Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett program för hälsa och tillväxt, det tredje fleråriga programmet för EU-åtgärder på hälsoområdet för perioden 2014–2020 /* KOM/2011/0709 slutlig - 2011/0339 (COD) */
MOTIVERING
1.
BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
Hälsa har inte bara ett värde i sig – den är
också en drivkraft för tillväxt. Endast en frisk befolkning kan uppnå sin fulla
ekonomiska potential. Hälsosektorn drivs av innovation och en välutbildad
arbetskraft. Hälsorelaterad forskning och utveckling har potential att uppgå
till 0,3 % av BNP. Hälso- och sjukvården är en av EU:s största sektorer.
Den står för cirka 10 % av EU:s bruttonationalprodukt, sysselsätter en av
tio arbetstagare och har en högre andel högskoleutbildade arbetstagare än
genomsnittet. Hälsa spelar därför en viktig roll i Europa
2020-strategin. I sitt meddelande av den 29 juni 2011 En budget för
Europa 2020[1] underströk kommissionen
att hälsofrämjande åtgärder är en integrerad del i målen för en smart tillväxt
för alla i Europa 2020-strategin, att produktiviteten och konkurrenskraften
påverkas positivt om människor håller sig friska och aktiva längre, att
innovation inom hälso- och sjukvården bidrar till att lösa problemet med en
långsiktigt hållbar hälso- och sjukvård i samband med den demografiska
utvecklingen samt att åtgärder för att komma till rätta med bristande jämlikhet
när det gäller hälsa är viktiga för att uppnå tillväxt för alla. Det föreslagna tredje EU-programmet för
åtgärder på hälsoområdet (2014–2020), ”Hälsa för tillväxt”, stärker och betonar
kopplingen mellan ekonomisk tillväxt och en frisk befolkning i större
utsträckning än tidigare program. I enlighet med prioriteringarna i Europa
2020-strategin och nuvarande politiska prioriteringar inriktas programmet inriktas
på insatser som ger ett tydligt EU-mervärde. Finanskrisen har satt ytterligare fokus på
behovet av att förbättra hälso- och sjukvårdssystemens kostnadseffektivitet.
Medlemsstaterna måste hitta rätt balans mellan att erbjuda allmän tillgång till
hälso- och sjukvårdstjänster av hög kvalitet och iaktta budgetåtstramningar. I
detta sammanhang är det oerhört viktigt att stödja medlemsstaternas
ansträngningar för att göra sina hälso- och sjukvårdssystem mer hållbara så att
alla människor kan erbjudas vård av hög kvalitet både nu och i framtiden. Programmet
”Hälsa för tillväxt” bidrar till att hitta och tillämpa innovativa lösningar
för att förbättra hälso- och sjukvårdssystemens kvalitet, effektivitet och
hållbarhet med tonvikt på mänskligt kapital och utbyte av god praxis. De väsentliga mål som anges i Europa
2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla[2]
bygger alla på ökad innovation inom hälso- och sjukvården, vilket avspeglas i
flaggskeppsinitiativ som ”Innovationsunionen” och ”En digital agenda för Europa”.
Men innovation handlar inte bara om teknik och nya
produkter utan också om nyskapande lösningar för hälso- och sjukvårdens
organisation och struktur, hur resurser används och hur system finansieras. Innovation inom hälso- och sjukvården kan
minska vårdkostnaderna och öka vårdkvaliteten. Många
områden inom det föreslagna programmet ”Hälsa för tillväxt”, t.ex. utvärdering
av medicinska metoder, medicintekniska produkter, kliniska prövningar och
läkemedel och det europeiska innovationspartnerskapet för ett aktivt och
hälsosamt åldrande syftar till att stärka kopplingen mellan teknisk innovation och
dess utnyttjande och kommersialisering, samtidigt som vårdens säkerhet,
kvalitet och effektivitet säkras. Andra initiativ är inriktade på att främja
utnyttjande av och driftskompatibilitet mellan e-hälsotillämpningar, t.ex. att
förbättra den gränsöverskridande användningen av patientregister. Programmet kommer dessutom att stödja insatser för säkrare
prognoser, behovsplanering och utbildning av hälso- och sjukvårdsanställda,
vilket kommer att bidra både till organisatorisk innovation och till tillväxt
för alla. Detta är i linje med EU 2020-flaggskeppsinitiativet ”En agenda för ny
kompetens och arbetstillfällen” och dess fokus på flexibilitet och trygghet i
kombination. Tanken är att ge medborgarna rätt färdigheter för både dagens och
morgondagens arbeten, skapa bättre arbetsförhållanden och fler nya
arbetstillfällen. Eftersom befolkningen åldras och efterfrågan på vård ökar
finns det stor potential för att skapa nya arbetstillfällen i vården. Hälsoproblem är en av de främsta orsakerna
till frånvaro från arbetet och förtidspension. Om människor håller sig friska
och aktiva längre inverkar detta positivt på produktiviteten och konkurrenskraften.
Fler friska levnadsår är en förutsättning för att Europa ska lyckas med målet
att ha 75 % i åldersgruppen 20–64 i sysselsättning och undvika
förtidspensionering på grund av sjukdom. Om människor över 65 år kan hålla
sig friska och aktiva kan det dessutom påverka deltagandet på arbetsmarknaden
och leda till potentiella besparingar i hälso- och sjukvårdsbudgetarna. De allmänna målen för programmet ”Hälsa för
tillväxt” ska vara att samarbeta med medlemsstaterna för att stimulera
innovation inom hälso- och sjukvården och göra hälso- och sjukvårdssystemen
hållbarare, förbättra EU-medborgarnas hälsa och skydda dem från
gränsöverskridande hälsohot. Programmet är inriktat på fyra särskilda mål
som har stor potential för att ge ekonomisk tillväxt genom bättre hälsa: 1)
Utforma gemensamma verktyg och mekanismer på
EU-nivå för att hantera bristen på personal och ekonomiska resurser, och
underlätta utnyttjande av innovationer inom hälso- och sjukvården som kan bidra
till innovativa och hållbara hälso- och sjukvårdssystem. 2)
Öka tillgången till medicinsk sakkunskap och
information om specifika sjukdomar även över nationsgränser och utarbeta
gemensamma lösningar och riktlinjer för att förbättra vårdkvaliteten och
patientsäkerheten och därmed förbättra EU-befolkningens tillgång till bättre
och tryggare vård. 3)
Kartlägga, sprida och främja införande av validerad
bästa praxis för kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder mot de
främsta riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk, fetma samt hiv/aids, med
fokus på den gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga sjukdom och
främja god hälsa. 4)
Utveckla gemensamma strategier och visa deras värde
för bättre beredskap och samordning i samband med hälsokriser för att skydda
människor från gränsöverskridande hot mot hälsan. I detta förslag till förordning fastställs
allmänna bestämmelser för programmet Hälsa för tillväxt. Genom förslaget
upphävs också beslut (EG) nr 1350/2007.
2.
MÅL
De utmaningar som beskrivs ovan kräver först
och främst att medlemsstaterna vidtar direkta åtgärder på nationell nivå.
Syftet med EU:s hälsopolitik är såsom anges i fördraget att komplettera och
stödja nationella åtgärder och uppmuntra samarbete mellan medlemsstater.
Programmet ger möjligheter att bygga upp och stärka mekanismer för samordning
och samarbete mellan medlemsstaterna med syfte att kartlägga gemensamma verktyg
och bästa praxis för att skapa synergieffekter och ge såväl EU-mervärde som
stordriftsfördelar. Därigenom kan programmet stödja reformåtgärder under svåra
omständigheter.
2.1.
