RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om genomförandet av rådets förordning (EG) nr 577/98 /* COM/2012/0701 final */
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL
EUROPAPARLAMENTET OCH RÅDET om genomförandet av rådets förordning (EG) nr
577/98 1. Inledning I rådets
förordning (EG) nr 577/98 om anordnande av statistiska urvalsundersökningar av
arbetskraften i gemenskapen[1]
anges minimistandarder för harmoniserad framställning av
arbetskraftsundersökningar inom Europeiska unionen och dess medlemsstater. Förordningen
ändrades 2002, 2003 och 2007[2]. I
artikel 7 i förordning (EG) nr 577/98 föreskrivs följande: ”Vart
tredje år, med början år 2000, skall kommissionen till parlamentet och rådet
överlämna en rapport om genomförandet av denna förordning. Denna rapport skall
i synnerhet innehålla en utvärdering av kvaliteten på de statistiska metoder
som medlemsstaterna avser att använda för att förbättra resultaten eller förenkla
undersökningsförfarandet.” Det
här är kommissionens femte rapport till parlamentet och rådet. I avsnitt 2 ges en översikt över
Europeiska unionens arbetskraftsundersökning och dess betydelse när det gäller
att stödja unionens politik. I avsnitt 3 finns en redogörelse för
hur förordning (EG) nr 577/98 har genomförts i medlemsstaterna,
kandidatländerna, EFTA-länderna och Schweiz. Avsnitt 4
fokuseras på pågående initiativ som lanserats av det europeiska
statistiksystemet[3]
(ESS) för att förbättra kvaliteten och göra arbetskraftsundersökningen mindre
betungande. 2. Översikt över
arbetskraftsundersökningen 2.1. Allmän beskrivning Europeiska unionens arbetskraftsundersökning
(nedan kallad EU-AKU) är en stor urvalsundersökning bland boende i
privathushåll. Den ger såväl kvartalsvis som årlig arbetsmarknadsstatistik, om
sysselsättning och arbetslöshet och om personer som står utanför arbetskraften.
Den ger även flerårsinformation från ad hoc-moduler och indata till
modellbaserade månatliga skattningar av arbetslöshet och arbetslöshetssiffror. Medlemsstaternas nationella
statistikinstitut har ansvar för att utforma nationella frågeformulär, ta
fram urvalet, genomföra intervjuer och skicka resultatet till kommissionen
(Eurostat) enligt ett gemensamt kodningssystem som fastställts i kommissionens
förordning (EG) nr 377/2008[4].
Eurostat ansvarar
för övervakningen av genomförandet av förordning (EG) nr 577/98, ger stöd till
de nationella statistikinstituten, främjar harmoniserade koncept och metoder
och sprider jämförbar nationell och europeisk arbetsmarknadsstatistik. Urvalet för EU-AKU är i storleksordningen 1,8
miljoner personer per kvartal, vilket täcker 33 deltagande länder[5]. Det gör EU-AKU till den
största undersökningen bland hushåll i Europa. 2.2. Relevans EU-AKU är den viktigaste källan till officiell
statistik om arbetsmarknaden i Europeiska unionen. I undersökningen samlas
totalt in över 100 variabler om arbetsmarknadsstatus, sysselsättningens art,
arbetstid och utbildningsbakgrund för enskilda personer, vilket kompletteras
med årliga tematiska ad hoc-moduler[6].
Eftersom den bygger på internationella standarder och definitioner har den
relevans även utanför unionens gränser, vilket innebär att situationen på den
europeiska arbetsmarknaden kan jämföras med den på andra områden eller i andra
länder. Vissa av EU:s viktigare politiska
initiativ är beroende av data från EU-AKU för att det ska vara möjligt att övervaka
framstegen. EU-AKU är exempelvis en av de huvudsakliga datakällorna för
övervakning av medlemsstaternas framsteg enligt riktlinjerna för
sysselsättning inom ramen för artikel 148 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt[7] och EU:s tillväxtstrategi,
Europa 2020. Två av de fem överordnade målen i Europa 2020-strategin övervakas
med AKU-indikatorer (75 % av 20–64-åringarna ska ha sysselsättning,
andelen elever som hoppar av skolan i förtid ska vara under 10 %, minst 40 %
av 30–34-åringarna ska ha genomgått högre utbildning). Många andra AKU-baserade
indikatorer används i den gemensamma bedömningsramen för Europa 2020-strategin.
