Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på vissa slag av övergripande statligt stöd (kodifiering) /* COM/2014/0377 final - 2014/0192 (COD) */
MOTIVERING 1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster
kommissionen stor vikt vid att unionsrätten förenklas och förtydligas så att
den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya
möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan
åberopa. Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett
stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett
väsentligt sätt finns spridda i såväl den ursprungliga rättsakten som i senare
ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller
fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs. Unionsrättens klarhet och överskådlighet är därför
beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras. 2. Genom beslut av den 1 april 1987[1] gav kommissionen sina
avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter det
att de ändrats för tionde gången. Den underströk samtidigt att detta är en
minimiregel och att avdelningarna bör sträva efter att kodifiera de texter som
de har ansvar för med ännu kortare mellanrum för att göra bestämmelserna klara
och begripliga. 3. Detta bekräftades i
ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh i december 1992[2], där också betydelsen
av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar förutsebarhet i
fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga. Kodifieringen ska genomföras i enlighet med det
normala förfarandet för antagande av unionens rättsakter. Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en
kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett
interinstitutionellt avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad
arbetsmetod i syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter. 4. Detta förslag avser en kodifiering
av Rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av
artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på
vissa slag av övergripande statligt stöd[3].
Den nya förordningen ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de
kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed
till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs
till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär. 5. Detta förslag till kodifiering har
utarbetats på grundval av en föregående konsolidering på 22 officiella
språk av förordning (EG) nr 994/98 och dess ändringsrättsakter, som genomförts
av Europeiska unionens publikationsbyrå med hjälp av ett databehandlingssystem.
I de fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och
nya artikelnumren av en tabell i bilaga II till den kodifierade förordningen. ê 733/2013 artikel
1.1 2014/0192 (COD) Förslag till RÅDETS FÖRORDNING om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på vissa slag av övergripande
statligt stöd (kodifiering) (Text av betydelse för EES) ê 994/98
(anpassad) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Ö Europeiska
unionens funktionssätt Õ, särskilt artikel Ö 109 Õ, med beaktande av Europeiska kommissionens
förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande[5], med beaktande av Ekonomiska och sociala
kommitténs yttrande[6],
och med beaktande av följande: ê (1) Rådets förordning (EG) nr
994/98[7] har ändrats på väsentliga punkter[8].
För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. ê 994/98 skäl 2
(anpassad) (2) Enligt fördraget Ö om Europeiska
unionens funktionssätt (EUF-fördraget) Õ ankommer det i
huvudsak på kommissionen att bedöma om ett stöd är förenligt med den Ö inre Õ marknaden. ê 994/98 skäl 3 (3) För att den inre marknaden ska
kunna fungera väl krävs det en strikt och effektiv tillämpning av
konkurrensreglerna för statligt stöd. ê 994/98 skäl 4
(anpassad) (4) Kommissionen bör Ö bemyndigas Õ att, inom områden
där den har tillräcklig erfarenhet för att fastställa allmänna kriterier för