Utforma gemensamma verktyg och mekanismer på
EU-nivå för att hantera bristen på personal och ekonomiska resurser, och
underlätta utnyttjande av innovationer inom hälso- och sjukvården som kan bidra
till innovativa och hållbara hälso- och sjukvårdssystem
Under många år har medlemsstaterna stått inför
budgetåtstramningar när det gäller hållbarheten i deras budgetar för hälso- och
sjukvård, som förbrukar upp till 15 % av de offentliga utgifterna i vissa
medlemsstater[3]. Detta försvåras ytterligare av en åldrande
befolkning, ökade förväntningar på tjänster av hög kvalitet och utvecklingen av
ny, effektivare och dyrare teknik. Utmaningarna har blivit ännu mer påtagliga i
och med att de offentliga utgifterna har bromsats till följd av den ekonomiska
krisen. Det finns dock belägg[4] för att effektiva
reformer av hälso- och sjukvårdssystemen kan begränsa en ”alltför stor
kostnadstillväxt”, dvs. hålla hälso- och sjukvårdsutgifterna i linje med
BNP-tillväxten. Genom stödet till medlemsstaternas
ansträngningar för att förbättra hälso- och sjukvårdens effektivitet och
finansiella hållbarhet syftar programmet till att främja en betydande
överföring av resurser inom denna sektor till de mest innovativa och värdefulla
produkterna och tjänsterna som samtidigt erbjuder den bästa marknadspotentialen
och kostnadsbesparingar på längre sikt. Programmet syftar också till att
stimulera innovation när det gäller hälso- och sjukvårdens organisation och att
främja t.ex. stöd för en mer omfattande övergång till integrerad vård och omsorg
och vård i närmiljön. Reformer av hälso- och sjukvårdssystemen måste utan
tvekan bestå av en blandning av direkta effektivitetsvinster och långsiktiga
strategiska åtgärder för att ta itu med viktiga kostnadsdrivande faktorer. Som
exempel kommer det europeiska samarbetet om utvärdering av medicinska metoder
inte bara att minska dubbelarbete och sammanföra sakkunskap utan kan också
frigöra potential för hållbara innovationer när det gäller produkter och tjänster
för hälso- och sjukvården. Hälsorelaterade investeringar med stöd från
strukturfonderna kan ha särskilt stor betydelse för att hjälpa medlemsstaterna att
reformera sina hälso- och sjukvårdssystem på nationell och regional nivå och
med att uppnå de fyra särskilda målen för programmet Hälsa för tillväxt,
baserat på bästa praxis och erfarenhet från pilotprojekt inom ramen för
programmet. Samarbetet och synergierna mellan programmet Hälsa för tillväxt och
strukturfonderna kommer att stärkas. Med en åldrande befolkning och ändrade
familjestrukturer ökar efterfrågan på formell, professionell vård i och med den
minskade tillgång till informell vård inom familjen. Dessutom har hälso- och
sjukvården blivit mer specialiserad och kräver intensivare arbete och längre
utbildning. 2020 kommer en miljon hälso- och sjukvårdsanställda att saknas i
EU, och om inga åtgärder vidtas kommer 15 % av vårdbehovet inte att kunna
täckas. Om detta problem kan lösas skulle dock betydande möjligheter till
sysselsättning och tillväxt skapas. För att en lösning ska kunna uppnås kommer
gemensamma verktyg och mekanismer på EU-nivå att utvecklas inom ramen för
programmet för att hjälpa nationella hälso- och sjukvårdssystem erbjuda mer
vård med mindre resurser. Det krävs nyskapande lösningar för att ta itu med
bristen på arbetskraft och effektiviseringen av hälso- och sjukvårdssystemen
genom användning av innovativa produkter, verktyg och modeller. Om dessa
lösningar ska kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt krävs också att vissa
hinder undanröjs, t.ex. i fråga om offentlig upphandling och användarnas
bristande medverkan i innovationsverksamheten. I detta sammanhang syftar de åtgärder som
planeras enligt detta mål exempelvis till att främja det europeiska samarbetet
om utvärdering av medicinska metoder och undersöka potentialen med e-hälsotillämpningar
och IKT för hälsa, bl.a. ett särskilt nätverk för e-hälsa och samarbete om
elektroniska patientregister, som en del av genomförandet av direktivet om
tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård[5].
Åtgärder kommer också att vidtas för att avhjälpa bristen på
arbetskraft inom vården och hjälpa medlemsstaterna reformera sina hälso- och
sjukvårdssystem genom att samla och stärka sakkunskapen om teknisk utvärdering
av politiska åtgärder. Stöd kommer också att ges till åtgärder såväl
för att införa de höga standarder för säkerhet, kvalitet och effektivitet för
medicintekniska produkter som krävs för eller bidrar till att uppnå målen i
EU-lagstiftningen inom detta område samt för att bidra till e-hälsotillämpningar
och utvärdering av medicinska metoder enligt ovannämnda direktiv. Programmet kan enligt dess olika mål också
stödja specifika åtgärder inom de tre temana för det europeiska innovationspartnerskapet
för aktivt och hälsosamt åldrande: innovation inom medvetenhet, förebyggande
och tidig diagnos, innovation inom bot och vård och innovation för aktivt
åldrande och ett självständigt liv.
2.2.
Öka tillgången till medicinsk sakkunskap och
information om specifika sjukdomar även över nationsgränser och utveckla gemensamma
lösningar och riktlinjer för att förbättra vårdkvaliteten och patientsäkerheten
och därmed förbättra EU-medborgarnas tillgång till bättre och tryggare vård
Förbättrad tillgång till hälsovård för alla
medborgare oavsett inkomst, social status, säte och medborgarskap är en nyckel
till att överbrygga nuvarande betydande ojämlikhet i hälsa. Alla EU:s
medborgare bör ha tillgång till en säker och högkvalitativ hälso- och sjukvård,
oavsett sina omständigheter. I praktiken varierar tillgången till hälso- och sjukvård
fortfarande kraftigt i EU. Dålig hälsa har ofta en betydande inverkan på
tillgången till effektiv vård och medborgarnas möjligheter att ta till sig
hälsoinformation. Låginkomsttagare, socialt utestängda och de som bor i
missgynnade regioner och mikroregioner kan ha särskilt svårt att få tillgång
till vård. Åtgärder inom alla programmets mål bör bidra till att överbrygga
sådana skillnader genom att inriktas på olika faktorer som ger upphov till och
ökar ojämlikhet, samt komplettera de åtgärder som vidtas inom ramen för andra
program med fokus på sociala och regionala skillnader inom EU. När det gäller att förbättra tillgången till
hälso- och sjukvård, särskilt i de fall då den nationella kapaciteten är
begränsad, finns det ett tydligt mervärde i att främja nätverkssamarbete mellan
specialiserade europeiska referenscentrum som är tillgängliga för alla
EU-medborgare. För att hjälpa medlemsstaterna förbättra
hälso- och sjukvårdens kvalitet och säkerhet ytterligare kommer programmet att
befästa och fortsätta med pågående åtgärder för att identifiera, utbyta och
sprida god praxis inom detta område. Programmet kommer att öka tillgången till
medicinsk sakkunskap genom att stödja införande av ett system av europeiska
referensnätverk som fastställer sina kriterier och villkor och genom att utarbeta
gemensamma lösningar och riktlinjer för kvalitet och patientsäkerhet inom
vården i EU genom att ett urval av problem tacklas, bl.a. antimikrobiell
resistens. Åtgärder enligt detta mål kommer även att
innefatta stöd till de höga standarder för säkerhet, kvalitet och effektivitet
för blod, organ, vävnader och celler, för läkemedel och för patienternas
rättigheter vid gränsöverskridande vård i enlighet med vad som krävs enligt och
bidrar till genomförandet av EU-lagstiftningen inom dessa områden.
2.3.
Kartlägga, sprida och främja införandet av
validerad bästa praxis för kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder
mot de främsta riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk och fetma, samt
hiv/aids, med fokus på den gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga
sjukdom och främja god hälsa
Den förväntade livslängden har under de
senaste årtiondena ökat mer än någonsin tidigare och var 2008 i EU 76,4 år för
män och 82,4 år för kvinnor. Däremot har det genomsnittliga antalet friska
levnadsår ökat mycket långsammare och var vid samma tidpunkt 60,9 år för män
och 62 år för kvinnor. Detta innebär att en större del av ett längre
liv tillbringas i ohälsa, vilket är en av de drivande faktorerna bakom kraftigt
stigande hälsorelaterade kostnader och ökar risken för att fler hamnar utanför
arbetsmarknaden. Ohälsa inverkar negativt på utvecklingen av mänskligt kapital,
som är en avgörande faktor för att utveckla en kunskapsbaserad ekonomi. Kroniska sjukdomar är den vanligaste orsaken
till död och dålig livskvalitet i Europa. Över fyra miljoner människor dör
varje år i EU på grund av kroniska sjukdomar, vilket motsvarar 87 % av de
förtida dödsfallen. Kroniska sjukdomar utgör också en stor ekonomisk börda
genom att de leder till förlorad arbetsförmåga mitt i livet. Programmet
innehåller åtgärder för att stödja medlemsstaternas ansträngningar att förlänga
den friska och produktiva delen av livet för deras befolkningar genom att
förebygga kroniska sjukdomar. Många kroniska sjukdomar kan undvikas. De beror
ofta på rökning, skadlig alkoholkonsumtion, dålig kost och otillräcklig fysisk
aktivitet. Dessa riskfaktorer förstärks ytterligare genom bakomliggande
socioekonomiska faktorer och miljöfaktorer. Detta är inte bara ett stort hälsoproblem utan
också en betydande ekonomisk möjlighet. Rätt investeringar kommer inte bara att
leda till bättre hälsa utan också ge ett längre och mer produktivt liv för fler
och minska bristen på arbetskraft. Om människor får bättre hälsa kommer de att
kunna fortsätta att bidra till ekonomin när de blir äldre som arbetstagare,
volontärer och konsumenter. Det kommer också att finnas ett ökat behov av äldre
människors kunskaper och färdigheter i en befolkning med låga födelsetal och
brist på utbildad arbetskraft. Programmet kommer att inriktas på utmaningar
inom dessa områden genom att bidra till bästa hälsofrämjande praxis och
kostnadseffektiva förebyggande insatser med viktiga bestämningsfaktorer för
hälsa som rökning, alkoholmissbruk, fetma samt hiv/aids med fokus på
gränsöverskridande frågor. Det kommer att stödja europeiskt samarbete och nätverksarbete
när det gäller förebyggande insatser och att förbättra responsen på kroniska
sjukdomar, bl.a. genom kvalitetsriktlinjer för cancerscreening. Inom ramen för
detta mål kommer stöd att ges även till åtgärder som har som direkt mål att
skydda folkhälsan i samband med tobaksprodukter och reklam, efter vad som krävs
enligt eller bidrar till målen i EU-lagstiftningen inom detta område.
