Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Sloveniens nationella reformprogram 2014,_x000b__x000b_med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2014_x000b_ /* COM/2014/0425 final - 2014/ () */
Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Sloveniens nationella reformprogram 2014,
med avgivande av rådets yttrande om Sloveniens stabilitetsprogram 2014
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4, med beaktande av rådets förordning (EG) nr
1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga
finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken[1], särskilt artikel 5.2, med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1, med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3], med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4], med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande, med beaktande av ekonomiska och finansiella
kommitténs yttrande, med beaktande av yttrandet från kommittén för
socialt skydd, med beaktande av yttrandet från kommittén för
ekonomisk politik, och av följande skäl: (1)
Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet
kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning,
Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med
inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka
förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU. (2)
Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av
kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober
2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik,
vilka tillsammans utgör de integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna uppmanades
att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska politik och
sysselsättningspolitik. (3)
Den 29 juni 2012 beslutade stats- och
regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett enhetligt
ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå med hjälp
av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De beslutade om
insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i synnerhet sitt
fulla åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och genomföra de
landsspecifika rekommendationerna. (4)
Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation om
Sloveniens nationella reformprogram 2013 och avgav ett yttrande om Sloveniens
uppdaterade stabilitetsprogram för 2012–2016. Den 15 november 2013 avgav
kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr 473/2013[5] sitt yttrande om
Sloveniens utkast till budget för 2014[6]. (5)
Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga
tillväxtöversikten[7],
som markerar inledningen av 2014 års europeiska planeringstermin för samordning
av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen, på grundval av
förordning (EU) nr 1176/2011, rapporten om varningsmekanismen[8], i vilken Slovenien
identifierades som en av de medlemsstater som skulle bli föremål för en
fördjupad granskning. (6)
Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet
prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering
och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att
eftersträva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa
en normal utlåning till ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa
arbetslöshet och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den
offentliga förvaltningen. (7)
Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen
resultatet av sin fördjupade granskning av Slovenien[9], i enlighet med artikel
5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av analysen drog kommissionen slutsatsen att
Slovenien fortfarande har alltför stora makroekonomiska obalanser som kräver
övervakning och fortsatta kraftfulla politiska åtgärder. Även om obalanserna
har minskat under 2013 på grund av en makroekonomisk anpassning och politiska
åtgärder som Slovenien har vidtagit, gör storleken på den nödvändiga
korrigeringen att det fortfarande finns betydande risker. Mer specifikt krävs
mycket noggrann bevakning av den risk som följer av en ekonomisk struktur som
kännetecknas av svagt företagsstyre, en hög grad av statlig inblandning i
ekonomin, förluster i kostnadsrelaterad konkurrenskraft, den höga
skuldsättningsnivån inom företagssektorn och en betydande ökning av den
offentliga skulden. Även om betydande framsteg har gjorts för att reparera
bankernas balansräkningar, krävs det fortfarande beslutsamma åtgärder avseende
ett fullständigt genomförande av en övergripande strategi för banksektorn,
däribland omstrukturering, privatisering och utökad tillsyn. (8)
Den 15 april 2014 lade Slovenien fram sitt
nationella reformprogram 2014 och den 24 april 2014 sitt stabilitetsprogram
2014. I syfte att beakta deras inbördes samband har de båda programmen bedömts
samtidigt. (9)
Målet med den budgetstrategi som anges i
stabilitetsprogrammet 2014 är att korrigera det alltför stora underskottet
senast 2015 och att uppnå det medelfristiga budgetmålet senast 2017. I
programmet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet om en balanserad
budget, vilket är i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den
(omräknade) strukturella balansen förväntas dock inte uppnå det medelfristiga
budgetmålet 2017. I programmet avses att sänka underskottet till under 3 % av
BNP 2015, i linje med det mål som angavs i rekommendationen enligt förfarandet
vid alltför stora underskott. Efter 2015 förutspår programmet en stadig nedgång
av underskottet, tills det vänds i ett överskott på 0,3 % av BNP 2018.