förenlighet, genom förordningar förklara att vissa Ö särskilda Õ stöd är förenliga
med den Ö inre Õ marknaden enligt
någon eller flera av bestämmelserna i artikel Ö 107.2 Õ och Ö 107.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ och undantagna från
förfarandet i artikel Ö 108.3 Õ i fördraget. ê 994/98 skäl 5
(anpassad) (5) Förordningar om Ö gruppundantag Õ av vissa slag av
stöd kommer att Ö säkerställa Õ insynen och rättssäkerheten
och kommer att kunna tillämpas direkt av de nationella domstolarna utan att det
påverkar tillämpningen av artikel Ö 4.3 i fördraget
om Europeiska unionen (EU-fördraget) Õ och Ö artikel 267 Õ i Ö EUF-fördraget Õ. ê 733/2013 skäl 2
(anpassad) (6) Statligt stöd är ett
objektivt begrepp som definieras i artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionens
befogenhet att anta gruppundantag enligt Ö denna Õ förordning är endast
tillämplig på åtgärder som uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF‑fördraget
och därmed utgör statligt stöd. Att en viss kategori av stöd införs i Ö denna Õ förordning eller i
en undantagsförordning innebär inte att det är fastställt på förhand att en
åtgärd ska klassificeras som statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF‑fördraget. ê 733/2013 skäl 3 (anpassad) (7) Kommissionen Ö bör bemyndigas Õ att besluta att
stöd till små och medelstora företag, stöd till forskning, utveckling Ö och
innovation Õ, stöd till förmån
för miljöskydd, stöd till förmån för sysselsättning och utbildning samt stöd i
enlighet med den karta som kommissionen har godkänt för varje medlemsstat för
beviljande av regionalstöd på vissa villkor är förenliga med den inre marknaden
och inte omfattas av anmälningskravet. ê 733/2013 skäl 4
(anpassad) (8) Innovation har blivit en av
EU:s politiska prioriteringar inom ramen för Innovationsunionen, som är ett av
Europa 2020-strategins flaggskeppsinitiativ. Dessutom är många stödåtgärder för
innovation relativt små och skapar inga allvarliga snedvridningar av
konkurrensen. ê 733/2013 skäl 5
(anpassad) (9) Ett antal åtgärder som vidtas
av medlemsstaterna inom sektorerna kultur och bevarandet av kulturarvet utgör
inte nödvändigtvis stöd, eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel
107.1 i EUF-fördraget, till exempel på grund av att stödmottagaren inte
bedriver näringsverksamhet eller på grund av att handeln mellan medlemsstater
inte påverkas. Men i den mån åtgärder på kulturområdet och för bevarande av
kulturarvet utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i
EUF-fördraget Ö bör Õ kommissionen Ö bemyndigas att på
vissa villkor besluta Õ att stöd Öåtgärderna är
förenliga med den inre marknaden och inte omfattas av
anmälningsskyldigheten Õ. Små projekt inom
kultursektorn, den kreativa sektorn eller sektorn för bevarande av kulturarv
ger vanligtvis inte upphov till någon betydande snedvridning och de senaste
fallen visar att sådant stöd endast har en begränsad effekt på handeln. ê 733/2013 skäl 6 (10) Undantag inom sektorerna
kultur och bevarandet av kulturarvet kan utformas med utgångspunkt i
kommissionens erfarenheter som återfinns i riktlinjer, såsom för biograffilmer
och audiovisuella verk, eller såsom de utvecklats i varje enskilt fall. Vid
utformningen av sådana gruppundantag bör kommissionen ta hänsyn till att de
endast bör omfatta åtgärder som utgör statligt stöd, att de i princip bör
fokusera på åtgärder som bidrar till målen för ”Moderniseringen av det statliga
stödet i EU” och att gruppundantag endast gäller för sådant stöd som
kommissionen redan har omfattande erfarenheter av. Vidare bör man ta hänsyn
till medlemsstaternas primära kompetens på kulturområdet och det särskilda
skyddet för kulturell mångfald enligt artikel 167.1 i EUF-fördraget samt
kulturens särart. ê 733/2013 skäl 7
(anpassad) (11) Ö Vad gäller Õ statliga
