Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Ungerns nationella reformprogram 2014,_x000b__x000b_med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2014_x000b_ /* COM/2014/0418 final - 2014/ () */
Rekommendation till RÅDETS REKOMMENDATION om Ungerns nationella reformprogram 2014,
med avgivande av rådets yttrande om Ungerns konvergensprogram 2014
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT
DENNA REKOMMENDATION med beaktande av fördraget om Europeiska unionens
funktionssätt, särskilt artiklarna 121.2 och 148.4, med beaktande av rådets förordning (EG)
nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de
offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska
politiken[1],
särskilt artikel 9.2, med beaktande av Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 1176/2011 av den 16 november 2011 om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser[2],
särskilt artikel 6.1, med beaktande av Europeiska kommissionens
rekommendation[3], med beaktande av Europaparlamentets
resolutioner[4], med beaktande av Europeiska rådets slutsatser, med beaktande av sysselsättningskommitténs
yttrande, med beaktande av yttrandet från ekonomiska och
finansiella kommittén, med beaktande av yttrandet från kommittén för
socialt skydd, med beaktande av yttrandet från kommittén för
ekonomisk politik, och av följande skäl: (1)
Den 26 mars 2010 antog Europeiska rådet
kommissionens förslag till en ny strategi för tillväxt och sysselsättning,
Europa 2020, som bygger på en ökad samordning av den ekonomiska politiken med
inriktning på ett antal nyckelområden där åtgärder behövs för att stärka
förutsättningarna för hållbar tillväxt och konkurrenskraft i EU. (2)
Den 13 juli 2010 antog rådet på grundval av
kommissionens förslag en rekommendation om de allmänna riktlinjerna för
medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik (2010–2014) och den 21 oktober
2010 ett beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik,
vilka tillsammans utgör de så kallade integrerade riktlinjerna. Medlemsstaterna
uppmanades att beakta de integrerade riktlinjerna i sin nationella ekonomiska
politik och sysselsättningspolitik. (3)
Den 29 juni 2012 beslutade stats- och
regeringscheferna om en tillväxt- och sysselsättningspakt, som ger ett
enhetligt ramverk för insatser på nationell nivå, EU-nivå och euroområdesnivå
med hjälp av alla tänkbara medel, instrument och politiska åtgärder. De
beslutade om insatser som ska utföras på medlemsstatsnivå och uttryckte i
synnerhet sitt helhjärtade åtagande att uppnå målen i Europa 2020-strategin och
genomföra de landsspecifika rekommendationerna. (4)
Den 9 juli 2013 antog rådet en rekommendation om
Ungerns nationella reformprogram för 2013 och avgav ett yttrande om Ungerns
uppdaterade konvergensprogram för 2013–2016. (5)
Den 13 november 2013 antog kommissionen den årliga
tillväxtöversikten[5],
som blev inledningen till 2014 års europeiska planeringstermin för samordning
av den ekonomiska politiken. Samma dag antog kommissionen i enlighet med
förordning (EU) nr 1176/2011 rapporten om förvarningsmekanismen[6], i vilken det
konstaterades att Ungern är en av de medlemsstater som behöver granskas mer
ingående. (6)
Den 20 december 2013 godkände Europeiska rådet
prioriteringarna för att säkerställa finansiell stabilitet, budgetkonsolidering
och åtgärder för att främja tillväxt. Europeiska rådet betonade behovet av att
efterstäva differentierad och tillväxtvänlig budgetkonsolidering, återställa en
normal utlåning till ekonomin, främja tillväxt och konkurrenskraft, bekämpa arbetslöshet
och krisens sociala följdverkningar samt modernisera den offentliga
förvaltningen. (7)
Den 5 mars 2014 offentliggjorde kommissionen
resultatet av sin fördjupade granskning[7]
av Ungern, i enlighet med artikel 5 i förordning (EU) nr 1176/2011. Av