Prognosen i programmet visar att den offentliga skulden kommer att nå sin
kulmen med 81,1 % av BNP 2015, innan den sjunker till 76 % 2016. Sammantaget är
den budgetstrategi som anges i programmet i linje med kraven i stabilitets- och
tillväxtpakten. Det makroekonomiska scenario som har framtagits av ett
oberoende organ (institutet för makroekonomisk analys och utveckling) och som
ligger till grund för budgetprognoserna i programmet är försiktigt. Den 5
mars 2014 riktade kommissionen en fristående rekommendation till Slovenien. I
stabilitetsprogrammet anges vissa ytterligare åtgärder som kan minska gapet
till den finanspolitiska ansträngning som behövs. På grundval av detta anses
det att stabilitetsprogrammet delvis är ett svar på kommissionens fristående
rekommendation. Trots detta kvarstår nedåtrisker eftersom de åtgärder som
ligger till grund för programmet är otillräckligt detaljerade, och många av dem
har ännu inte antagits. Eventuella ytterligare behov av att rekapitalisera
banker, enligt 2013 års översyn av kvaliteten på tillgångarna och stresstest,
skulle öka underskottet och skuldkvoten, medan eventuella inkomster från en
framgångsrik privatisering av statligt ägda enheter eller banker som inte har
räknats med i programmets prognoser skulle sänka skuldbördan. På grundval av
kommissionens prognos missar de finanspolitiska åtgärderna under perioden
2013–2014 målet, med 1,4 % av BNP sett till den (korrigerade) förändringen av
den strukturella balansen och med 0,5 % av BNP sett till mängden av de åtgärder
som bedömdes som nödvändiga när rekommendationen enligt förfarandet vid alltför
stora underskott gjordes. Medan underskottet 2015 i programmet beräknas vara i
linje med rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott,
uppskattas det i kommissionens vårprognos 2014 till 3,1 % av BNP. På grundval
av prognosen förväntas dessutom de finanspolitiska åtgärderna inte riktigt nå
den nivå som rådet rekommenderat 2015, både mätt med den (korrigerade)
förändringen av den strukturella balansen och med den underliggande mängden
diskretionära åtgärder att genomföra. Baserat på en bedömning av programmet och
kommissionens prognos, enligt förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att
ytterligare åtgärder behövs under 2014 och därefter för att säkerställa att
rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott helt uppfylls,
inbegripet de strukturella åtgärder som är nödvändiga. (10)
Med avseende på det finanspolitiska regelverket
godkände parlamentet 2013 en konstitutionell grund för att införa en regel om
att det strukturella saldot i de offentliga finanserna ska vara i balans eller
överskott. Den nödvändiga genomförandelagstiftningen, en lag om den
finanspolitiska regeln, som skulle ha funnits på plats i november 2013, har
dock ännu inte antagits. Framför allt behöver den nödvändiga rättsliga grunden
fastställas för att avgöra ett fungerande finanspolitiskt råds roll,
ansvarsområde och oberoende. Att i god tid avsluta en omfattande översyn av
utgifterna för alla budgetanvändare inom det centrala utgiftsområdet hälso- och
sjukvård kan identifiera åtgärder som kan underbygga den finanspolitiska
konsolideringen och alternativ för att öka effektivitet och
kostnadseffektivitet. (11)
Slovenien rekommenderades 2013 att stärka den långsiktiga
hållbarheten i pensionssystemet och förbättra effektivitet,
kostnadseffektivitet och kvalitet inom vård och omsorg för personer med
långvarigt vårdbehov. Slovenien har gjort begränsade framsteg för att
efterkomma denna rekommendation. En utvärdering av pensionsreformen 2012
slutfördes i april 2014 och de första resultaten är positiva. Medan vissa
finanspolitiska besparingar har gjorts förblev pensionsnivåerna oförändrade.
Slovenien löper höga risker för den finanspolitiska hållbarheten på medellång
och lång sikt, framför allt på grund av den ökning av de åldersrelaterade
utgifterna som Sloveniens demografiska utveckling tyder på. Pensionssystemet
och vården och omsorgen för personer med långvarigt vårdbehov kommer därför att
behöva reformeras på medellång sikt om de totala utgifterna ska kunna
stabiliseras på medellång och lång sikt, samtidigt som pensionernas
tillräcklighet och tillgången på vård och omsorg för personer med långvarigt
vårdbehov säkerställs. Myndigheterna avser att förbereda en vitbok för en
omfattande pensionsreform. En plan för reform av vården och omsorgen för
personer med långvarigt vårdbehov antogs i slutet av 2013 och den därmed
sammanhängande lagstiftningen förväntas i slutet av 2014. Det finns dock risk
att den försenas på grund av att den pågående omorganisationen av
sjukvårdsförsäkringen ligger efter tidsplanen. (12)
Situationen på arbetsmarknaden har förvärrats.