stödåtgärder avsedda att avhjälpa skador orsakade av Ö naturkatastrofer
samt statliga stödåtgärder avsedda som kompensation för skador inom
fiskerinäringen orsakade av ogynnsamma väderförhållanden är Õ de belopp som
beviljas på Ö dessa Õ områden vanligtvis
begränsade och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas. Ö Denna Õ förordning Ö bör Õ bemyndiga
kommissionen att bevilja undantag från anmälningskravet för sådant stöd. Enligt
kommissionens erfarenheter medför detta stöd inte någon betydande snedvridning,
och tydliga villkor för förenlighet kan fastställas på grundval av dessa
erfarenheter. ê 733/2013 skäl 9
(anpassad) (12) I enlighet med artikel 42 i
EUF-fördraget är reglerna för statligt stöd under vissa omständigheter inte
tillämpliga på vissa stödåtgärder till förmån för jordbruksprodukter som är
upptagna i bilaga I till EUF-fördraget. Artikel 42 är inte tillämplig på
skogsbruk eller på produkter som inte är upptagna i Ö denna Õ bilaga. Kommissionen
bör kunna göra undantag för vissa typer av stöd för främjande av skogsbruk,
inbegripet stöd som omfattas av programmen för landsbygdsutveckling och sådana
som främjar marknadsföring av och reklam för livsmedelsprodukter som inte är
upptagna i bilaga I Ö i
EUF-fördraget Õ, om snedvridningen
av konkurrensen enligt kommissionens erfarenheter är begränsad och tydliga
villkor för förenlighet kan fastställas. ê 733/2013 skäl 10 (13) Enligt artikel 7 i rådets förordning
(EG) nr 1198/2006[9]
ska artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget tillämpas på stöd som
medlemsstaterna beviljat företag inom fiskerisektorn, med undantag av
betalningar som medlemsstaterna gjort i enlighet med förordning (EG) nr
1198/2006. Ytterligare statligt stöd till bevarandet av biologiska resurser
från hav och sötvatten har vanligen en begränsad effekt på handeln mellan
medlemsstaterna, bidrar till unionens mål för havs- och fiskeripolitiken och
orsakar ingen allvarlig snedvridning av konkurrensen. Dessutom är de belopp som
beviljas vanligtvis begränsade och tydliga villkor för förenlighet kan
fastställas. ê 733/2013 skäl 11
(anpassad) (14) Ett antal åtgärder som vidtas
av medlemsstaterna inom idrottssektorn, särskilt inom amatöridrotten, utgör
inte nödvändigtvis stöd, eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel
107.1 i EUF-fördraget, till exempel på grund av att stödmottagaren inte
bedriver näringsverksamhet eller på grund av att handeln mellan medlemsstater
inte påverkas. Men i den mån som åtgärder på sportområdet utgör statligt stöd i
den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget Ö bör Õ kommissionen Ö bemyndigas att på
vissa villkor besluta att stödåtgärderna är förenliga med den inre marknaden
och inte omfattas av anmälningsskyldigheten Õ. Statliga
stödåtgärder för idrott, särskilt inom amatöridrotten eller och de som är
småskaliga åtgärder, har ofta en begränsad effekt på handeln mellan
medlemsstaterna och orsakar ingen allvarlig snedvridning av konkurrensen.
Dessutom är de belopp som beviljas vanligtvis begränsade. På grundval av
erfarenheterna kan tydliga villkor för förenlighet fastställas för att
säkerställa att stöd till idrotten inte ger upphov till någon betydande
snedvridning. ê 733/2013 skäl 12 (15) När det gäller stöd till luft-
och sjötransport ger stöd av social karaktär till transporter av personer
bosatta i avlägsna regioner, såsom de yttersta randområdena och öar, inbegripet
ömedlemsstater som består av en enda region och glesbygdsområden, enligt
kommissionens erfarenheter inte upphov till allvarlig snedvridning av
konkurrensen, förutsatt att stödet beviljas utan diskriminering med avseende på
transportföretagets identitet. Dessutom kan tydliga villkor för förenlighet
fastställas. ê 733/2013 skäl 13 (16) När det gäller stöd till
bredbandsinfrastruktur har kommissionen under senare år skaffat sig omfattande
erfarenheter och utformat riktlinjer[10].