analysen drog kommissionen slutsatsen att Ungern fortfarande har
makroekonomiska obalanser som kräver övervakning och politiska åtgärder. Man
bör i synnerhet fortsätta att mycket noga bevaka den kontinuerliga justeringen
av den mycket negativa finansiella nettoställningen mot omvärlden och de höga
offentliga och privata skulderna mot bakgrund av en svag finansiell sektor och
försämrade exportresultat, så att man kan minska de avsevärda riskerna för
negativa effekter på ekonomins funktion. (8)
Den 30 april 2014 lade Ungern fram sitt nationella
reformprogram 2014 och sitt konvergensprogram 2014. I syfte att beakta deras
inbördes samband har de båda programmen bedömts samtidigt. (9)
Målet med den finanspolitiska strategi som beskrivs
i konvergensprogrammet 2014 är att få ned det nominella underskottet från
2,9 % av BNP år 2014 till 1,9 % av BNP före slutet av
programperioden. Målet ska nås med hjälp av konsolideringsåtgärder som i
huvudsak kommer att sättas in mot slutet av perioden, medan underskottsmålen
har justerats uppåt betydligt jämfört med förra programmet. I programmet
bekräftas att det medelfristiga målet är ett underskott på -1,7 % av BNP,
vilket ligger i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det
omberäknade strukturella saldot tyder dock på att det medelfristiga målet inte
kommer att nås under programperioden. Det (omberäknade) strukturella saldot
förväntas minska med 1,5 procentenheter 2014, viket kraftigt avviker från det
medelfristiga målet, men kommer att stabiliseras 2015. Detta innebär ett underskott
på 0,5 % av BNP jämfört med den förbättring som krävs för att det
medelfristiga målet ska nås. Riktmärket för utgifter avviker kraftigt både 2014
och 2015. Det (omberäknade) strukturella saldot planeras minska ytterligare
både 2016 och 2017. Sammantaget är en kraftig avvikelse från anpassningen till
det medelfristiga målet att vänta från och med 2014. I programmet anges att den
offentliga skulden gradvis men kontinuerligt kommer att minska, från 79 %
av BNP 2013 till ungefär 75 % av BNP 2017. Det makroekonomiska scenario
som ligger till grund för beräkningarna i programmet av de offentliga
finanserna är trovärdiga för 2014–2016, då BNP förväntas öka med 2,3 % i
år och 2,5 % nästa år, jämfört med 2,3 % och 2,1 % som
kommissionen förutsåg i vårprognosen 2014. När det gäller 2017 är dock
programmet för optimistiskt. De risker som är förknippade med de
finanspolitiska målen är på det hela taget balanserade 2014, men det finns allt
större risker för att underskottet kan bli högre än väntat från 2015. En av de
största riskerna är att den planerade minskningen av utgiftskvoten är tänkt att
uppnås genom att nominella utgiftstak införs inom alla sektorer eller genom att
ökningarna ska hållas under inflationstakten för de flesta diskretionära
utgiftsposter. Enligt kommissionens vårprognos 2014 kommer det nominella
underskottet för 2014 och 2015 att bli de samma som målen för programmen. Med
ett förväntat strukturellt underskott på 2,2 % av BNP 2014 och 2,3 %
2015, bekräftar kommissionens vårprognos 2014 att det finns en risk för
kraftiga avvikelser från det medelfristiga målet från och med 2014. I
kommissionens prognos konstateras också att riktvärdet för skuldminskning inte
kommer att nås 2014 och 2015. Efter bedömningen av programmet och på grundval
av kommissionens vårprognos, i enlighet med rådets förordning (EG)
nr 1466/97, anser rådet att det behövs ytterligare strukturella
konsolideringsåtgärder med tanke på riskerna för att det blir kraftiga
avvikelser från det medelfristiga målet samt för att skuldkriteriet inte
uppfylls från 2014. (10)
Budgetramen på medelfristig sikt har stärkts genom
att tidsplanen för planeringen har förlängts utöver innevarande budgetår. Det
finns dock inga garantier för hur effektiv och bindande tidsplanen är. Nya