Arbetslösheten uppgick till 10,3 % 2013 och ungdomsarbetslösheten steg
till 21,6 % 2013, medan andelen av ungdomar som varken arbetar eller
studerar ökade med 2,1 procentenheter mellan 2011 och 2013. Utvärderingen av
den arbetsmarknadsreform som antogs 2013 pekar på en minskad segmentering
mellan tillsvidare- och visstidsavtal, som dock beror på en ökad användning av
andra icke-permanenta avtalsformer, medan effekten av incitament för
anställning av äldre arbetstagare och ungdomar fortfarande är oklar.
Segmenteringen av arbetsmarknaden motarbetas också genom en bättre reglering av
arbete för studerande. En ny rättsakt väntar på antagande, men farhågor
kvarstår huruvida den i tillräcklig omfattning kan undanröja bristerna i de
föregående reglerna. Regeringen har gjort begränsade framsteg när det gäller
att genomföra förra årets rekommendation om minimilönen, vilken fortsätter att
endast vara indexerad till inflationen medan lagen om minimilön tillåter en
indexering till andra ekonomiska faktorer. Begränsade framsteg har gjorts med
att utveckla effektiva individanpassade aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder
och motarbeta kompetensglapp. (13)
Regeringen har gjort betydande framsteg när det
gäller rekommendationerna om banksektorns stabilitet och har genomfört en
trovärdig översyn av kvaliteten på tillgångarna och stresstest, skyndsamma
rekapitaliseringar och en överföring av problemlån till förvaltningsbolaget för
banktillgångar. Arbetet är dock långt ifrån avslutat och det krävs beslutsamma
åtgärder för att slutföra och genomföra den övergripande strategi för
banksektorn som presenterades i december 2013, omfattande omstrukturering,
privatisering och utökad tillsyn. Andelen problemlån i banksystemet är
fortfarande högt. Det är därför viktigt att bankerna bygger upp sin interna
kapacitet att sanera problemlån, bland annat genom att stärka de interna
enheterna för förvaltning av tillgångar och omstrukturering, i syfte att
påskynda hanteringen av problemlån samtidigt som det återvunna värdet maximeras
och livskraftiga företag bevaras. Eventuella ytterligare överföringar av
problemlån till förvaltningsbolaget för banktillgångar måste utformas noggrant
så att en skyndsam och effektiv omstrukturering av företagslån underlättas,
särskilt när det är fråga om komplexa och sammanhängande koncernlån. En
övergripande förvaltningsstrategi och affärsplan som underbygger
inlösningsmålen för förvaltningsbolaget för banktillgångar väntas. Mot bakgrund
av lärdomarna från översynen av kvaliteten på tillgångarna och stresstestet
behövs ytterligare kraftfulla åtgärder för att förbättra styrning och
övervakning för alla banker, och särskilt för de som förblir i statlig ägo, på
grund av behovet att förbättra riskhantering, förfaranden för kreditbeviljande
och uppgifters tillgänglighet och kvalitet, i syfte att minska andelen
problemlån och begränsa framtida risker. (14)
Regeringen har gjort begränsade framsteg med att
genomföra rekommendationerna om företagsstyrning av de statligt ägda företagen,
vilket står för en sjättedel av det totala mervärdet och utgör en komplex
knutpunkt av inhemska banker, försäkringskoncerner och icke-finansiella
sammanslutningar med ett betydande korsvist ägande. Nivån på det statliga
inflytandet skapar betydande, både direkta och indirekta, risker för de
offentliga finanserna genom skulder från garantier. En sammanhängande strategi
för förvaltning av de statligt ägda företagen tillsammans med en förbättrad
företagsstyrning skulle skapa en miljö som var mer attraktiv för utländska
direktinvesteringar. Även om de första stegen togs i maj 2013 genom
upprättandet av en inledande förteckning på 15 företag aktuella för skyndsam
privatisering har resultatet varit blandat och det finns en betydande risk att
tidsfristerna inte kommer att hållas. I april 2014 infördes med försening den
nya lagstiftning som ligger till grund för Slovenia Sovereign Holding som ska
vara ett instrument för att konsolidera förvaltningen av det statliga ägandet.