Enligt kommissionens erfarenheter ger stöd till vissa typer av
bredbandsinfrastruktur inte upphov till några betydande snedvridningar och kan
omfattas av ett gruppundantag, under förutsättning att vissa villkor för
förenlighet är uppfyllda och att infrastrukturen byggs ut i s.k. vita områden,
det vill säga områden där det inte finns någon infrastruktur i samma kategori –
antingen bredband eller nästa generations mycket snabba accessnät (nedan kallat
NGA) – och där det inte är sannolikt att någon sådan infrastruktur
kommer att byggas inom den närmaste framtiden, enligt kriterierna i
riktlinjerna. Detta gäller för stöd för tillhandahållande av grundläggande
bredband och stöd till små enskilda stödåtgärder som omfattar NGA, och stöd
till bredbandsrelaterade anläggningsarbeten och passiv infrastruktur för
bredband. ê 733/2013 skäl 14
(anpassad) (17) Ett antal åtgärder som vidtas
av medlemsstaterna avseende infrastruktur utgör inte nödvändigtvis stöd,
eftersom de inte uppfyller alla kriterier i artikel 107.1 i EUF‑fördraget,
t.ex. på grund av att stödmottagaren inte bedriver näringsverksamhet, på grund
av att handeln mellan medlemsstaterna inte påverkas eller därför att åtgärden
består i ersättning för en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som uppfyller
alla kriterierna i rättspraxis i Altmarkmålet[11].
Men i den mån som finansiering av infrastruktur utgör statligt stöd i den
mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget Ö bör Õ kommissionen Ö bemyndigas att på
vissa villkor besluta om stödåtgärderna är förenliga med den inre marknaden och
inte omfattas av anmälningsskyldigheten Õ. När det gäller
infrastruktur kan små stödbelopp för infrastrukturprojekt vara ett effektivt
sätt att stödja unionens mål i den mån stödet minimerar kostnaderna och den
potentiella snedvridningen av konkurrensen är begränsad. Kommissionen bör
därför kunna göra undantag för statligt stöd för infrastrukturprojekt till stöd
för mål som nämns i denna förordning och till stöd för andra mål av gemensamt
intresse, särskilt EU 2020-målen[12].
Detta kan omfatta stöd till projekt avseende nätverk eller anläggningar för
flera sektorer där relativt små stödbelopp behövs. Gruppundantag kan dock
endast beviljas för infrastrukturprojekt där kommissionen har tillräcklig
erfarenhet för att fastställa tydliga och strikta kriterier för förenlighet som
säkerställer att risken för potentiell snedvridning av konkurrensen är
begränsad och att större stödbelopp fortfarande omfattas av kravet på anmälan
enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget. ê 994/98 skäl 6
(anpassad) (18) När kommissionen antar
förordningar om undantag från anmälningsskyldigheten enligt artikel Ö 108.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ för vissa slag av
stöd bör den ange stödets syfte, kategorier av stödmottagare samt tröskelvärden
som begränsar det undantagna stödet till en viss maximal stödnivå i förhållande
till samtliga tillåtna kostnader eller ett visst maximalt stödbelopp, villkoren
för kumulation av stöd samt kontrollvillkoren, för att säkerställa att det stöd
som omfattas av denna förordning är förenligt med den Ö inre Õ marknaden. ê 733/2013 skäl
16 (anpassad) (19) Tröskelvärdena för varje kategori
av stöd där kommissionen antar en gruppundantagsförordning kan vara uttryckta som
stödnivå i förhållande till samtliga tillåtna kostnader eller som högsta
tillåtna stödbelopp. Ö Dessutom bör
kommissionen bemyndigas Õ att göra
gruppundantag för vissa typer av åtgärder med inslag av statligt stöd som på
grund av det speciella sätt på vilket de är utformade inte kan uttryckas exakt
i stödnivåer eller högsta tillåtna stödbelopp, till exempel
finansieringstekniska instrument eller vissa former av åtgärder till förmån för