2.4.
Utveckla gemensamma strategier och visa deras värde
för bättre beredskap och samordning vid hälsokriser för att skydda människor från
gränsöverskridande hot mot hälsan
Under
den senaste tiden har EU ställts inför flera större gränsöverskridande hot mot
människors hälsa, t.ex. pandemisk influensa och sars. EU:s
behörighet när det gäller samordningen av beredskapen inför och insatserna mot
allvarliga gränsöverskridande hälsohot fastställs i Lissabonfördraget. Genom sin natur begränsas sådana hälsorisker inte av nationsgränser och
kan inte åtgärdas effektivt av varje medlemsstat eller av unionen på egen hand.
EU måste vara väl förberett inför dessa hot, som kan ha stor inverkan inte bara
på medborgarnas hälsa och liv utan också på ekonomin. Åtgärder som planeras inom ramen för detta mål
kommer att bidra till utveckling av gemensamma strategier som förberedelse
inför eventuella hälsokriser, samordning av insatser mot sådana hälsokriser på
europeisk nivå och stöd till nationell kapacitetsuppbyggnad när det gäller
beredskap och hantering av hälsorelaterade krissituationer med hänsyn till
internationella initiativ. Målet är att stödja beredskapsplanering, inklusive
för pandemisk influensa, ta itu med skillnader i riskbedömningskapaciteten
mellan medlemsstaterna och stödja uppbyggnaden av medlemsstaternas kapacitet
att hantera hälsohot och reagera på hälsohot på global nivå. Stöd kommer att ges även till åtgärder avsedda
att skydda och förbättra människors hälsa i fråga om smittsamma sjukdomar och
de stora gränsöverskridande folksjukdomarna samt till sådana åtgärder som rör
övervakning, tidig varning och bekämpning av allvarliga gränsöverskridande
hälsohot som krävs för eller bidrar till att uppnå målen i EU-lagstiftningen på
detta område. Inom ramen för alla de fyra ovannämnda målen
kommer programmet att stödja åtgärder för information och kunskap om hälsa i
syfte att bidra till erfarenhetsbaserat beslutsfattande, inklusive insamling
och analys av hälsodata och omfattande spridning av programmets resultat.
Programmet kommer också att stödja verksamheten i de vetenskapliga kommittéer
som inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2008/721/EG.
3.
RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSANALYSER
3.1.
Samråd och expertråd
Samrådet var inriktat särskilt på företrädare
för medlemsstater, nationella kontaktpunkter, rådets högnivågrupp för folkhälsa
och hälsoministrarnas informella rådsmöte. Ytterligare expertråd tillhandahölls
via EU:s hälsopolitiska forum, hälso- och sjukvårdspersonal och
patientorganisationer. Andra parter som berörs av programmet, särskilt
stödmottagarna, har uttryckt sina åsikter i samband med de senaste
programutvärderingarna. Alla deltagare i olika samråd har uttryckt
starkt stöd för hälsoprogrammet. Vissa medlemsstater ansåg att programmet bör
vara mer fokuserat och kostnadseffektivt och bygga på åtgärder med påvisbart
EU-mervärde. Andra ansåg att programmet även i fortsättningen bör stödja
befintliga mål och ett brett urval av åtgärder. De nationella kontaktpunkter som utsetts av
medlemsstaternas myndigheter uppgav att programmet kan bidra till att forma
nationell politik genom att a) erbjuda bästa praxis b) ge möjlighet att dela
med sig och utbyta praktiska erfarenheter, expertis och kunskap och c) ge stöd
i hälsofrågor som ingår i den nationella politiska dagordningen. EU:s hälsopolitiska
forum hävdade att stark tonvikt bör läggas på faktorer som påverkar hälsan och
en patientcentrerad inriktning. Dessutom rekommenderade forumet att programmet
tar upp den roll sociala bestämningsfaktorer spelar. Både medlemsstaterna och de berörda parterna
tog upp att alla EU:s medlemsstater måste delta mer aktivt i programmet och
betonade att programmet bör ha en starkare koppling till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, till Europa 2020-strategin och
till den befintliga lagstiftningen.
3.2.
Konsekvensanalys
Konsekvensanalysrapporten beskriver olika
alternativ för programmet. Rapporten identifierar det föredragna alternativet
ur kostnads-nyttosynpunkt som är ett välstrukturerat program med specifika,
mätbara, uppnåeliga, relevanta och tidsbundna (SMART) mål som innehåller
prioriterade åtgärder, skapar EU-mervärde och ger bättre uppföljning av
resultat och effekter. Programmet kommer att inriktas på att ·
bidra till utnyttjandet av innovativa lösningar för
att förbättra hälso- och sjukvårdens kvalitet, effektivitet och hållbarhet och
öka tillgången till bättre och tryggare vård, ·
främja god hälsa och förebygga sjukdomar på EU-nivå
genom att hjälpa och komplettera medlemsstaternas ansträngningar att öka
antalet friska levnadsår för sina invånare, ·
stödja lösningar för gränsöverskridande hälsohot, ·
stödja åtgärder som krävs enligt EU:s nuvarande
rättsliga skyldigheter. Budgeten enligt
detta alternativ är cirka 57 miljoner euro per år (i 2011 års
priser), vilket är i linje med det föreslagna budgetanslaget för programmet
Hälsa för tillväxt enligt meddelandet En budget för Europa 2020 från
juni 2011.
3.3.
Skapa europeiskt mervärde
Såsom anges i artikel 168 i fördraget om
Europeiska unionens funktionssätt ska EU:s åtgärder komplettera nationella
åtgärder och uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna. Programmet bör bidra
endast om medlemsstaterna inte kan agera individuellt eller när samordning är
det bästa sättet att göra framsteg. Programmet föreslår åtgärder på områden där
det finns belägg för EU-mervärde på grundval av följande kriterier: utbyte av
bästa praxis mellan medlemsstaterna främjas, nätverk för kunskapsdelning eller
ömsesidigt lärande får stöd, gränsöverskridande hot hanteras så att riskerna
minskas och deras följder begränsas, vissa problem som rör den inre marknaden
och där EU har betydande legitimitet för att garantera högkvalitativa lösningar
i de olika medlemsstaterna tas upp, potentialen för innovation inom hälso- och
sjukvårdsområdet kommer till uttryck, åtgärder genomförs som skulle kunna leda till
ett system för riktmärkning, stordriftsfördelarna ökas genom att man kan
undvika slöseri med tid på grund av dubbelarbete och genom att utnyttjandet av
de ekonomiska resurserna optimeras.
3.4.