EU-AKU-data hade också stor betydelse i Lissabonstrategin (2000–2010). Den AKU-baserade månatliga
arbetslöshetssiffran är en viktig kortfristig ekonomisk indikator. Det är en av
unionens ekonomiska huvudindikatorer[8]
och den används också för att ta fram årsgenomsnitt för arbetslöshetstalen till
resultattavlan för ekonomiska och finansiella indikatorer. På så sätt kan man upptäcka
makroekonomisk och konkurrenskraftsrelaterad obalans. EU-AKU tillhandahåller
indata för nationalräkenskapernas uppgifter om sysselsättningsgrad och
arbetstid, och om andra områden utanför arbetsmarknaden, till exempel
utbildning. Slutligen är EU-AKU en av de viktigaste
källorna till statistiska mikrodata för forskare i Europa. Eftersom urvalet är
så brett innebär det att undersökningar kan göras på specifika grupper på
arbetsmarknaden. Det finns också en bred täckning av bland annat demografiska,
regionala och utbildningsmässiga bakgrundsvariabler. 3. Genomförande av arbetskraftsundersökningen 3.1. Noggrannhet När det gäller skattningar från
urvalsundersökningar förekommer två feltyper: urvalsfel och icke-urvalsfel.
Tillsammans avgör de skattningarnas noggrannhet. Urvalsfel uppstår på
grund av att endast en del av en hel population undersöks. Icke-urvalsfel är
alla andra fel som uppstår och som inte beror på urvalet (täckningsfel, mätfel,
bearbetningsfel, bortfallsfel). När det gäller
urvalsfel är det storleken på urvalet som är den främsta orsaken till fel.
Större urval förbättrar noggrannheten i resultatet. I nedanstående tabell visas
storleken på det urval som intervjuas varje kvartal i alla deltagande länder, i
absoluta tal och jämfört med den totala populationen. Urvalsfraktionen[9] går från 0,2 % (Belgien,
Tyskland, Frankrike, Storbritannien, Kroatien och Turkiet) till 1,6 %
(Malta). I genomsnitt var kvartalsurvalet 1,8 miljoner personer under 2010, 0,3 %
av den totala befolkningen i de 33 deltagande länderna. Europeiska
arbetskraftsundersökningen Uppnådd urvalsstorlek och procent av den
totala befolkningen (genomsnitt 2010 års kvartal) || Urvalsstorlek per kvartal (tusental) || Procent av den totala befolkningen || || || Urvalsstorlek per kvartal (tusental) || Procent av den totala befolkningen BE || 26 || 0,2 % || || NL || 96 || 0,6 % BG || 34 || 0,4 % || || AT || 46 || 0,5 % CZ || 59 || 0,6 % || || PL || 104 || 0,3 % DK || 30 || 0,5 % || || PT || 40 || 0,4 % DE || 174 || 0,2 % || || RO || 61 || 0,3 % EE || 5 || 0,4 % || || SI || 16 || 0,8 % IE || 62 || 1,4 % || || SK || 26 || 0,5 % EL || 76 || 0,7 % || || FI || 37 || 0,7 % ES || 172 || 0,4 % || || SE || 65 || 0,7 % FR || 108 || 0,2 % || || UK || 106 || 0,2 % IT || 166 || 0,3 % || || IS || 3 || 1,0 % CY || 11 || 1,4 % || || NO || 20 || 0,4 % LV || 9 || 0,4 % || || CH || 32 || 0,4 % LT || 17 || 0,5 % || || HR || 10 || 0,2 % LU || 5 || 0,9 % || || MK || 14 || 0,7 % HU || 71 || 0,7 % || || TR || 131 || 0,2 % MT || 7 || 1,6 % || || EU-27 || 1 626 || 0,3 % || || || || TOTALT || 1 837 || 0,3 % I officiella
undersökningar, som EU-AKU, används sannolikhetsurval. Det gör det möjligt att
kvantifiera urvalsfel som kan uttryckas som konfidensintervall. I tabellen