riskkapitalinvesteringar. Sådana komplexa åtgärder kan inbegripa stöd på olika
nivåer (direkta, mellanliggande och indirekta stödmottagare). Med tanke på den
ökade betydelsen av dessa och deras bidrag till unionsmålen bör det föreskrivas
undantag även för dessa åtgärder. Det bör därför vara möjligt att, vid sådana
åtgärder definiera trösklar för beviljande av stöd i ett särskilt fall i form
av högsta tillåtna nivå för statliga stödåtgärder inom eller i samband med
åtgärden. Den högsta nivån för statligt stöd kan innehålla ett inslag av stöd
som inte utgör statligt stöd, under förutsättning att åtgärden innehåller
åtminstone vissa inslag som innefattar statligt stöd i den mening som avses i
artikel 107.1 i EUF-fördraget och vars inslag inte är marginella. ê 994/98 skäl 8
(anpassad) (20) Det kan vara ändamålsenligt
att fastställa tröskelvärden eller andra lämpliga villkor för anmälan av
beviljande av stöd i ett särskilt fall så att kommissionen har möjlighet att
undersöka effekterna av vissa stöd på konkurrensen och handeln mellan
medlemsstaterna och att bedöma om stödet är förenligt med den Ö inre Õ marknaden. ê 994/98 skäl 7
(anpassad) (21) När kommissionen antar
förordningar om undantag för vissa slag av stöd från anmälningsskyldigheten
enligt artikel Ö 108.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ bör den bemyndigas
att föreskriva ytterligare närmare villkor för att säkerställa att det stöd som
omfattas av denna förordning är förenligt med den Ö inre Õ marknaden. ê 994/98 skäl 9
(anpassad) (22) Med hänsyn till den Ö inre Õ marknadens
utveckling och funktion bör kommissionen bemyndigas att genom en förordning
fastställa att vissa stöd inte uppfyller samtliga kriterier i artikel Ö 107.1 Õ i Ö EUF-fördraget Õ och därför är
undantagna från anmälningsförfarandet i artikel Ö 108.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ, förutsatt att stöd
som beviljas samma företag under en angiven period inte överskrider ett
fastställt belopp. ê 994/98 skäl 10
(anpassad) (23) Kommissionen är enligt artikel
Ö 108.1 Õ i Ö EUF-fördraget Õ skyldig att i
samarbete med medlemsstaterna fortlöpande granska alla stödprogram som
förekommer. För att säkerställa största möjliga insyn och lämplig kontroll bör
kommissionen därför se till att ett tillförlitligt system införs för att
registrera och sammanställa uppgifter om tillämpningen av de förordningar som
den antar, till vilket alla medlemsstater har tillgång, och att den erhåller
alla nödvändiga uppgifter från medlemsstaterna om genomförandet av stöd som
undantagits från anmälan, vilka kan komma att granskas och utvärderas i
samarbete med medlemsstaterna i en rådgivande kommitté Ö för statligt
stöd Õ. Kommissionen bör
därför också ha möjlighet att begära in de uppgifter som krävs för att
granskningen ska bli effektiv. ê 733/2013 skäl 17
(anpassad) (24) Medlemsstaterna Ö bör Õ lämna in
sammanfattningar av uppgifterna om de stödåtgärder som genomförts och som
omfattas av en undantagsförordning. Dessa sammanfattningar är nödvändiga för
att garantera insyn i de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit. I och med de
elektroniska kommunikationsmediernas tillväxt, går det snabbt att offentliggöra
sammanfattningarna på kommissionens webbplats, vilket är en effektiv metod och Ö säkerställer Õ insyn till gagn för
alla berörda parter. Därför bör dessa sammanfattningar offentliggöras på
kommissionens webbplats. ê 994/98 skäl 11
(anpassad) (25) Kontrollen av beviljandet av
stöd inbegriper en rad mycket komplicerade faktiska, rättsliga och ekonomiska
överväganden i en omgivning som ständigt förändras. Kommissionen bör därför
regelbundet ompröva vilka slag av stöd som ska vara undantagna från
anmälningsskyldigheten. Kommissionen bör kunna upphäva eller ändra förordningar