Förbättra programmets resultat
Programmet bygger på resultaten av det första
folkhälsoprogrammet (2003–2008) och det andra hälsoprogrammet (2008–2013), i
enlighet med slutsatserna och rekommendationerna i de olika utvärderingar och
revisioner för dessa program. Det nya programmet ska inriktas på färre
åtgärder, som ska ha påvisbart EU-mervärde, på konkreta resultat och på att
tillgodose identifierade behov eller komma till rätta med identifierade
brister. Programmet syftar till att förbättra
medlemsstaterna samarbetsmetoder på hälso- och sjukvårdsområdet och är tänkt att
ha en hävstångseffekt på reformer av nationell hälso- och sjukvårdspolitik. Verksamheten under programmets sju år och de
årliga arbetsplanerna bör grundas på ett flerårigt arbetsprogram med ett
begränsat antal åtgärder (upprepning) per år. På grundval av erfarenheter och
resultat av olika utvärderingar innehåller programmet dessutom flera nya
inslag: ·
Framstegsindikatorer för att mäta och övervaka
programmets mål och inverkan. ·
EU-mervärdet som avgörande faktor när
prioriteringar för de årliga arbetsplanerna fastställs. ·
Bättre spridning och förmedling av projektens
resultat till beslutsfattarna. ·
Incitament för att uppmuntra ökat deltagande i
programmet från medlemsstaterna med lägre bruttonationalinkomst (BNI). Detta
kommer att inbegripa en högre finansieringsandel för dessa medlemsstater. Förenkling Ändringen av budgetförordningen kommer att
underlätta deltagande i EU-programmen, t.ex. genom att reglerna förenklas,
kostnaden för deltagande minskar, tilldelningsförfarandena snabbas på och en
enda kontaktpunkt införs för att göra det lättare för stödmottagare att få
tillgång till EU-finansiering. Programmet kommer att utnyttja
budgetförordningens bestämmelser efter översynen maximalt, särskilt genom att
sänka rapporteringskraven så att onlinerapportering används i högre grad. Det nya programmets utformning är annorlunda
bl.a. genom att dess genomförande och förvaltning har förenklats. 1. Graden av samfinansiering från unionen av
bidrag till åtgärder och av åtgärder som samfinansieras av de behöriga
myndigheterna i medlemsstaterna eller tredjeländerna eller av icke-statliga
organ som agerar på uppdrag av dessa myndigheter och får verksamhetsbidrag
kommer att harmoniseras till 60 % av de stödberättigande kostnaderna och
upp till 80 % i fall där åtgärden har ett exceptionellt stort nyttovärde. 2. Den långsiktiga programplaneringen av
strategiska insatser inom ramen för programmet kommer att bidra till att minska
det totala antalet insatser per år och förhindra dubbelarbete med förfaranden
för ansökan, utvärdering, förhandling och upphandling. Detta kommer dessutom
att möjliggöra en tydligare inriktning på de prioriterade områdena och ett
bättre utnyttjande av mänskliga och ekonomiska resurser. Finansieringsprocessen
kommer att förenklas bl.a. med hjälp av ramavtal för administrationsbidrag, och
möjligheten att använda engångsbelopp i tillämpliga fall kommer att granskas
med målet att minska den administrativa bördan. 3. De nya övervaknings- och
utvärderingsindikatorerna bygger på effektiv spridning av programresultaten och
kommer att användas i medlemsstaterna med stöd från nätverket av nationella
kontaktpunkter. Detta förväntas ge en enklare strategi för programutfallen. Om
programmets resultat utnyttjas av slutanvändarna ökar programmets synlighet och
effekt. 4. I enlighet med rådets förordning (EG)
nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de
genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av
gemenskapsprogram har kommissionen sedan 2005 till Genomförandeorganet för hälsa
och konsumentfrågor överlåtit uppgifter för förvaltningen av
gemenskapsprogrammen på hälsoområdet. På grundval av en analys av kostnader och
nytta får kommissionen utnyttja ett befintligt genomförandeorgan för
genomförandet av programmet Hälsa för tillväxt.
4.
FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER
EU-åtgärder är motiverade både på grund av de
mål som anges i artikel 168 i fördraget och på grund av subsidiaritetsprincipen,
där det anges att unionens insatser ska komplettera den nationella politiken
och medlemsstaternas åtgärder och att unionen också kan stödja medlemsstaternas
insatser. I artikel 168.2
andra stycket föreskrivs följande: ”Kommissionen kan i nära kontakt med
medlemsstaterna ta lämpliga initiativ för att främja en sådan samordning,
särskilt initiativ med syftet att fastställa riktlinjer och indikatorer,
organisera utbyte av bästa praxis och utforma de delar som behövs för periodisk
övervakning och utvärdering”. I artikel 168.2 tredje stycket anges att ”unionen
och medlemsstaterna ska främja samarbetet med tredje land och behöriga
internationella organisationer på folkhälsans område.” Mot denna bakgrund
ger artikel 168.5 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
Europaparlamentet och rådet befogenhet att besluta om stimulansåtgärder som är
utformade för att skydda och förbättra människors hälsa.
5.
BUDGETKONSEKVENSER
De finansiella anslagen för genomförande av
programmet under perioden från och med den 1 januari 2014 till och med den
31 december 2020 kommer att uppgå till 446 miljoner euro (i löpande
priser). Detta motsvarar det föreslagna budgetanslaget för hälsoprogrammet i
meddelandet En budget för Europa 2020 från juni 2011. 2011/0339 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande av ett program för hälsa och
tillväxt, det tredje fleråriga programmet för EU-åtgärder på hälsoområdet för
perioden 2014–2020 (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
UNIONENS RÅD ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 168.5, med beaktande av Europeiska kommissionens
förslag, efter översändande av utkastet till
lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och
sociala kommitténs yttrande[6], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[7], i enlighet med det ordinarie
lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)
Enligt artikel 168 i fördraget ska en hög
hälsoskyddsnivå säkerställas vid utformning och genomförande av all unionspolitik
och alla unionsåtgärder. Unionen ska komplettera och stödja nationell hälso-
och sjukvårdspolitik, uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna och främja
samordning mellan deras program, med full respekt för de nationella
myndigheterna när det gäller såväl utformningen av nationell hälso- och
sjukvårdspolitik som organisation och tillhandahållande av hälso- och
sjukvårdstjänster samt medicinsk vård. (2)
Fortsatta ansträngningar krävs för att uppfylla
kraven i artikel 168 i fördraget. Att främja god hälsa på EU-nivå är en
integrerad del av Europa 2020: En strategi för smart och hållbar tillväxt
för alla[8]. Om människor kan förbli
friska och aktiva längre kommer det att ha positiva övergripande hälsoeffekter
och en positiv inverkan på produktiviteten och konkurrenskraften, samtidigt som
trycket minskar på de nationella budgetarna. Innovation inom hälsoområdet
bidrar till att lösa frågan om långsiktig hållbarhet inom sektorn i samband med
befolkningsförändringarna, och åtgärder för att minska den bristande
jämlikheten på hälsoområdet är viktiga för att uppnå tillväxt för alla. Det är mot
denna bakgrund lämpligt att inrätta ett program för hälsa för tillväxt, det
tredje programmet för EU-åtgärder på hälsoområdet (2014–2020) (nedan kallat programmet). (3)
Tidigare program för gemenskapsåtgärder på
folkhälsoområdet (2003–2008) och hälsoområdet (2008–2013), som antogs genom
Europaparlamentets och rådets beslut nr 1786/2002/EG[9]
respektive Europaparlamentets och rådets beslut nr 1350/2007/EG[10],
har fått positiva omdömen eftersom de har lett till viktig utveckling och stora
förbättringar på ett antal områden. Det nya programmet bör bygga på
erfarenheterna från de tidigare programmen. Programmet bör också reflektera rekommendationerna
från de externa revisioner och utvärderingar som utförts, bl.a. revisionsrättens
rekommendationer[11], enligt vilka
”Europaparlamentet, rådet och kommissionen bör ompröva omfattningen av EU:s
folkhälsoverksamhet och EU:s finansieringsmetod på detta område för perioden
efter 2013. När man gör detta bör man beakta de disponibla budgetmedlen och
förekomsten av andra samarbetsmodeller (…) som kan underlätta samarbetet och
utbytet av information mellan berörda parter i hela Europa”. (4)
I enlighet med målen för Europa 2020-strategin bör
programmet inriktas på vissa klart definierade mål och åtgärder som ger ett
tydligt mervärde på EU-nivå och stödet bör inriktas på färre prioriterade
områden. I enlighet med subsidiaritetsprincipen kommer tyngdpunkten att ligga
på områden där medlemsstaterna inte kan agera ensamma på ett kostnadseffektivt
sätt, där tydliga gränsöverskridande frågor eller frågor som rör den inre
marknaden står på spel eller där ett EU-samarbete kan ge betydande fördelar och
effektivitetsvinster. (5)
Programmet ska innehålla åtgärder på områden där
det finns belägg för EU-mervärde på grundval av följande kriterier: utbyte av
bästa praxis mellan medlemsstaterna, stöd till nätverk för kunskapsdelning
eller ömsesidigt lärande, hantering av gränsöverskridande hot så att riskerna
minskas och följderna begränsas, åtgärder för vissa problem som rör den inre
marknaden och där EU har betydande legitimitet för att garantera högkvalitativa
lösningar i alla medlemsstater, stimulans av innovationspotentialen inom hälso-
och sjukvården, åtgärder som kan leda till ett riktmärkningssystem som
underlättar välgrundat beslutsfattande på europeisk nivå samt ökning av stordriftsfördelarna
genom att man undviker slöseri med resurser i form av överlappande åtgärder och
utnyttjar de ekonomiska resurserna på bästa sätt. (6)
Enligt Världshälsoorganisationens (WHO)
världshälsorapport 2009 finns det utrymme för ökade investeringar i folkhälsa
och i hälso- och sjukvårdssystemen. I detta hänseende uppmuntras
medlemsstaterna att prioritera bättre folkhälsa i sina nationella program och
dra nytta av den ökade medvetenheten om möjligheterna till EU-finansiering på
hälsoområdet. Därför bör programmet underlätta utnyttjande av dess resultat inom
nationell hälso- och sjukvårdspolitik. (7)
Innovation inom hälsoområdet i form av produkter
och tjänster, organisation och tillhandahållande av vård har potential att
förbättra vårdkvaliteten för patienterna och uppfylla behov som inte
tillgodosetts, samtidigt som vården blir mer kostnadseffektiv och hållbar.