numeriska finanspolitiska regler har införts, men bristerna i deras utformning
– främst att det inte görs någon systematisk övervakning i efterhand, att de
högsta tillåtna avvikelserna inte har fastställts och att det inte finns några
rimliga korrigeringsmekanismer – har inte korrigerats Det finanspolitiska
rådets få obligatoriska uppgifter och dess analytiska resurser står fortfarande
inte i proportion till dess vetorätt när det gäller budgeten. Genom att stärka
den medelfristiga budgetramen och utvidga det finanspolitiska rådets obligatoriska
uppgifter skulle man kunna förbättra den finanspolitiska ramens trovärdighet,
öppenhet och effektivitet. (11)
Med undantag av centralbankens subventionerade
finansieringsprogram för att stödja små och medelstora företags tillväxt har
den normala utlåningen i ekonomin inte ökat på ett hållbart sätt. Regelbördan
för finanssektorn har ökat, vilket begränsat kapaciteten för
kapitalackumulering. Åtgärder som den höjda avgiften på finansiella
transaktioner har bidragit till att kontantanvändningen ökat i ekonomin.
Hushållsportföljen har försämrats ytterligare och den stora andelen nödlidande
lån utgör för närvarande en av finanssektorns största utmaningar. Saneringen av
portföljer hindras av att rekonstruktionsförfarandena är ineffektiva. Inga betydande
nya åtgärder har vidtagits för att ta bort problemtillgångar från bankers
balansräkningar. Den tunga regelbördan i kombination med en hög andel
nödlidande lån har lett till att tillgången till krediter har begränsats. Den
ungerska regeringen har upprepade gånger meddelat att ett nytt saneringsprogram
kommer att införas för att hjälpa aktörer som tagit lån i utländsk valuta.
Åtgärderna har emellertid inte alltid riktats till låntagare med problem och de
har inverkat negativt på hushållens betalningskultur, eftersom det funnits
förväntningar på ytterligare hjälp från staten. Regleringen och tillsynen av
finansmarknaden har skärpts genom att den ungerska finansinspektionen
integrerats med centralbanken, som fått ansvar för makrotillsynen. Förberedande
åtgärder har vidtagits för att inrätta ett regelverk för rekonstruktion och
avveckling av banker. (12)
Även om det inte skett lika många skatteändringar
som under tidigare år så har det inte gjorts några större framsteg när det
gäller att åstadkomma en mer balanserad bolagsbeskattning. Vissa av de
befintliga sektorspecifika skatterna har till och med höjts. Tillämpningen av
olika skattesatser inom olika sektorer hindrar en effektiv resursallokering,
vilket hämmar tillväxten. För att beskattningen ska främja sysselsättningen har
Ungern utvidgat kriterierna så att fler familjer kan få skattelättnader vid
inkomstbeskattningen, något som kan hjälpa låginkomsttagare. Skattekilen för ogifta låginkomsttagare är en av de högsta i EU. Kriterierna för att omfattas av lagen om anställningsskydd har inte
ändrats trots att den fortfarande inte tillämpas på en stor andel av
låginkomsttagarna. Det är viktigt att utvärdera konsekvenserna av programmet
och dess kostnadseffektivitet och att vid behov anpassa det så att det
verkligen leder till att fler människor kommer ut på arbetsmarknaden. Vissa
framsteg har gjorts när det gäller att övergå från beskattning på arbete till
miljöskatter, men fler åtgärder behövs. Arbetet med att elektroniskt ansluta
samtliga kassaapparater till skattemyndigheterna sker gradvis, efter flera
förseningar under tidigare år. Efterlevnaden av skatteregler i Ungern är dock
fortfarande bristfällig – det odeklarerade arbetet har inte minskat och
momslagstiftningen följs inte. Tillsynsåtgärderna bör stärkas, särskilt när det
gäller att motverka momsbedrägerier. (13)
Arbetslösheten bland ungdomar minskade 2013, men
andelen unga som varken arbetar eller studerar har ökat. Effektiv samordning