som den har antagit enligt denna förordning, om något viktigt förhållande som
legat till grund för antagandet har förändrats eller om den Ö inre Õ marknadens gradvisa
utveckling eller funktion gör det nödvändigt. ê 994/98 skäl 12
(anpassad) (26) Kommissionen bör ha möjlighet
att i nära och fortlöpande samarbete med medlemsstaterna exakt fastställa
tillämpningsområdet för dessa förordningar och de villkor som anges i dem. För
att möjliggöra samarbetet mellan kommissionen och de behöriga myndigheterna i
medlemsstaterna bör den rådgivande kommittén för statligt stöd höras innan kommissionen
antar förordningar i enlighet med denna förordning. ê 733/2013 skäl
18 (anpassad) (27) Utkast till förordningar och
andra dokument som ska granskas av den rådgivande kommittén för statligt stöd i
enlighet med Ö denna Õ förordning Ö bör Õ offentliggöras på
kommissionens webbplats för att säkerställa insyn. ê 733/2013 skäl
19 (anpassad) (28) Den rådgivande kommittén för
statligt stöd Ö bör Õ höras innan ett
utkast till förordning offentliggörs. För att säkerställa insyn bör utkastet
till förordning offentliggöras på kommissionens webbplats samtidigt som
kommissionen samråder med den rådgivande kommittén för första gången. ê 994/98
(anpassad) HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Ö Gruppundantag Õ 1. Kommissionen kan, genom förordningar som
antas i enlighet med förfarandet i artikel 8 i denna förordning och i enlighet
med artikel Ö 107 Õ i Ö EUF-fördraget Õ, förklara att
följande slag av stöd är förenliga med den Ö inre Õ marknaden och
undantagna från anmälningsskyldigheten enligt artikel Ö 108.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ: ê 733/2013 artikel
1.2 a (anpassad) a) Stöd till förmån för i) små och medelstora företag, ii) forskning, utveckling och innovation, iii) miljöskydd, iv) sysselsättning och utbildning, v) kultur och bevarande av kulturarvet, vi) avhjälpande av skador orsakade av
naturkatastrofer, vii) avhjälpande av skador inom
fiskerinäringen orsakade av ogynnsamma väderförhållanden, viii) skogsbruk, ix) främjande av produkter inom
livsmedelssektorn som inte är upptagna i bilaga I till EUF-fördraget, x) bevarande av biologiska resurser från hav
och sötvatten, xi) idrott, xii) personer som är bosatta i avlägsna
områden, för transporter, om stödet är av social karaktär och beviljas utan
diskriminering med avseende på transportföretagets identitet, xiii) grundläggande bredbandsinfrastruktur,
små, individuella infrastrukturåtgärder för nästa generations accessnät,
bredbandsrelaterade anläggningsarbeten och passiv infrastruktur för bredband, i
områden där det inte finns någon sådan infrastruktur eller där det inte är
sannolikt att någon sådan infrastruktur kommer att byggas ut inom den närmaste
framtiden, xiv) infrastruktur till stöd för de mål som är
upptagna i leden i–xiii Ö samt Õ led b i denna
punkt och till stöd för andra mål av gemensamt intresse, särskilt Europa
2020-målen, ê 994/98 b) Stöd i enlighet med den karta som
kommissionen har godkänt för varje medlemsstat för att bevilja regionalstöd. 2. I de av kommissionens förordningar som
avses i punkt 1 ska för varje slag av stöd anges a) stödets syfte, b) kategorier av stödmottagare, ê 733/2013 artikel
1.2 b c) tröskelvärden, uttryckta antingen
som stödnivå i förhållande till samtliga tillåtna kostnader eller som högsta
tillåtna stödbelopp eller, för vissa typer av stöd där det kan vara svårt att
identifiera stödnivån eller stödbeloppet exakt, särskilt finansieringstekniska
instrument eller riskkapitalinvesteringar eller stöd av liknande art, uttryckta
i den högsta tillåtna nivå för statligt stöd inom eller i samband med den
åtgärden, utan att det påverkar klassificeringen av de berörda åtgärderna mot
bakgrund av artikel 107.1 i EUF-fördraget, ê 994/98