nedan ges skattningar och 95 % konfidensintervall som uppnåtts för de fyra
främsta indikatorerna på den sammanlagda EU 27-nivån. Exempelvis täcker
intervallet 215,5–216,5 det sanna värdet för anställda personer med 95 %
sannolikhet. 95-procentigt konfidensintervall för de
främsta AKU-indikatorerna för EU-27 (2010) Antal sysselsatta (miljoner) || Antal arbetslösa (miljoner) || Arbetslöshetstal (%) || Genomsnittligt antal arbetade timmar (timmar) 216 ± 0.5 || 22,9 ± 0.2 || 9,6 ± 0.1 || 37,3 ± 0.1 De här intervallen motsvarar de
noggrannhetskrav som anges i rådets förordning (EG) nr 577/98. När det gäller icke-urvalsfel övervakar
Eurostat och deltagande länder regelbundet relevanta källor till icke-urvalsfel
(bortfall, intervju med ombud). De deltagande länderna rapporterar varje år de
främsta felorsakerna till Eurostat, tillsammans med de metoder som används i
landet för att minska dem. En sammanfattning publiceras i den årliga
kvalitetsrapporten för EU-AKU[10]. 3.2. Aktualitet och punktlighet Statistikens
aktualitet definieras som tiden mellan
referensperioden och när användarna får tillgång till uppgifterna. För EU-AKU
beror denna tidsrymd på hur mycket tid medlemsstaterna behöver för att
genomföra och bearbeta undersökningen och sedan skicka resultatet till
Eurostat, och hur mycket tid Eurostat behöver för att bearbeta, validera och
publicera resultatet. I rådets förordning
(EG) nr 577/98 föreskrivs att medlemsstaterna inom tolv veckor efter
referenskvartalets slut ska lämna uppgifterna till Eurostat. Eurostat ska
validera de nationella uppgifterna så snart de har mottagits. I diagrammet
nedan visas tidsrymden från slutet av referenskvartalet och fram tills dess att
uppgifterna var tillgängliga för Eurostats användare under perioden 2008–2010,
jämfört med det senaste året som täcktes av föregående rapport (2007). Det visar att aktualiteten för AKU-uppgifter
konsekvent har förbättrats under den undersökta perioden. Under 2007
publicerade Eurostat 90 % av medlemsstaternas uppgifter sexton veckor
efter referenskvartalets slut. 2010 uppnåddes detta två veckor tidigare.
Utifrån denna förbättring kan Eurostat nu meddela publiceringsdatum för sina
främsta kvartalsindikatorer för medlemsstaterna och EU-aggregaten. Eftersom det
finns ett planerat publiceringsdatum, kan Eurostat mäta punktligheten för
statistiken, som definieras som tidsförskjutningen mellan planerat och
faktiskt utgivningsdatum. Ända sedan publikationskalendern för AKU infördes,
har Eurostat konsekvent hållit sina planerade publiceringsdatum. Punktligheten för AKU-uppgifter är också en
viktig punkt när de månatliga arbetslöshetstalen ska skattas. Så snart Eurostat
har bearbetat de nationella uppgifterna används de i sammanställningen av nästa
månads beräknade arbetslöshetstal. Den månatliga arbetslöshetsrapporten
publiceras ungefär 31 dagar efter månadens slut. 3.3. Tillgänglighet och tydlighet Eurostat sprider EU-AKU-statistik på flera
olika sätt. Det främsta verktyget är Eurostats databas på Internet som
innehåller över 350 tabeller med detaljerade EU-AKU-data. Indikatorerna för de
främsta målen i Europa 2020-strategin publiceras också i en särskild avdelning
på webbplatsen[11].