mellan den offentliga arbetsförmedlingens lokalkontor, läroanstalter och lokala
berörda parter skulle kunna göra det lättare att nå ut till de unga. Den
offentliga arbetsförmedlingens kapacitetsuppbyggnad har inletts, bland annat
har ett kundprofileringssystem skapats, men de aktiva arbetsmarknadsåtgärderna
för den öppna arbetsmarknaden bör utvärderas så att man kan se hur
verkningsfulla de är och vid behov anpassa dem för att öka möjligheterna för
vissa mindre gynnade grupper att komma ut på arbetsmarknaden. De olika
arbetsmarknadsåtgärderna och socialpolitiska åtgärderna (programmet för offentliga
arbeten, arbetslöshetsförmåner och socialt bistånd) måste i högre grad inriktas
på aktivering. Största delen av de budgetmedel som är tillgängliga för
sysselsättningsåtgärder går till programmet för offentliga arbeten, men under
2013 återintegrerades mindre än 10 % av deltagarna på arbetsmarknaden
efter avslutat program. Därför inställer sig frågan om huruvida programmet
borde justeras, till exempel genom att ge det en starkare koppling till
aktiveringsåtgärder och stöd för utbildning och arbetssökande, så att det får
mer bestående effekter på sysselsättningen. Förvärvsarbete bland kvinnor har
uppmuntrats genom ett mer flexibelt system för föräldraledighet med lön och
genom utvidgad barnomsorg, men ytterligare insatser krävs eftersom
sysselsättningen bland kvinnor fortfarande är under 60 %, vilket är lågt.
Den tid man som arbetssökande har rätt till arbetslöshetsförmåner är kortare än
den genomsnittliga tid det tar att få ett arbete. Antalet personer som riskerar
att drabbas av fattigdom eller social utestängning i Ungern växer stadigt och
uppgår för närvarande till nästan en tredjedel av hela befolkningen. Fattigdom
drabbar fortfarande i oproportionellt hög grad mindre gynnade grupper, särskilt
barn och romer. Även om det finns en nationell strategi för social integration
så främjar de åtgärder som vidtas inom de flesta områden inte systematiskt de
mål som har fastställts i strategin. För att verkligen
minska fattigdomen behövs det integrerade, effektiviserade politiska åtgärder. (14)
Företagsklimatet i Ungern
kännetecknas av frekventa ändringar i regelverket och begränsad konkurrens inom
allt fler sektorer. Nya hinder har införts inom tjänstesektorn och de hinder
som redan finns har inte undanröjts (t.ex. läkemedel, avfallshantering,
mobilbetalningar, detaljhandeln med tobaksprodukter och läromedel). De totala
investeringarna har minskat kraftigt i sektorer där sektorspecifika
tilläggsskatter har införts under senare år. Mellan 2010 och 2013 minskade de
nominella investeringarna med 44 % inom energisektorn, 28 % inom
finanssektorn och 18 % inom kommunikationssektorn, även om de totalt ökade
med 3,4 %. Vissa framsteg har skett när det gäller att förbättra
konkurrensen vid offentlig upphandling, men ytterligare åtgärder är nödvändiga.
Till exempel genom att i högre grad utnyttja elektronisk upphandling skulle man
kunna skära ned på kostnaderna, göra den offentliga upphandlingen öppnare och
öka konkurrensen. Åtgärder har vidtagits för att genomföra strategier för
integritet och för att öka insynen i den offentliga förvaltningen, men för att
komma till rätta med korruptionen krävs det fler insatser. (15)
Andelen unga som avbryter sin skolgång ökar, men
ändå har man upprepade gånger skjutit upp antagandet av en strategi för att
förebygga detta. Ytterligare åtgärder måste vidtas för att se till att eleverna
får de grundläggande färdigheter och kvalifikationer som efterfrågas på
arbetsmarknaden. Det är fortfarande svårt för mindre gynnade barn, särskilt
romer, att på lika villkor få tillgång till grundläggande utbildning av god
kvalitet. En ny lag om yrkesinriktad utbildning har antagits, och den innebär bland annat att en
av del av utbildningen är förlagd till en arbetsplats.
