mellan hushåll, företag, banker, stater och handel, som fungerar på ett socialt och ekologiskt ansvarsfullt sätt. Energi, råvaror, natur, samhälle, makt och vårt gemensamma välstånd finns inte med i den modell som används i dag. Obetalt arbete som utförs i hemmet, främst av kvinnor, finns inte heller med trots att ingen ekonomi skulle fungera utan detta arbete. Begreppet hållbar tillväxt avser tillväxt där inte bara ekonomiska utan även sociala och miljömässiga hänsyn erkänns. Olika slags ekonomiska modeller har presenterats på senare år, till exempel den så kallade donutekonomin, som syftar till att tillgodose de viktigaste behoven för alla (på grundval av 12 ”sociala grunder”) inom ramen för vår planets resurser (som definieras av ”9 gränser för planeten”). På motsvarande sätt har förslag lagts fram om att mäta tillväxt med indikatorer som går ”utöver BNP”.
Motivering
Syftet är att förtydliga det faktum att den strukna texten inte är en allmänt erkänd definition av hållbar tillväxt utan avser den ekonomiska modell som presenterats av Kate Raworth och som nämns i fotnoten. I texten beskrivs inte heller grundtanken bakom denna så kallade donutmodell, utan där blandas förutsättningar, inslag, konsekvenser och mätaspekter som hänger samman med modellen.
Resultat av omröstningen:
För |
: |
75 |
Emot |
: |
132 |
Nedlagda röster |
: |
11 |
b) Punkt 1.6
Ändra enligt följande:
Begreppet hållbar Hållbar konkurrenskraft är avser å sin sida en modell där det råder jämvikt mellan ekonomiskt välstånd, miljöfrågor och social delaktighet. Det Detta avspeglas till exempel i WEF:s hållbarhetsanpassade indexet index för global konkurrenskraftmåste därför ändras så att två nya dimensioner: miljö- och samhällsdimensionerna, också räknas in.
Motivering
Det hållbarhetsanpassade indexet för global konkurrenskraft tar specifikt hänsyn till miljömässiga och sociala dimensioner.
Resultat av omröstningen:
För |
: |
64 |
Emot |
: |
147 |
Nedlagda röster |
: |
13 |
c) Ruta 1 (efter punkt 1.14), andra punktsatsen
Ändra enligt följande:
Konkurrenskraft och hållbarhet står inte i konflikt med varandra så länge samhälls- och miljöaspekter ingår i definitionen av vad konkurrenskraft är värderingen av produkter och tjänster på marknaderna. Konkurrenskraft kan inte bara definieras med kvantitet och priser. Helst bör även europeiska värderingar, kvalitet och hållbarhet beaktas.
Motivering
Konkurrenskraften på marknaderna bestäms inte av definitioner.
Resultat av omröstningen:
För |
: |
66 |
Emot |
: |
148 |
Nedlagda röster |
: |
9 |
d) Ruta 1 (efter punkt 1.14), femte punktsatsen
Ändra enligt följande:
Europeiska företag, arbetstagare, konsumenter och det civila samhället som helhet måste göra sin del och ta sitt ansvar och agera som föregångare för resten av världen ur hållbarhetssynpunkt om konkurrenskraften och den ekonomiska hållbarheten i vårt europeiska system omdefinieras efter de gränser som sätts av vår planet.
Motivering
Alla aktörer i det civila samhället måste göra sin del och ta sitt ansvar. Detta gäller oavsett deras definition.
Resultat av omröstningen:
För |
: |
56 |
Emot |
: |
138 |
Nedlagda röster |
: |
9 |