Därför bör programmet stimulera utnyttjandet av innovation i hälso- och
sjukvården. (8)
Programmet ska bidra till att motverka ojämlikhet i
hälsa genom sina åtgärder inom de olika målen och genom att uppmuntra och
underlätta utbytet av god praxis för att råda bot på ojämlikheten. (9)
Patientens ställning bör förstärkas så att bättre
och säkrare hälsoutfall uppnås. Patienterna måste få verktyg för att hantera
sin hälsa och sin hälso- och sjukvård mer aktivt. Insynen i systemen för hälso-
och sjukvård och patienternas tillgång till information bör optimeras. Praxis
inom hälso- och sjukvården bör präglas av återkoppling från och kommunikation
med patienterna. Stöd till medlemsstaterna, patientorganisationer och berörda
parter är nödvändigt och bör samordnas på EU-nivå så att man på ett effektivt
sätt hjälper patienterna, särskilt de som lider av sällsynta sjukdomar, att dra
nytta av gränsöverskridande hälso- och sjukvård. (10)
I ett samhälle med en åldrande befolkning kan
välriktade investeringar för att främja hälsa och förebygga sjukdomar öka
antalet ”friska levnadsår” och på så sätt göra det möjligt för äldre att
fortsätta arbeta upp i högre ålder. Kroniska sjukdomar ligger bakom över
80 % av de förtida dödsfallen i EU. Genom att identifiera, sprida och
främja utnyttjande av väl beprövad bästa praxis för kostnadseffektiva
förebyggande åtgärder med fokus på de främsta riskfaktorerna, dvs. rökning,
alkoholmissbruk, fetma samt hiv/aids, kommer programmet att bidra till att
förebygga sjukdom och främja god hälsa, med beaktande av bakomliggande sociala
faktorer och miljöfaktorer. (11)
För att minimera konsekvenserna för folkhälsan av
gränsöverskridande hälsohot som kan omfatta allt från masskontaminering orsakad
av kemiska föroreningar till pandemier, exempelvis de sjukdomshot som varit
aktuella på senare år, från E coli till influensavirusstammen H1N1 och sars
(svår akut respiratorisk sjukdom), ska programmet bidra till att skapa och
upprätthålla robusta mekanismer och verktyg för att upptäcka, bedöma och
hantera större gränsöverskridande hot mot hälsan. På grund av arten av dessa
hot bör programmet stödja samordnade folkhälsoåtgärder på EU-nivå för att ta
itu med olika aspekter som bygger på beredskapsplanering, robust och
tillförlitlig riskbedömning och en stark organisation för risk- och
krishantering. I detta sammanhang är det viktigt att programmet kan dra nytta
av att det kompletterar arbetsprogrammet för Europeiskt centrum för
förebyggande och kontroll av sjukdomar[12] i kampen mot
smittsamma sjukdomar och de verksamheter som stöds genom unionens program för
forskning och innovation. Det bör göras särskilda ansträngningar för att
garantera enhetlighet och synergieffekter mellan programmet och globala
insatser inom hälsoområdet som genomförs inom ramen för andra gemenskapsprogram
och gemenskapsinstrument, särskilt när det gäller influensa, hiv/aids,
tuberkulos och andra gränsöverskridande hot mot hälsan. Åtgärder inom ramen för
programmet kan också omfatta gränsöverskridande hälsohot som orsakas av
biologiska, kemiska och miljörelaterade incidenter, miljön och
klimatförändringen. I kommissionens meddelande En budget för Europa 2020
åtog sig kommissionen att integrera klimatförändringar i unionens övergripande
utgiftsprogram och att avsätta minst 20 % av unionens budget till mål som
rör klimatåtgärder. Utgifterna enligt mål 4 i programmet Hälsa för
tillväxt kommer generellt sett att bidra till att detta mål uppnås genom
åtgärder som rör hot mot hälsan i samband med klimatförändringar. Kommissionen
kommer att lämna information om utgifter som rör klimatförändringar i
programmet Hälsa för tillväxt. (12)
I enlighet med artikel 114 i fördraget ska en
hög hälsoskyddsnivå säkerställas genom den lagstiftning som unionen antar för
att upprätta den inre marknaden och få den att fungera. I linje med det målet
bör programmet innebära att särskilda ansträngningar görs för att stödja
åtgärder som föreskrivs i och bidrar till målen för EU:s lagstiftning på
områdena humanläkemedel, medicintekniska produkter och mänskliga vävnader och
celler, blod, mänskliga organ, smittsamma sjukdomar och andra hot mot hälsan,
patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård samt tobaksvaror
och reklam. (13)
Programmet bör främja erfarenhetsbaserat
beslutsfattande genom att bidra till ett informations- och kunskapssystem inom
hälso- och sjukvårdsområdet. Ett sådant system skulle bl.a. innefatta insamling
och analys av hälsodata, stöd till de vetenskapliga kommittéerna[13]
och deltagande i en bred spridning av programmets resultat. (14)
Programmet bör fokusera främst på samarbete med
behöriga nationella hälso- och sjukvårdsmyndigheter och tillhandahålla
incitament som ger ett brett deltagande från alla medlemsstaters sida. Särskilt
deltagande från medlemsstater med en bruttonationalinkomst (BNI) under
90 % av genomsnittet för unionen bör uppmuntras aktivt. (15)
Icke-statliga organ och berörda parter inom hälso-
och sjukvårdsområdet, bl.a. patientorganisationer och hälso- och
sjukvårdsanställdas yrkessammanslutningar, spelar en viktig roll för att förse
kommissionen med information och råd som behövs för att programmet ska kunna
genomföras. Genom att ta på sig denna roll kan de kräva bidrag från programmet
för sin verksamhet. Därför bör programmet vara tillgängligt för representativa icke-statliga
organisationer och patientorganisationer som är verksamma inom folkhälsoområdet
och spelar en aktiv roll inom den civila dialogen på EU-nivå, t.ex. genom
deltagande i rådgivande grupper, och på så sätt bidrar till att programmets
särskilda mål uppnås. (16)
Programmet bör främja samordning och förhindra
överlappning med relaterade unionsprogram och unionsåtgärder. Unionens övriga
fonder och program bör utnyttjas på lämpligt sätt, särskilt unionens gällande
och framtida ramprogram för forskning och innovation och resultaten av dessa
program, strukturfonderna, programmet för social förändring och innovation,
Europeiska unionens solidaritetsfond, den europeiska strategin för hälsa på
arbetsplatsen, programmet för konkurrenskraft och innovation, ramprogrammet för
miljö- och klimatåtgärder (Life), programmet för unionsåtgärder på området
konsumentpolitik (2014–2020)[14], programmet ”Rättvisa”
(2014–2020), det gemensamma programmet för it-stöd i boendet, (programmet
utbildning för Europa) och unionens statistiska program inom respektive
verksamheter. (17)
Enligt artikel 168 i fördraget ska unionen och
medlemsstaterna främja samarbetet med tredjeländer och behöriga internationella
institutioner på folkhälsoområdet. Därför ska programmet vara öppet för
deltagande från tredjeländer, bl.a. anslutande länder, kandidatländer och
potentiella kandidatländer som omfattas av en föranslutningsstrategi,
Efta/EES-länder, grannländer och länder som omfattas av den europeiska
grannskapspolitiken samt andra länder i enlighet med de villkor som fastställs
genom relevant bilateral eller multilateral överenskommelse. (18)
Man bör främja lämpliga relationer med tredjeländer
som inte deltar i programmet för att bidra till att programmålen uppnås, med
beaktande av eventuella relevanta avtal mellan de berörda länderna och unionen.