En övergripande strategi och en detaljerad uppdelning av vilka tillgångar som
hör till respektive inte hör till kärnverksamheten, inbegripet de som ska
öronmärkas för privatisering, väntas. Det finns behov av att kartlägga och
genomföra lämpliga åtgärder för att trygga omstruktureringsprocessen och
uppfyllandet av dess mål, inbegripet bland annat att maximera det återvunna
värdet för kreditorerna och upprätta en förteckning över de mest akuta
omstruktureringsfallen för skyndsam sanering. (15)
Ramverket för insolvenser ändrades 2013 i syfte att
underlätta en skyndsam lösning när det gäller problemlån, men det nya ramverket
är i stort sett oprövat. En hög nivå av skuldsättning och finansiella
svårigheter har begränsat företagssektorns möjligheter att investera i framtida
projekt. Den akut nödvändiga finansiella och driftsmässiga omstruktureringen av
företagssektorn här ännu inte påbörjats i stor skala. En konsoliderad översyn
av banksystemets olika kreditexponeringar behövs för att påskynda saneringen av
problemlån och underlätta förhandlingar om omstrukturering, framför allt i
fråga om komplexa och sammankopplade koncernlån. En centraliserad arbetsgrupp
med erfarna företrädare från alla berörda parter kan ta initiativet till att
stödja och påskynda denna process. Under tiden är ett skyndsamt och effektivt
avslutande av flera pågående brådskande fall inom förvaltningsbolaget för
banktillgångar av största vikt. (16)
Trots sin potential har Slovenien en av de lägsta
andelarna av utländska direktinvesteringar i EU (34,1 % av BNP gentemot
47,1 % av BNP i EU-genomsnitt 2012). Medan privatiseringar och
företagsomstruktureringar erbjuder många nya möjligheter för privata
investerare finns det belägg för att den otillräckligt utvecklade affärsmiljön
hindrar Slovenien att utnyttja detta fullt ut. En process av avreglering av
reglerade yrken inleddes 2012 och fram till nu har antalet reglerade yrken
sjunkit från 323 till 262. Ytterligare avreglering av de reglerade yrkena
skulle bidra till att öka antalet inhemska och utländska tjänsteleverantörer
och därmed bidra till ökad konkurrenskraft. Det finns utrymme för att förbättra
samstämmigheten mellan de åtgärder som utformats för att förbättra affärsmiljön
och för entreprenörsverksamhet. I detta avseende kommer den kommande strategin
för smart specialisering inom ramen för de europeiska investerings- och
strukturfonderna 2014–2020 att erbjuda en möjlighet att fokusera på viktiga
åtgärder som skapandet av innovativa produkter för handel. (17)
Slovenien har tagit de inledande stegen av
förberedelser till förslag för en omfattande reform av den offentliga sektorn
(som ska antas i januari 2015). Slovenien måste i detta sammanhang återställa
den offentliga förvaltningens kvalitet och trovärdighet. Slovenien har gjort
vissa framsteg när det gäller att förbättra rättssystemet och har minskat
antalet oavslutade ärenden. En reform av ärendehanteringen inom affärs- och
civilrätt har förbättrat domstolarnas funktion. Den på senare tid positiva
utvecklingen när det gäller tvistemål av civil och kommersiell natur
fortsätter. (18)
Kommissionen har inom ramen för den europeiska
planeringsterminen gjort en omfattande analys av Sloveniens ekonomiska politik.
Den har bedömt stabilitetsprogrammet och det nationella reformprogrammet.
Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i
finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Slovenien utan också i
vilken mån EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet
att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom
att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.
Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska
planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–8. (19)
Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat
Sloveniens stabilitetsprogram, och dess yttrande[10] återspeglas särskilt i
rekommendation 1. (20)
Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning
och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och
stabilitetsprogrammet. Dess rekommendationer enligt artikel 6 i förordning (EU)
nr 1176/2011 återspeglas i rekommendationerna 1–8. (21)
I samband med den europeiska planeringsterminen har
kommissionen dessutom analyserat den ekonomiska politiken i euroområdet som
helhet. På grundval av denna analys har rådet utfärdat särskilda
rekommendationer till de medlemsstater som har euron som valuta. Slovenien bör
också se till att de rekommendationerna genomförs fullt ut inom rimlig tid. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Slovenien att
vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015: 1. Förstärka
budgetstrategin med tillräckligt specificerade strukturella åtgärder för 2014
och därefter för att säkerställa att det alltför stora underskottet korrigeras
på ett hållbart sätt senast 2015 genom uppfyllandet av den strukturella
anpassning som anges i rådets rekommendation enligt förfarandet vid alltför
stora underskott. En varaktig korrigering av de finanspolitiska obalanserna
kräver ett trovärdigt genomförande av långtgående strukturreformer för att
stärka anpassningsförmågan och öka tillväxt och sysselsättning. Efter att det
alltför stora underskottet korrigerats, eftersträva en strukturell anpassning
på minst 0,5 % av BNP varje år, och mer vid gynnsamma ekonomiska förhållanden
eller för att säkerställa att skuldregeln uppfylls i syfte att få den höga
offentliga skuldkvoten att varaktigt börja minska. För att öka finanspolitikens
trovärdighet, slutföra antagandet av en allmän regel om att den statliga
budgeten strukturellt sett ska vara i balans eller överskott, göra den
medelfristiga budgetramen bindande, omfattande och öppen och anta den
nödvändiga rättsliga grunden för ett fungerande finanspolitiskt råd med
fastställande av dess befogenheter i budgetförfarandet och införa tydliga
förfaranden för övervakning av budgetresultaten så snart som möjligt. Senast i
slutet av 2014 inleda en övergripande översyn av utgifterna inom hälso- och
sjukvården som omfattar statliga och lokala förvaltningsnivåer, direkta och
indirekta budgetanvändare och kommunalt ägda leverantörer av allmännyttiga
tjänster och tjänster i syfte att genomföra budgetbesparingar från och med
2015. 2. På grundval av det offentliga
samrådet komma överens om åtgärder för att säkerställa hållbarheten i
pensionssystemet efter 2020, inbegripet ändringar av viktiga parametrar som att
koppla den lagstadgade pensionsåldern till den ökade förväntade livslängden och
uppmuntra till privata bidrag till den andra pelaren i pensionssystemet.
Begränsa de åldersrelaterade utgifterna för vård och omsorg för personer med
långvarigt vårdbehov genom att rikta förmåner till de som mest behöver dem och
flytta fokus från institutionsvård till vård i hemmet. 3. Efter samråd med
arbetsmarknadens parter och i enlighet med nationell praxis, utveckla ett
omfattande social överenskommelse senast i slutet av 2014 för att se till att
löneutvecklingen, inklusive minimilönen, främjar konkurrenskraften, den
inhemska efterfrågan och skapandet av arbetstillfällen. Göra om minimilönens
sammansättning och se över systemet för dess indexering. Vidta åtgärder för att
ytterligare minska segmenteringen, framför allt genom att öka effektiviteten av
incitament till anställning av ungdomar och äldre arbetstagare och användningen
av civilrättsliga kontrakt. Anta lagen om arbete för studerande. Prioritera att
nå ut till ungdomar som inte är inskrivna på arbetsförmedlingen och säkerställa
tillräcklig kapacitet hos den offentliga arbetsförmedlingen. Anpassa
arbetsmiljön till ett längre yrkesliv och fokusera resurser på individanpassade
aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder, samtidigt som deras effektivitet
förbättras, i syfte att öka sysselsättningen bland lågutbildad och äldre
arbetskraft. Avhjälpa kompetensglapp genom att göra det mer attraktivt att
delta i program för yrkesutbildning och fortbildning och vidareutveckla
samarbetet med berörda aktörer för att kartlägga arbetsmarknadens behov. 4. Slutföra privatiseringen av
NKBM 2014 som planerat, förbereda Abanka för privatisering 2015, fortsätta med
det skyndsamma genomförandet av omstruktureringar av banker som mottar statligt
stöd och den nödvändiga konsolideringen av banksektorn. På grundval av
lärdomarna från översynen av kvaliteten på tillgångarna och stresstestet
slutföra den omfattande handlingsplanen för banker i augusti 2014, omfattande
särskilda åtgärder för att förbättra styrning, övervakning, riskhantering,
förfaranden för kreditbeviljande och uppgifters tillgänglighet och kvalitet.