Syftet med lagen är att minska de befintliga svårigheterna när det gäller
övergången från utbildning till arbetsmarknad och det måste noga följas upp
vilka effekter den får. (16)
Ungern sänkte el- och gaspriserna ytterligare för
slutanvändarna under 2013 och 2014. Prissänkningarna har tillsammans med den
extra skattebördan på energibolagen haft negativa konsekvenser för
energileverantörernas förmåga att täcka kostnader, för energiinvesteringar samt
för underhåll av näten. Hushållens energiintensitet hör i dag till de högsta i
EU och energieffektiviteten kunde förbättras särskilt inom bostadssektorn.
Energitillsynsmyndigheten kan inte självständigt besluta om villkoren för
tillgång till nät eller om tariffer, vilket är bekymmersamt. Vissa åtgärder har
vidtagits för att effektivisera kollektivtransportföretagens organisation men
hållbarheten kunde förbättras ytterligare genom att se över driftskostnaderna
och ändra avgiftssystemet. (17)
Kommissionen har inom ramen för den europeiska
planeringsterminen gjort en omfattande analys av Ungerns ekonomiska politik.
Den har bedömt konvergensprogrammet och det nationella reformprogrammet.
Kommissionen har beaktat inte bara programmens relevans för hållbarheten i
finanspolitiken och den socioekonomiska politiken i Ungern, utan också i vilken
utsträckning EU:s regler och riktlinjer har iakttagits, mot bakgrund av behovet
att stärka den övergripande ekonomiska styrningen i Europeiska unionen genom
att framtida nationella beslut fattas med beaktande av synpunkter på EU-nivå.
Kommissionens rekommendationer inom ramen för den europeiska
planeringsterminen återspeglas i rekommendationerna 1–7. (18)
Mot bakgrund av denna bedömning har rådet granskat
Ungerns konvergensprogram, och dess yttrande[8]
återspeglas särskilt i rekommendation 1. (19)
Mot bakgrund av kommissionens fördjupade granskning
och denna bedömning har rådet granskat det nationella reformprogrammet och
konvergensprogrammet. Dess rekommendation enligt artikel 6 i förordning (EU)
nr 1176/2011 återspeglas särskilt i rekommendationerna 1, 2, 3 och 5. HÄRIGENOM REKOMMENDERAS Ungern att
vidta följande åtgärder under perioden 2014–2015: 1. Stärka
de finanspolitiska åtgärderna 2014 i ljuset av den framväxande klyftan på
0,9 % av BNP jämfört med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, dvs.
skuldminskningskriteriet, på grundval av kommissionens vårprognos 2014.