Detta kan innebära att EU anordnar hälsoevenemang eller att tredjeländer satsar
på verksamhet som kompletterar de åtgärder som finansieras genom programmet på
områden av gemensamt intresse, men bör inte innebära något ekonomiskt stöd
genom programmet. (19)
För att man ska kunna maximera måluppfyllelsen och
effektiviteten för åtgärder på EU-nivå och internationell nivå bör det
utvecklas samarbete med relevanta internationella organisationer, såsom FN och
dess specialiserade organ, i synnerhet Världshälsoorganisationen, samt med
Europarådet och OECD när det gäller programmets genomförande. (20)
Programmet bör löpa under sju år så att det anpassas
till löptiden för den fleråriga budgetramen enligt [artikel 1] i rådets
förordning om den fleråriga budgetramen för 2014–2020. I denna förordning
fastställs, för hela den tid programmet pågår, en finansieringsram som under
det årliga budgetförfarandet utgör den särskilda referensen för
budgetmyndigheten enligt punkt 17 i det interinstitutionella avtalet av den
XX/YY/201Z mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen om budgetdisciplin
och sund ekonomisk förvaltning [link]. (21)
I enlighet med artikel 49 i rådets förordning
(EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för
Europeiska gemenskapernas allmänna budget[15] utgör denna
förordning den rättsliga grunden för åtgärden och verkställandet av programmet
Hälsa för tillväxt. (22)
För att säkerställa enhetliga villkor för
genomförandet av denna förordning genom de årliga arbetsprogrammen bör
genomförandebefogenheterna delegeras till kommissionen. Befogenheterna bör
utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna
regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av
sina genomförandebefogenheter[16]. (23)
Programmet bör genomföras med full hänsyn till öppenhetsprincipen
och med en rimlig balans mellan de olika målen. Lämpliga åtgärder inom ramen
för programmets särskilda mål och med ett påtagligt EU-mervärde bör väljas ut
för och finansieras genom programmet. De årliga arbetsprogrammen ska bl.a. innehålla
de huvudsakliga urvalskriterier som gäller för potentiella stödmottagare, i
enlighet med budgetförordningen, så att det garanteras att stödmottagarna har
den finansiella och praktiska kapacitet som behövs för att genomföra verksamhet
som finansieras genom programmet och, vid behov, den bevisning som krävs för
att styrka sitt oberoende. (24)
Programmets värde och effekt bör regelbundet ses
över och utvärderas. Vid utvärderingen av programmet bör hänsyn tas till att
programmålen kanske inte hinner uppnås inom programperioden. (25)
Samarbete mellan nationella myndigheter är
nödvändigt för att garantera att alla potentiella sökande får tillgång till
information och kan delta på lika villkor samt att de får tillgång till den kunskap
som genereras genom programmet tillsammans med olika berörda parter inom den
nationella hälso- och sjukvården. Dessutom är det mycket viktigt att dessa
myndigheter deltar i arbetet med att ta reda på vilka effekter programmet har
på nationell nivå. Därför bör medlemsstaterna utse nationella kontaktpunkter
som stöd till ovannämnda verksamhet. (26)
Under hela utgiftscykeln bör Europeiska unionens
ekonomiska intressen skyddas med hjälp av proportionella åtgärder som ska göra
det möjligt att förebygga, spåra och utreda oriktigheter, återkräva sådana
medel som förlorats eller som utbetalats eller använts felaktigt, och att
fastställa påföljder vid behov. (27)
En övergång mellan detta program och det tidigare
program som det ersätter bör säkerställas, särskilt i fråga om kontinuiteten
hos fleråriga åtgärder och programmets förvaltning, t.ex. finansiering av
tekniskt och administrativt stöd. Från och med den 1 januari 2021 bör
anslagen för det tekniska och administrativa stödet vid behov täcka utgifterna
för förvaltningen av åtgärder som inte slutförts före utgången av 2020. (28)
Denna förordning ersätter beslut nr 1350/2007/EG.
Det beslutet bör därför upphöra att gälla. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Kapitel 1 Allmänna bestämmelser Artikel 1 Inrättande av programmet Genom denna förordning inrättas ett tredje flerårigt
program för unionsåtgärder på hälsoområdet, benämnt ”Hälsa för tillväxt”, som omfattar
perioden från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december
2020 (nedan kallat programmet). Artikel 2 Allmänna
mål De allmänna målen för programmet Hälsa för
tillväxt ska vara att samarbeta med medlemsstaterna för att stimulera
innovation inom hälso- och sjukvården och göra hälso- och sjukvårdssystemen
hållbarare, förbättra EU-befolkningens hälsa och skydda dem från
gränsöverskridande hot mot hälsan. Kapitel II Syfte och
tillämpningsområde Artikel 3 Särskilda
mål och indikatorer De allmänna mål som avses i artikel 2 ska
uppnås genom följande särskilda mål: 1. Utforma gemensamma verktyg och mekanismer
på EU-nivå för att hantera bristen på personal och ekonomiska resurser, och
underlätta införandet av innovativa lösningar inom hälso- och sjukvården för
att bidra till innovativa och hållbara hälso- och sjukvårdssystem. Detta mål kommer att mätas bl.a. genom att man
kontrollerar ökningen av antalet medlemsstater som använder de verktyg,
mekanismer och råd som utformas. 2. Öka tillgången till medicinsk sakkunskap
och information om specifika sjukdomar även över nationsgränser samt utarbeta
gemensamma lösningar och riktlinjer för att förbättra vårdkvaliteten och
patientsäkerheten och därmed förbättra EU-befolkningens tillgång till bättre
och tryggare vård. Detta mål kommer att mätas bl.a. genom att man
kontrollerar ökningen av antalet hälso- och sjukvårdsanställda som använder sig
av den sakkunskap som samlas in genom de europeiska referensnätverken inom ramen för direktiv 2011/24/EU om tillämpningen av
patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (nedan kallade europeiska
referensnätverk), ökningen av antalet patienter som använder dessa nätverk
och ökningen av antalet medlemsstater som använder de riktlinjer som utarbetas. 3. Kartlägga, sprida och främja införandet av väl
beprövad bästa praxis för kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder
mot de främsta riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk och fetma samt
hiv/aids, med fokus på den gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga
sjukdom och främja god hälsa. Detta mål kommer att mätas bl.a. genom att man
kontrollerar ökningen av antalet medlemsstater som genomför åtgärder för att främja
god hälsa och förebygga sjukdomar med hjälp av väl
beprövad bästa praxis. 4. Utveckla gemensamma strategier och visa
deras värde för bättre beredskap och samordning vid hälsokriser för att skydda
medborgarna från gränsöverskridande hälsohot. Detta mål kommer att mätas bl.a. genom att man
kontrollerar ökningen av antalet medlemsstater som integrerar de gemensamma
strategier som tagits fram vid utformningen av sina beredskapsplaner. Artikel 4 Stödberättigande
åtgärder De mål som avses i artikel 3 ska uppnås
genom de åtgärder som anges nedan och enligt prioriteringarna i det arbetsprogram
som avses i artikel 11 i denna förordning. 1. Bidra till innovativa och hållbara hälso-
och sjukvårdssystem: –
1.1. Utveckla EU-samarbetet om utvärdering av
medicinska metoder inom ramen för direktiv 2011/24/EU om tillämpningen av
patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård. –
1.2. Främja införandet av
innovation inom hälso- och sjukvården genom att öka driftskompatibiliteten för
e-hälsotillämpningar. –
1.3. Främja ökad hållbarhet när det gäller arbetskraften
inom hälso- och sjukvårdsområdet i EU genom att bidra till säkrare prognoser
och bättre planering samt effektiva strategier för att rekrytera och behålla
personal. –
1.4. Tillhandahålla
sakkunskap för att hjälpa medlemsstaterna att reformera sina hälso- och
sjukvårdssystem. –
1.5 Stödja det europeiska
innovationspartnerskapet för aktivt och hälsosamt åldrande, ett pilotprojekt
inom ramen för Europa 2020-flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen[17]. –
1.6 Åtgärder som krävs för
eller bidrar till uppnåendet av målen i såväl EU-lagstiftningen om
medicintekniska produkter som bestämmelser om e-hälsa och utvärdering av
medicinska metoder i lagstiftning som rör gränsöverskridande hälso- och
sjukvård. –
1.7 Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
för hälso- och sjukvård som inbegriper vetenskapliga kommittéer och kan bidra
till ett erfarenehetsbaserat beslutsfattande. 2. Öka tillgången till bättre och tryggare
vård för medborgarna: –
2.1. Införa ackreditering
för och stödja europeiska referensnätverk. –
2.2. Stödja åtgärder som gäller sällsynta
sjukdomar, bl.a. skapandet av europeiska referensnätverk (i enlighet med 2.1),
information och register som bygger på gemensamma ackrediteringskriterier. –
2.3. Stärka
samarbetet om patientsäkerhet och vårdkvalitet genom att såväl ge patienterna
bättre tillgång till information som öka utbytet av bästa praxis och utarbetandet