(anpassad) d) villkor för kumulation av stöd, e) villkor för kontroll enligt artikel
3. 3. I de förordningar som avses i punkt 1 får
det dess utom särskilt a) fastställas tröskelvärden eller
andra villkor för när beviljande av stöd i ett särskilt fall ska anmälas, b) undantas vissa sektorer från att
omfattas av förordningen, c) föreskrivas ytterligare villkor för
att stöd som undantas enligt de förordningarna ska anses vara förenligt med den
gemensamma marknaden. Artikel 2 De minimis-regel 1. Kommissionen kan, genom förordningar som
antas i enlighet med förfarandet i artikel 8 i denna förordning, besluta att
med tanke på den Ö inre Õ marknadens
utveckling och funktion vissa former av stöd inte uppfyller samtliga kriterier
i artikel Ö 107.1 Õ i Ö EUF-fördraget Õ och därför ska
undantas från anmälningsförfarandet enligt artikel Ö 108.3 Õ i Ö EUF-fördraget Õ, så länge som det
stöd som beviljas ett och samma företag under en angiven period inte
överskrider ett bestämt fast belopp. 2. På kommissionens begäran ska
medlemsstaterna när som helst meddela den alla ytterligare uppgifter om de
former av stöd som är undantagna från anmälningsskyldighet i enlighet med punkt
1. Artikel 3 Insyn
och kontroll 1. När
kommissionen antar förordningar enligt artikel 1 ska den föreskriva detaljerade
regler för medlemsstaterna för att säkerställa insyn och kontroll när det
gäller det stöd som har undantagits från anmälningsskyldigheten i enlighet med
dessa förordningar. Dessa regler ska särskilt omfatta de krav som anges i
punkterna 2˗4. ê 733/2013 artikel
1.3 2. Vid införandet av stödprogram eller av
enskilt stöd som har beviljats vid sidan av ett program, och där stödet är
undantaget enligt förordningarna som avses i artikel 1.1, ska medlemsstaterna
till kommissionen överlämna en sammanfattning av uppgifterna om dessa
stödprogram eller fall av enskilt stöd som inte hänför sig till ett undantaget
stödprogram, för att dessa ska offentliggöras på kommissionens webbplats. ê 994/98
(anpassad) 3. Medlemsstaterna ska registrera och
sammanställa alla uppgifter om tillämpningen av Ö gruppundantagen Õ. Om kommissionen
förfogar över uppgifter som ger anledning att ifrågasätta den korrekta
tillämpningen av en undantagsförordning, ska medlemsstaterna meddela
kommissionen alla uppgifter som den anser vara nödvändiga för att bedöma om
stödet är förenligt med den aktuella förordningen. 4. Medlemsstaterna ska åtminstone en gång om
året till kommissionen överlämna en rapport, företrädesvis i elektronisk form,
om tillämpningen av Ö gruppundantagen Õ i enlighet med
kommissionens särskilda krav. Kommissionen ska ge alla medlemsstater tillgång
till denna rapport. En gång om året ska den kommitté som avses i artikel 7
granska och utvärdera dessa rapporter. Artikel 4 Giltighetstid och ändring av
förordningar 1. De förordningar som antas enligt artiklarna
1 och 2 ska ha en fastställd giltighetstid. De stöd som undantas genom en
förordning som har antagits enligt artiklarna 1 och 2 ska undantas under den
tid som denna förordning är giltig och, i förekommande fall, den
anpassningsperiod som avses i punkterna 2 och 3 Ö i denna artikel Õ. 2. De förordningar som antas enligt artiklarna
1 och 2 får upphävas eller ändras om något viktigt förhållande som legat till
grund för antagandet har förändrats eller om den Ö inre Õ marknadens grandvisa
utveckling eller funktion gör det nödvändigt. I sådana fall ska det i den nya
förordningen fastställas en anpassningsperiod på sex månader för att de stöd
som omfattades av den föregående förordningen ska kunna justeras. 3. I de förordningar som antas enligt
artiklarna 1 och 2 ska det föreskrivas en sådan period som avses i punkt 2 Ö i denna artikel Õ för det fall att de