Avsevärt stärka den finanspolitiska strategin från och med 2015 för att
säkerställa att det medelfristiga målet nås och att skuldminskningskriteriet
respekteras så att den offentliga skuldkvoten stadigt minskar. Se till att
budgetramen på medellång sikt blir ännu mer bindande genom att systematiskt
övervaka efterlevnaden av numeriska finanspolitiska regler i efterhand och
genom att använda korrigeringsmekanismer. Öka insynen i de offentliga
finanserna, inte minst genom att utvidga det finanspolitiska rådets
obligatoriska uppgifter, genom att kräva att det utarbetas regelbundna
makrofinansiella prognoser och budgetkonsekvensbedömningar avseende viktiga
politiska förslag. 2. Bidra till att återställa en
normal utlåning till ekonomin, bland annat genom att förbättra utformningen av
de skatter som åläggs finansinstitut så att deras skattebörda minskar. Se över
avgiften på finansiella transaktioner i syfte att undvika att sparmedel styrs
bort från banksektorn samt skapa fler incitament för att använda elektroniska
betalningar. Utreda vilka hinder det finns för sanering av portföljer och sedan
avlägsna dessa, bland annat genom att skärpa reserveringsreglerna för
omstrukturerade lån, undanröja hinder för utmätning av säkerheter samt göra
insolvensförfaranden snabbare och effektivare. Nära samråda med berörda parter
angående nya politiska initiativ och säkerställa att nya politiska åtgärder är
välriktade och inte ökar låntagarnas moraliska risker. Skärpa regleringen och
tillsynen av finansmarknaden. 3. Skapa ett stabilt, mer
balanserat och effektivt bolagsbeskattningssystem, bland annat genom att
gradvis undanröja snedvridande sektorspecifika skatter. Minska skattekilen för
låginkomsttagare, bland annat genom att öka miljöskatternas effektivitet. Vidta
fler åtgärder för att förbättra efterlevnaden av skatteregler – i synnerhet för
att minska momsbedrägerier – och minska de totala kostnaderna. 4. Stärka den aktiva
arbetsmarknadspolitiken genom att påskynda införandet av den offentliga
arbetsförmedlingens kundprofileringssystem. Införa det planerade nätverket av
mentorer för unga och samordna det med läroanstalter och lokala berörda parter
för att nå ut till fler unga. Se över programmet för offentliga arbeten och
utvärdera hur effektivt det hjälper deltagarna att få ett arbete efteråt samt i
högre grad inrikta det på aktivering. Överväga att förlänga den tid man har
rätt till arbetslöshetsförmåner, med beaktande av den genomsnittliga tid det
tar att hitta ett nytt arbete och kopplingen till aktiveringsåtgärder.
Förbättra det sociala biståndets täckning och ändamålsenlighet samt stärka
kopplingen till aktivering. Lindra fattigdomen genom att genomföra effektivare,
integrerade politiska åtgärder som kraftigt minskar fattigdomen särskilt bland
barn och romer. 5. Skapa ett stabilare regelverk
och främja konkurrens på marknaderna, bland annat genom att undanröja hinder
inom tjänstesektorn. Vidta mer långgående åtgärder för att öka konkurrensen och
insynen när det gäller offentlig upphandling, bland annat genom att ta i bruk
elektronisk upphandling, och ytterligare minska korruptionen och den
sammanlagda administrativa bördan. 6. Genomföra en nationell
strategi för att förebygga att unga avbryter sin skolgång, särskilt inom yrkesutbildningen.
Göra en systematisk satsning för att minska segregering på utbildningsområdet
och arbeta för att ge även mindre gynnade grupper, särskilt romer, möjlighet
att skaffa sig en grundläggande utbildning. Stödja övergången mellan olika
utbildningsstadier och från utbildning till arbete samt noga följa
genomförandet av yrkesutbildningsreformen. Genomföra en reform av den högre
utbildningen för att öka andelen med högskoleexamen, särskilt bland mindre
gynnade grupper. 7. Granska hur
energiprisregleringen har påverkat incitamenten att investera och konkurrensen
på el- och gasmarknaderna. Vidta ytterligare åtgärder för att ge den nationella
tillsynsmyndigheten rätt att besluta om nättariffer och villkor. Vidta åtgärder
för att öka energieffektiviteten särskilt inom bostadssektorn. Öka
transportsystemets hållbarhet ytterligare, bland annat genom att minska
driftskostnaderna och se över avgiftssystemet inom statsägda bolag i
transportsektorn. Utfärdad i Bryssel den På
rådets vägnar Ordförande [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1. [2] EUT L 306, 23.11.2011, s. 25. [3] COM(2014) 418 final. [4] P7_TA(2014)0128 och P7_TA(2014)0129. [5] COM(2013) 800 final. [6] COM(2013) 790 final. [7] SWD(2014) 85 final. [8] Enligt artikel 9.2 i rådets förordning (EG)
nr 1466/97.