De här tabellerna täcker endast de viktigaste AKU-resultaten. Eurostat
framställer också andra kombinationer av EU-AKU-variabler, så som anpassade
uppställningar på beställning. AKU-mikrodata är också mycket relevanta för
vetenskapliga ändamål. Det är allt fler forskare från universitet, forskningsinstitut och
nationella statistikinstitut i och utanför Europa som använder AKU-mikrodata.
Sedan 2011 tillhandahåller Eurostat kostnadsfritt dessa
mikrodata. Tillgång ges i enlighet med villkoren i kommissionens
förordning (EG) nr 831/2002[12]
för att säkerställa att personuppgifterna för respondenterna i undersökningen
skyddas. Datafilerna, som består av enskilda uppgifter, ”anonymiseras” för
att förhindra att personuppgifter avslöjas på ett otillåtet sätt. Detaljerad dokumentation (metadata) tillhandahålls
användare genom olika kanaler. Allmän information sprids till allmänheten genom
en särskild avdelning på Eurostats webbplats[13].
Specifik information om innehållet i och kvaliteten på statistiken beskrivs i
de metadata som bifogas varje tabell i databasen. Slutligen finns mer avancerad
metoddokumentation i specialpublikationer (till exempel den årliga
kvalitetsrapporten och en publikation om karakteristika i nationella
undersökningar). 3.4. Jämförbarhet För EU-AKU har begrepp, definitioner,
klassificeringar och metoder harmoniserats i hög grad. I förordning (EG) nr
377/2008 fastställs ett gemensamt kodningssystem som innebär att alla
deltagande länder använder samma definition av variabler. Gemensamma
klassifikationer används (till exempel Nace för näringsverksamhet, Isco för
yrkesklassificering) och när dessa klassificeringar revideras ser Eurostat till
att alla deltagande länder samordnar införandet. Dessutom finns gemensamma
förklarande anmärkningar som ger detaljerade riktlinjer för de nationella statistikinstituten
om ändamålet, kodningen och införandet. Metodfrågor diskuteras i en särskild
arbetsgrupp, arbetsgruppen för arbetsmarknadsstatistik, som arbetar för
erfarenhetsutbyten och gemensam praxis bland alla deltagande länder. För att mätningen av arbetslösheten ska
harmoniseras i alla deltagande länder, anges i kommissionens förordning (EG) nr
1897/2000[14]
en operationell definition av arbetslöshet. Där anges också principer som ska
följas vid formuleringen av frågor i undersökningar av sysselsättningssituation.
Definitionen av arbetslöshet överensstämmer med standarder från International
Labour Organisation (ILO), som antogs vid de 13:e och 14:e internationella
konferenserna för arbetsmarknadsstatistiker. På så sätt är EU-AKU-statistiken
jämförbar med den från andra länder, framför allt från andra OECD-medlemmar. Länderna förbättrar hela tiden AKU, både vad
gäller metod och processer. Om sådana förbättringar innebär avbrott i AKU-data,
ska de nationella statistikinstituten i fråga meddela Eurostat. Större avbrott
dokumenteras och anges i Eurostats publikationer. Eurostat publicerar en särskild
datauppsättning med de främsta indikatorerna för AKU, där tidigare serier
justeras efter eventuella avbrott och tillfälliga uppgiftsluckor fylls i. 3.5. Samstämmighet Samstämmighet mellan skattningar utifrån EU-AKU
och demografisk statistik är en viktig aspekt av den totala kvaliteten.
Eftersom EU-AKU är en urvalsundersökning beräknas dess resultat utifrån svaren
från en delmängd av befolkningen. Svaren värderas i förhållande till hela
befolkningen. Uppgifterna för befolkningen grundas på de bästa skattningarna
vid den givna tiden (indelad i kön- och åldersgrupper för att noggrannheten i
processen ska förbättras). I princip innebär denna värderingsprocess att EU-AKU
och demografisk statistik blir samstämmiga. Skillnader kan dock uppstå under exceptionella
förhållanden. Exempelvis blir nya folkräkningsresultat tillgängliga var tionde
år. Om en ny folkräkning ger siffror som skiljer sig från tidigare
befolkningsskattningar, kan en tidigare serie behöva revideras. I så fall kan
revideringspolicyn för demografisk statistik och EU-AKU skilja sig åt vad
gäller tidslängd och tidpunkt, på grund av tillgången till detaljerad information
om befolkningen för de tio åren mellan folkräkningarna. När det gäller samstämmighet för skattningar
av arbetslöshet publicerar många länder också statistik över antalet personer
som är registrerade hos den offentliga arbetsförmedlingen och söker arbete.