inte förlängs när deras giltighet upphör. Artikel 5 Utvärderingsrapport Vart femte år ska
kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om
tillämpningen av denna förordning. Ett utkast till rapport ska sändas på remiss
till den kommitté som avses i artikel 7. Artikel 6 Remiss till berörda parter När kommissionen har för avsikt att anta en
förordning, ska den offentliggöra ett utkast så att alla berörda personer och
organisationer ska kunna meddela kommissionen sina synpunkter inom en rimlig
tid som kommissionen fastställer och som inte i något fall får understiga en
månad. Artikel 7 Rådgivande kommittén Ö för
statligt stöd Õ Rådgivande kommittén Ö för statligt
stöd Õ (nedan kallad ”kommittén”)
ska inrättas. Denna kommitté ska bestå av företrädare för medlemsstaterna och
ha en företrädare för kommissionen som ordförande. Artikel 8 Samråd med kommittén 1. Kommissionen ska samråda med kommittén ê 733/2013 artikel
1.4 a a) samtidigt som ett utkast till
förordning offentliggörs i enlighet med artikel 6, och ê 994/98
(anpassad) è1 733/2013
artikel 1.4 b b) innan en förordning antas. 2. Samråd med kommittén ska äga rum genom att
kommissionen kallar till ett möte. è1 Utkast
och dokument som ska granskas ska bifogas denna kallelse och får offentliggöras
på kommissionens webbplats. ç Mötet ska äga rum
tidigast två månader efter det att kallelsen har skickats ut. Denna frist kan minskas om det gäller sådant
samråd som avses i punkt 1 b ovan, i brådskande fall samt om en förordning
enbart ska förlängas. 3. Kommissionens företrädare ska förelägga
kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén ska yttra sig över förslaget
inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan
är, om nödvändigt genom omröstning. 4. Yttrandet ska protokollföras. Dessutom har
varje medlemsstat rätt att begära att få sin uppfattning tagen till
protokollet. Kommittén kan rekommendera att yttrandet offentliggörs i Europeiska
Ö unionens Õ officiella
tidning. 5. Kommissionen ska ta största hänsyn till det
yttrande som kommittén avgett. Den ska underrätta kommittén om det sätt på
vilket dess yttrande har beaktats. ê Artikel 9 Upphävande Förordning (EG) nr 994/98 ska upphöra att gälla. Hänvisningar till den upphävda förordningen
ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet
med jämförelsetabellen i bilaga II. ê 994/98
(anpassad) Artikel 10 Ö Ikraftträdande Õ Denna förordning träder i kraft Ö den
tjugonde Õ dagen efter det att
den har offentliggjorts i Europeiska Ö unionens Õ officiella
tidning. Denna
förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På
rådets vägnar Ordförande [1] KOM(87) 868 PV. [2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna. [3] Förslaget finns infört i lagstiftningsprogrammet för
2014. [4] Se bilaga I till detta förslag. [5] EUT
C […], […], s. […]. [6] EUT
C […], […], s. […]. [7] Rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om
tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens
funktionssätt på vissa slag av övergripande statligt stöd (EGT L 142, 14.5.1998,
s. 1). [8] Se bilaga I. [9] Rådets förordning (EG) nr 1198/2006 av den 27 juli 2006
om Europeiska fiskerifonden (EUT L 223, 15.8.2006, s. 1). [10] Meddelande från kommissionen – EU:s riktlinjer för
tillämpning av reglerna för statligt stöd på snabb utbyggnad av bredbandsnät
(EUT C 25, 26.1.2013, s. 1). [11] Domstolens dom av den 24 juli 2003 i mål C-280/00, Altmark
Trans GmbH och Regierungspräsidium Magdeburg mot Nahverkehrsgesellschaft
Altmark GmbH ([2003] REG I-7747). [12] Se rådets rekommendation 2010/410/EU av den 13 juli 2010
om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik
(EUT L 191, 23.7.2010, s. 28) och rådets beslut 2010/707/EU av den 21
oktober 2010 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L
308, 24.11.2010, s. 46).