av riktlinjer samt genom att stödja åtgärder som rör kroniska sjukdomar och
forskning om sådana sjukdomar, inklusive utarbetande av europeiska riktlinjer. –
2.4. Utveckla riktlinjer för att verka för en
återhållsam användning av antimikrobiella medel inom humanmedicinen och minska
användningen av metoder som är kända för att leda till ökad antimikrobiell
resistens. –
2.5. Åtgärder som krävs för eller bidrar till
uppnåendet av målen i EU-lagstiftningen om vävnader och celler, blod, organ,
patienters rättigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård samt
läkemedel. –
2.6. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
om hälso- och sjukvård som kan bidra till ett erfarenhetsbaserat
beslutsfattande. 3. Främja god hälsa och förebygga sjukdomar: –
3.1 Utbyta bästa praxis om
viktiga hälsofrågor, t.ex. förebyggande av rökning, alkoholmissbruk och fetma. –
3.2. Stödja insatser för att förebygga kroniska
sjukdomar, inklusive cancer, genom kunskapsdelning och spridning av bästa
praxis samt genom att utveckla gemensam verksamhet. –
3.3. Åtgärder som krävs för eller bidrar till
att uppnå målen i EU-lagstiftningen om tobaksvaror och reklam. –
3.4. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
om hälso- och sjukvård som kan bidra till ett erfarenhetsbaserat
beslutsfattande. 4. Skydda medborgarna från gränsöverskridande
hälsohot: –
4.1. Stärka beredskapen och responsen vid
allvarliga gränsöverskridande hälsohot. –
4.2. Förbättra riskbedömningskapaciteten genom
att tillhandahålla extra kapacitet för vetenskaplig sakkunskap och
kartläggningsinsatser. –
4.3. Stödja uppbyggnaden av kapacitet för att
bekämpa hälsohot i medlemsstaterna, bl.a. genom att utveckla såväl beredskapen
som planeringen och samordningen av respons samt utarbeta gemensamma
vaccinationsstrategier, riktlinjer och modeller för gemensam upphandling av
medicinska motåtgärder. –
4.4. Åtgärder som krävs för eller bidrar till
att uppnå målen i EU-lagstiftningen om smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. –
4.5. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
för hälso- och sjukvård som kan bidra till ett erfarenhetsbaserat
beslutsfattande. En närmare beskrivning av vad dessa åtgärder
kan omfatta finns i bilaga I. En vägledande förteckning över relevant
lagstiftning finns i bilaga II till denna förordning. Kapitel III Finansiella bestämmelser Artikel 5 Finansiering 1. Finansieringsramen för genomförandet av
programmet under perioden från och med den 1 januari 2014 till och med den
31 december 2020 ska vara 446 000 000 euro i löpande priser. Artikel 6 Tredjeländers
deltagande 1. Programmet ska på kostnadsbas vara
öppet för tredjeländers deltagande, bl.a. a) anslutande
länder, kandidatländer och potentiella kandidatländer som omfattas av en
föranslutningsstrategi, i enlighet med de allmänna principerna och villkoren
för deras deltagande i unionsprogram enligt respektive ramavtal, beslut av
associationsrådet eller motsvarande avtal, b) Efta/EES-länderna
i enlighet med de villkor som fastställs i EES-avtalet, c) grannländer och
länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken i enlighet med de
villkor som fastställs i ett relevant bilateralt eller multilateralt avtal, d) andra länder i
enlighet med de villkor som fastställs i ett relevant bilateralt eller multilateralt
avtal. Artikel 7 Typ av
finansiering 1. I enlighet med budgetförordningen får
ekonomiskt stöd från unionen beviljas i form av bidrag, offentlig upphandling
eller annan finansiering som behövs för att man ska kunna uppnå programmålen. 2. Bidrag får beviljas för finansiering av a) åtgärder med ett
påtagligt EU-mervärde som samfinansieras av de behöriga folkhälsomyndigheterna
i medlemsstaterna eller i tredjeländer som deltar i enlighet med artikel 6
eller av icke-statliga organ som agerar på uppdrag av dessa myndigheter, b) åtgärder med ett
påtagligt EU-mervärde som samfinansieras av andra offentliga eller privata
organ, i enlighet med artikel 8.1, bl.a. internationella organisationer
som är verksamma på hälsoområdet, och för de senare i tillämpliga fall utan
föregående ansökningsomgång, vilket ska vara vederbörligen motiverat i de
årliga arbetsprogrammen, c) administrationskostnader
för icke-statliga organ, i enlighet med artikel 8.2, i de fall då det
ekonomiska stödet är nödvändigt för att ett eller flera av programmets
särskilda mål ska uppnås. 3. Bidrag som utbetalas av unionen får inte
överskrida följande procentsatser: a) 60 % av de
stödberättigande kostnaderna för en åtgärd som ska bidra till uppnåendet av ett
mål som ingår i programmet. I de fall där nyttovärdet är exceptionellt stort
får unionens bidrag uppgå till högst 80 % av de stödberättigande
kostnaderna. b) 60 % av de
stödberättigande kostnaderna till administrationskostnader för ett
icke-statligt organ. I de fall där åtgärden har ett exceptionellt stort
nyttovärde får dessa organ beviljas bidrag från unionen med upp till 80 %
av de stödberättigande kostnaderna. c) 60 % av de
stödberättigande kostnaderna i de fall som avses i punkt 2 a, utom i
medlemsstater vars bruttonationalinkomst (BNI) per capita är lägre än 90 %
av EU-genomsnittet, vilka ska beviljas bidrag med upp till 80 % av de
stödberättigande kostnaderna. I de fall där åtgärden har ett exceptionellt
nyttovärde får det ekonomiska bidrag som avses i punkt 2 a uppgå till
högst 80 % av de stödberättigande kostnaderna för behöriga myndigheter i alla
medlemsstater och tredjeländer som deltar i programmet. 4. Bidrag får utbetalas som engångsbelopp,
standardiserade enhetsbelopp eller schablonbelopp, om detta är lämpligt med hänsyn
till de berörda åtgärdernas karaktär. Artikel
8 Stödberättigade
mottagare 1. Bidrag för de åtgärder som avses i artikel
7.2 a och b får beviljas lagligen etablerade organisationer, offentliga
myndigheter, organ inom den offentliga sektorn, bl.a. forskningsinstitut och
hälso- och sjukvårdsinstitutioner, universitet och högskolor samt företag. 2. Bidrag till administrationskostnader för de
organ som avses i artikel 7.2 c får beviljas organ som uppfyller
samtliga av följande kriterier: a) De är icke-statliga,
icke vinstdrivande samt oberoende av näringslivs-, handels- och
företagsintressen eller andra motstridiga intressen. b) De bedriver
folkhälsoverksamhet, fyller en faktisk funktion i den civila dialogen på
EU-nivå och strävar mot att uppnå minst ett av de särskilda mål för programmet
som avses i artikel 3. c) De bedriver
verksamhet på unionsnivå och i minst hälften av medlemsstaterna och har en balanserad
geografisk täckning i EU. Artikel
9 Administrativt
och tekniskt stöd Budgeten för
programmet får också täcka utgifter för förberedelse, övervakning, kontroll,
revision och utvärdering som är direkt nödvändiga för förvaltningen av
programmet och för uppnåendet av dess mål, särskilt undersökningar,
sammanträden, information och publikationer, bl.a. förmedling av information om
Europeiska unionens politiska prioriteringar, förutsatt att dessa anknyter till
de allmänna målen i denna förordning, kostnader för datanät för
informationsutbyte samt alla andra utgifter för tekniskt och administrativt
stöd som kommissionen kan uppkomma för kommissionen för förvaltningen av
programmet. Kapitel IV Genomförande Artikel 10 Genomförandemetoder Kommissionen ska ansvara för programmets
genomförande i enlighet med de metoder för genomförande som anges i
budgetförordningen. Artikel 11 Årliga
arbetsprogram 1. Kommissionen ska genomföra programmet genom
att fastställa årliga arbetsprogram som innehåller de delar som anges i
budgetförordningen, bl.a. a) prioriteringar
och åtgärder, inklusive fördelningen av finansiella medel, b) detaljerade kriterier
för stödberättigande för stödmottagare i enlighet med artikel 8, c) kriterier för hur
stor unionens procentsats av det ekonomiska stödet ska vara, inklusive
kriterier för bedömning av huruvida nyttovärdet är exceptionellt stort, och den
samfinansieringssats som tillämpas, d) de huvudsakliga
urvals- och tilldelningskriterier som ska tillämpas vid urvalet av ansökningar
som beviljas ekonomiskt bidrag, e) tidsplanen för
planerade ansökningsomgångar för upphandling och inlämning av
projektansökningar, f) i tillämpliga
fall, godkännande av användning av engångsbelopp, standardiserade enhetsbelopp
eller schablonbelopp i enlighet med budgetförordningen. g) de åtgärder som samfinansieras
av internationella organisationer som bedriver verksamhet som rör hälsa, utan
föregående projektansökningsomgångar med vederbörlig motivering. 2. Det arbetsprogram som avses i punkt 1
ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 16.2. 3. Vid genomförandet av programmet ska
kommissionen tillsammans med medlemsstaterna se till att alla relevanta
rättsliga bestämmelser om skydd av personuppgifter följs och att det vid behov
införs mekanismer som garanterar dessa uppgifters sekretess och säkerhet. Artikel 12 Samstämmighet
och komplementaritet med annan politik Kommissionen ska i samarbete med