Förstärka bankernas kapacitet att sanera problemlån genom att stärka de interna
enheterna för förvaltning av tillgångar och omstrukturering. Klargöra det
uppdrag som tilldelats förvaltningsbolaget för banktillgångar genom att
offentliggöra en omfattande ledningsstrategi och affärsplan senast i september
2014 med en detaljerad beskrivning av bolagets roll vad gäller
omstruktureringen av dess tillgångar, inlösningsmål, budgetar, planer för
kapitalförvaltning och förväntade vinster, samtidigt som de nödvändiga
resurserna ställs till förfogande. 5. Fortsätta med genomförandet
av de privatiseringar som meddelades 2013 inom de tidsfrister som fastställts.
Anta en strategi för Slovenian Sovereign Holding med en tydlig klassificering
av tillgångar enligt den tidsplan och de definitioner som ges i 2014 års lag om
Slovenian Sovereign Holding. Senast i november 2014 förbinda sig till en
kortsiktig (ett till två år) tidsram för avyttring av ett antal väl utvalda
tillgångar med en tydlig tidsplan. Få Slovenian Sovereign Holding fullt
verksamt som instrument för förvaltning av de tillgångar som kvarstår i statens
ägo och avyttring av de tillgångar som öronmärkts enligt förvaltningsbesluten,
inom den tidsram som anges i lagen. Senast i september 2014 anta och genomföra
ett regelverk för företagsstyrning av statligt ägda företag för att säkerställa
en professionell, öppen och oberoende ledning. 6. Slutföra en översiktsplan
över företagsomstruktureringar senast i slutet av 2014 med tydliga
prioriteringar och ett effektivt genomförande. Inrätta en central arbetsgrupp
för företagsomstruktureringar som övervakar och samordnar
omstruktureringsprocessen som helhet och tillhandahåller expertis, vägledning
och rådgivning, och underlättar förhandlingsförfarandet mellan alla berörda
parter. Upprätta en förteckning över de mest akuta omstruktureringsärendena, samtidigt
som det för kreditorerna återvunna värdet maximeras. Främja användningen av
tillgängliga rättsliga mekanismer och internationell bästa praxis av alla
berörda parter i omstruktureringen. Senast i september 2014 utvärdera de senare
ändringarna i lagstiftningen om insolvenser med beredskap att införa eventuella
ytterligare åtgärder efter behov. Ytterligare påskynda de juridiska
förfarandena i första instans av tvistemål av civil och kommersiell natur
enligt insolvenslagstiftningen och minska antalet oavslutade ärenden, i
synnerhet ärenden som gäller verkställande och insolvens. 7. Minska hindren för att göra
affärer i Slovenien på områden som är viktiga för den ekonomiska utvecklingen
och därigenom göra landet mer attraktivt för utländska direktinvesteringar,
särskilt genom en snabbare liberalisering av de reglerade yrkena och en
minskning av de administrativa bördorna, bland annat genom enklare
tillståndsförfaranden. Säkerställa tillräcklig budgetautonomi för organet för
konkurrensskydd och öka dess institutionella oberoende. Samordna prioriteringar
och säkerställa samstämmighet mellan strategin för forskning och innovation
från 2011 och strategin för industripolitik från 2013, och vad gäller de
kommande strategierna för smart specialisering och transport se till att de
skyndsamt genomförs och att deras verkan bedöms. 8. Vidta effektiva åtgärder för
att bekämpa korruption, öka insynen och ansvarstagandet, och införa externa
resultatutvärderingar och förfaranden för kvalitetskontroll. Utfärdad i Bryssel den På
rådets vägnar Ordförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] EUT L 306, 23.11.2011, s. 25. [3] COM(2014) 425 final. [4] P7_TA(2014)0128 och
P7_TA(2014)0129. [5] EUT L 140, 27.5.2013, s. 11. [6] C(2013) 8010 final. [7] COM(2013) 800 final. [8] COM(2013) 790 final. [9] SWD(2014) 88 final. [10] I enlighet med artikel 5.2 i rådets förordning (EG) nr
1466/97.