Arbetslöshetssiffrorna från AKU och antalet registrerade arbetssökande skiljer
sig åt på grund av karaktären hos insamlade data. Medan EU-AKU använder en
harmoniserad metod för att undersöka hushåll i fråga om sysselsättning och
tillgänglighet för arbete, omfattar registren hos den offentliga arbetsförmedlingen
en uttömmande lista över personer som är registrerade för och har rätt till
arbetslöshetsunderstöd. Eftersom kriteriet för att få bli registrerad beror på
den nationella socialpolitiken, kan statistik över registrerade arbetssökande
inte jämföras mellan länder och heller inte över tid. Ett annat område där det är viktigt med
statistisk samstämmighet är skattning av sysselsättningstalet, vilket kan
erhållas både från AKU och nationalräkenskaperna. Skattningarna är inte
nödvändigtvis desamma. Det beror på skillnader i metod (begreppen och
täckningen av befolkningen är inte exakt samma) men också på olika
sammanställningsprocesser. Nationalräkenskaper sammanställs genom att
alla relevanta datakällor i ett land jämförs och kombineras, med det bästa från
varje källa så att man får ett omfattande resultat. Man strävar också efter samstämmighet
mellan sysselsättning och produktion (BNP). AKU är en datakälla i den processen liksom
företagsundersökningar, arbetstagarregister och socialförsäkringsregister. Samstämmighet
mellan AKU och nationalräkenskaperna har behandlats av arbetsgruppen för
arbetsmarknadsstatistik. Eurostat bevakar skillnaderna mellan de två
skattningarna, och många nationella statistikinstitut har analyserat orsakerna
och omfattningen på skillnaderna. I vissa fall har de publicerat
sammanjämkningstabeller mellan de två datamängderna. På det hela taget bedöms nationalräkenskaperna
vara lämpligare när det gäller att mäta sysselsättningsnivåer,
sysselsättningstillväxt och industrinedläggningar. AKU är lämpligare när det gäller att mäta
arbetsmarknadsdeltagande (dvs. sysselsättning och arbetslöshet, arbetskraftstal
osv.) och för att analysera situationen för specifika socioekonomiska grupper i
befolkningen (t.ex. efter ålder, kön och utbildningsnivå). 4. Initiativ för att
ytterligare förbättra arbetskraftsundersökningen 4.1. Arbetsgruppen för
arbetskraftsundersökningens kvalitet År 2007 inledde Eurostat och medlemsstaterna
en kvalitetsgranskning av EU-AKU. En arbetsgrupp inrättades för att hitta
eventuella svagheter och för att rekommendera lämpliga åtgärder för alla
aspekter av kvalitetsramen för statistiken från ESS. I sin slutrapport (2009)[15] formulerade arbetsgruppen över
40 rekommendationer för att förbättra utformningen, organisationen och
genomförandet av undersökningen. Rekommendationerna varierar i fråga om
komplexitet, omfattning, resurskrav och tid för genomförande. De deltagande
länderna gjorde en egenbedömning mot rekommendationerna och 2010 fastställde
varje land en egen nationell åtgärdsplan för att genomföra rekommendationerna.
Framstegen i genomförandet bedöms regelbundet av arbetsgruppen för
arbetsmarknadsstatistik. 4.2. Utveckling av nya statistiska
produkter Ett sätt att utöka användningen av AKU-resultat
är att förbättra användningen av tillgängliga mikrodata, till exempel genom att
ge användarna nya indikatorer. Det finns exempelvis nya indikatorer som kan
komplettera arbetslöshetstalet. För arbetslöshet, så som den definieras av
ILO, krävs att tre villkor är uppfyllda på samma gång: Att
man inte har arbetat en enda timme under referensveckan. Att
man är aktivt arbetssökande. Att
man är tillgänglig för arbete. Många uppfyller endast delvis de här kraven
och då betraktas de inte som arbetslösa i arbetslöshetsstatistiken. För att ge
indikatorer för de här specifika grupperna och därmed få en bättre bild av ej tillgodosedd
arbetskraftsefterfrågan, har Eurostat och medlemsstaternas nationella
statistikinstitut utvecklat definitioner av tre nya indikatorer. En indikator
gäller brist på sysselsättning och de andra två gäller specifika situationer av
arbetslöshet med någon koppling till arbetsmarknaden. Uppgifter om dessa
grupper publicerades för första gången 2011. Ett annat exempel är den nya indikatorn för
ungdomar som varken har arbete eller studerar eller praktiserar (NEET). Den är
relevant för att övervaka ungdomar som riskerar att hamna utanför samhället.
Där kombineras information om utbildning och arbetsmarknaden och båda hämtas
från EU-AKU-data. Ett annat krav från användarna berör statistik
om dynamiken på arbetsmarknaden. Det är information om övergångar mellan arbetsmarknadsstatus,
exempelvis om hur många personer som blev arbetslösa eller fick arbete under en
specifik period. Det ger möjlighet att identifiera grupper som har större chans
att hitta arbete, och sårbara grupper som löper högre risk att förbli
arbetslösa. Det är dock inte helt enkelt att tillgodose
databehovet för EU-AKU, eftersom undersökningen ursprungligen utformades för
att samla standarddata (t.ex. antalet arbetslösa personer vid en viss tid), och
inte visa flöden. Skattningar av flöden är dock möjliga även om de inte är så
exakta som standardskattningar och dessutom måste uppfylla vissa villkor. I de
flesta deltagande länder är AKU utformat som en roterande panel, det vill säga
att samma person intervjuas flera gånger under flera på varandra följande
kvartal. Med den utformningen kan AKU få fram indikatorer om övergångar på
arbetsmarknaden. Vissa länder publicerar redan den här typen av data regelbundet
och använder den här paneltypen av AKU. Om samma sak ska kunna göras på EU-nivå krävs
åtgärder. För det första måste de deltagande länder som inte har ett roterade
panelsystem utforma ett sådant. För det andra skiljer sig de roterande mönstren
mellan länder och det behövs större harmonisering. Slutligen återstår några
problem i fråga om metod, så som samstämmighet mellan standarddata och
dataflöden. Tillsammans med medlemsstaterna arbetar Eurostat med de
förutsättningar som krävs för att EU-AKU i framtiden ska kunna producera
statistik om dynamiken på arbetsmarknaden. 4.3. AKU i ett moderniserat system
av socialstatistik Utifrån kommissionens meddelande om
produktionsmetoden för EU-statistik: en vision för det kommande årtiondet[16] har ett initiativ för att
modernisera den europeiska socialstatistiken inletts. I 2011 års Wiesbaden-memorandum[17] angavs en strategi för att
förverkliga detta. Man enades om att samtidigt som hög kvalitetsstandard ska
hållas även fortsättningsvis, är det viktigt att effektivisera produktionen av
socialstatistik. För att uppnå det krävs gemensamma krafter för att skapa en
enhetlig struktur för den europeiska socialstatistiken. Strategins främsta
målsättningar är att förbättra
urvalsramarna, förenkla
de sociala undersökningarna, i högre
grad använda nya och befintliga datakällor, särskilt administrativa källor. Moderniseringen och organisationen av
socialstatistik kommer också att påverka arbetskraftsundersökningen. I den här strategin kommer det också att vara
viktigt att använda ny teknik i större utsträckning. När det gäller
socialstatistik verkar internet vara ett lovande sätt att förbättra
effektiviteten i datainsamlingen och att bibehålla respondenternas goda vilja.
Många länder genomför projekt på det här området. För att stimulera till
internationellt samarbete och utveckling av gemensamma verktyg lanserades 2012
ett gemensamt ESS-projekt[18].
AKU kommer att vara pilotundersökning i detta projekt. Slutligen håller Eurostat på
att utvärdera ad hoc-modulerna inom AKU. Varje år läggs en ad hoc-modul i
varierande ämnen in i AKU. Sammanställningsprocessen skulle kunna göras
effektivare och kvaliteten på resultatet förbättras. Ett möjligt
tillvägagångssätt skulle kunna vara att införa ett system med upprepade
moduler, som väljs från en lista över moduler. Möjlighet ska också finnas
att reagera på nya politiska behov. Det skulle ge bättre övervakning av ämnen
över flera år. 5. Slutsats Eurostat övervakar överensstämmelsen med den
rättsliga grunden. Kommissionen anser att genomförandet av förordning (EG) nr
577/98 är tillfredsställande. Medlemsstaterna följer helt eller i det närmaste
förordningen. Problem och frågor diskuteras med medlemsstaterna och vid behov
fastställs åtgärdsplaner gemensamt. Den övergripande kvaliteten på EU-AKU är
god. Europeiska statistiksystemet anstränger sig
för att införa fortlöpande förbättringar av EU-AKU-processerna och -metoderna
och har lyckats hålla igång arbetet trots ett svårt läge med knappa resurser
och stora budgetnedskärningar. En granskning av metoderna för EU-AKU är på gång
för att anpassa dem efter användarnas ändrade behov och efter nya utmaningar (till
exempel krav på förbättrad aktualitet, skattningar av övergångar på
arbetsmarknaden). Detta arbete ska ingå i den övergripande moderniseringen av
socialstatistiken. [1] EGT L 77, 14.3.1998, s. 3. [2] Kommissionens förordning (EG) nr 2104/2002 (EGT L 324,
29.11.2002, s. 14), Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr
1991/2002 (EGT L 308, 9.11.2002, s. 1), (EG) nr 2257/2003 (EUT L 336,
23.12.2003, s. 6) och (EG) nr 1372/2007 (EUT L 315, 3.12.2007, s. 42). [3] ESS är ett partnerskap mellan den europeiska
statistikmyndigheten, som är Europeiska kommissionen (Eurostat), och de
nationella statistikinstituten och andra nationella myndigheter i varje medlemsstat,
med ansvar för utveckling, framställning och spridning av europeisk statistik. [4] EUT L 114, 26.4.2008, s. 57. [5] De deltagande länderna är de 27 medlemsstaterna, Island,
Norge, Schweiz, Kroatien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien samt Turkiet. [6] Ad hoc-modulerna 2008, 2009 och 2010 var följande: 2008: Arbetsmarknadssituationen för
immigranter och deras barn 2009: Ungdomars inträde på
arbetsmarknaden 2010: Förenlighet mellan arbets- och
familjeliv. [7] Se rådets beslut 2011/308/EU av den 19 maj 2011 om
riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik (EUT L
138, 26.5.2011, s. 56). [8] Se Principal European Economic Indicators — A
statistical guide, Eurostat 2009. [9] Definieras som förhållandet mellan urvalets storlek
(antalet urvalsenheter i urvalet) och populationens storlek (det totala antalet
urvalsenheter i målpopulationen). [10] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/product_details/publication?p_product_code=KS-RA-12-021. [11] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/europe_2020_indicators/headline_indicators. [12] EGT L 133, 18.5.2002, s. 7. [13] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/employment_unemployment_lfs/introduction. [14] EGT L 228, 8.9.2000, s. 18. [15] Arbetsgruppen för arbetskraftsundersökningens kvalitet
– Slutrapport, Eurostat 2009. [16] KOM(2009) 404 av den 10 augusti 2009. [17] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/pgp_ess/0_DOCS/de/DGINS2011_memorandum.pdf
[18] Data collection for social surveys using multiple modes.