medlemsstaterna säkerställa programmets övergripande samstämmighet och
komplementaritet med andra unionsstrategier, unionsinstrument och
unionsåtgärder. Artikel 13 Övervakning,
utvärdering och spridning av resultat 1. Kommissionen ska i nära samarbete med
medlemsstaterna övervaka genomförandet av de åtgärder som vidtas inom ramen för
programmet mot bakgrund av programmets mål och indikatorer, inklusive
information om beloppet för klimatrelaterade utgifter. Kommissionen ska varje
år rapportera om detta till den kommitté som avses i artikel 13 och hålla
Europaparlamentet och rådet underrättade. 2. På begäran av kommissionen, som ska undvika
att skapa en oproportionerlig ökning av medlemsstaternas administrativa börda,
ska medlemsstaterna lämna all tillgänglig information om programmets
genomförande och effekter. 3. Senast i mitten av 2018 ska kommissionen ha
utarbetat en utvärderingsrapport om hur väl målen för alla åtgärder har
uppnåtts (resultat och effekter), hur effektivt resurserna har utnyttjats och vilket
EU-mervärde som åstadkommits, som underlag för ett beslut om huruvida åtgärderna
ska förlängas, förändras eller avbrytas. Utvärderingen ska även ta upp utrymmet
för förenkling, intern och extern samstämmighet, målens fortsatta relevans samt
åtgärdernas bidrag till unionens prioriteringar med smart och hållbar tillväxt
för alla. Den ska beakta resultaten av utvärderingen av det föregående
programmets långsiktiga effekter. De långsiktiga effekterna av programmet Hälsa
för tillväxt och deras hållbarhet bör utvärderas för att ge underlag för ett
beslut om eventuell förlängning, ändring eller avbrytande av ett efterföljande
program. 4. Kommissionen ska offentliggöra resultaten
av de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning och se till att de
får bred spridning. Artikel 14 Nationella kontaktpunkter Medlemsstaterna
ska utse nationella kontaktpunkter som ska bistå kommissionen med att främja
programmet, sprida programresultaten och informera om programmets effekter i
respektive land. Artikel 15 Skydd
av Europeiska unionens ekonomiska intressen 1. Kommissionen ska agera för att skydda
Europeiska unionens ekonomiska intressen mot bedrägeri, korruption och annan
olaglig verksamhet vid genomförandet av åtgärder som finansieras enligt den här
förordningen, genom att vidta förebyggande åtgärder, utföra effektiva kontroller
och – om oriktigheter upptäcks – återkräva felaktigt utbetalda medel, samt
fastställa effektiva, proportionella och avskräckande påföljder vid behov. 2. Kommissionen, dess företrädare och
revisionsrätten ska ha rätt att granska stödjande handlingar och utföra
kontroller på plats hos alla stödmottagare, uppdragstagare och
underleverantörer som erhållit EU-finansiering. 3. Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)
får, i enlighet med förordning (Euratom, EG) nr 2185/96, utföra kontroller på
plats och inspektioner hos ekonomiska aktörer som direkt eller indirekt berörs
av EU-finansiering, i syfte att utröna om det i samband med bidragsavtal,
bidragsbeslut eller andra avtal som finansieras med EU-medel förekommit bedrägeri,
korruption eller annan olaglig verksamhet som skadat Europeiska unionens
ekonomiska intressen. 4. Utan att det påverkar tillämpningen av första
och andra stycket ska rätten att utföra revision, kontroller på plats och
inspektioner uttryckligen tillerkännas kommissionen, revisionsrätten och Olaf i
sådana samarbetsavtal med tredjeland eller internationella organisationer,
bidragsavtal, bidragsbeslut och andra avtal som ingås med tillämpning av den
här förordningen. Kapitel V Förfarandebestämmelser Artikel 16 Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté i
den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till punkt 1 ska
artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 3. När kommitténs
yttrande ska erhållas genom skriftligt förfarande ska förfarandet inställas om
ordföranden för kommittén så beslutar eller en enkel majoritet av kommitténs
ledamöter begär detta innan tidsfristen för att avge yttrande har löpt ut. Kapitel VI Övergångsbestämmelser och slutbestämmelser Artikel 17 Övergångsbestämmelser 1. Budgeten för programmet får också omfatta
de utgifter för tekniskt och administrativt stöd som är nödvändiga för
övergången mellan programmet och de åtgärder som antagits enligt beslut nr 1350/2007/EG. 2. Vid
behov får medel föras in i budgeten efter 2020 för att täcka utgifter enligt
artikel 9 för förvaltning av åtgärder som inte slutförts den 31 december
2020. Artikel 18 Bestämmelser
om upphävande Beslut nr 1350/2007/EG ska upphöra att
gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. Artikel 19 Ikraftträdande Denna förordning
träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska
unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande
och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På
rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA I Typ
av åtgärder 1. Utforma gemensamma verktyg och
mekanismer på EU-nivå för att hantera bristen på personal och ekonomiska
resurser, och underlätta införande av innovation inom hälso- och sjukvården som
kan bidra till innovativa och hållbara hälso- och sjukvårdssystem. 1.1. Utvärdering
av medicinska metoder stödjer det europeiska samarbetet inom det europeiska
frivilliga nätverket för utvärdering av medicinska metoder som inrättas genom
Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU[18].
Underlätta utnyttjandet av resultat från forskningsprojekt som stöds genom
sjunde ramprogrammet och på längre sikt
från verksamhet som kommer att genomföras inom de kommande forsknings- och
innovationsprogrammen 2014-2020 (Horisont 2020). 1.2. Innovation inom hälso- och
sjukvårdsområdet och e-hälsa: öka driftskompatibiliteten mellan patientregister
och andra e-hälsotillämpningar, stödja europeiskt samarbete om e-hälsa, bl.a. när
det gäller register och hälso- och sjukvårdspersonalens användning av dessa. Detta kommer till nytta för det europeiska frivilliga nätverket för
e-hälsa som inrättats genom Europaparlamentets och rådets
direktiv 2011/24/EU. 1.3. Personalresurser: utveckla metoder för
effektiva prognoser och effektiv planering av personalresurser inom hälso- och
sjukvårdssektorn i fråga om antal, kompetensbredd och färdigheter med
övervakning (inom EU) av hälso- och sjukvårdspersonals rörlighet och migration,
införa effektiva strategier för att rekrytera och behålla personal och utveckla
deras kapacitet. 1.4. Beslutsfattande om reformer av hälso- och
sjukvårdssystemen: inrätta en mekanism för att samla expertis
på EU-nivå för att kunna erbjuda goda, erfarenhetsbaserade råd om effektiva och
ändamålsenliga investeringar i folkhälsa och hälso- och sjukvårdssystemen.
Underlätta utnyttjandet av resultat från forskningsprojekt som stöds genom
sjunde ramprogrammet och på längre sikt
från verksamhet som kommer att genomföras inom de kommande forsknings- och
innovationsprogrammen 2014-2020 (Horisont 2020). 1.5. Stödja specifika åtgärder inom de tre
temana för det europeiska innovationspartnerskapet för aktivt och hälsosamt åldrande: innovation inom medvetenhet, förebyggande och tidig diagnos,
innovation inom bot och vård och innovation för aktivt åldrande och ett
självständigt liv. 1.6. Åtgärder som krävs
enligt eller bidrar till genomförande av EU-lagstiftningen om medicintekniska
produkter och gränsöverskridande hälso- och sjukvård (e-hälsa och utvärdering
av medicinsk teknik). Sådana åtgärder kan ha till syfte att säkerställa
förordningens genomförande, tillämpning, övervakning och översyn av denna
lagstiftning. 1.7. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
om hälso- och sjukvård som kan bidra till ett erfarenhetsbaserat
beslutsfattande, med insamling och analys av hälso- och sjukvårdsdata och bred
spridning av programmets resultat och stöd till de vetenskapliga kommittéer som
inrättats i enlighet med kommissionens beslut 2008/721/EG. 2. Öka
tillgången till medicinsk sakkunskap och information om specifika sjukdomar
även över nationsgränser och utveckla delade lösningar och riktlinjer för att
förbättra vårdkvaliteten och patientsäkerheten och därmed förbättra
EU-medborgarnas tillgång till bättre och tryggare vård 2.1. Åtkomst: stödja inrättande av ett system med europeiska referensnätverk
för att underlätta bl.a. rörlighet för medicinsk sakkunskap för patienter med
sjukdomar som kräver högt specialiserad vård och en särskild koncentration av
resurser eller sakkunskap, som när det gäller sällsynta sjukdomar, på grundval
av de kriterier som kommer att fastställas enligt direktivet om patienters
rättigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (direktiv 2011/24/EU).[19] 2.2. Sällsynta sjukdomar: stöd till medlemsstaterna,
patientorganisationer och berörda parter genom samordning på EU-nivå för att på
ett effektivt sätt hjälpa patienter som lider av sällsynta sjukdomar. Detta innefattar att skapa referensnätverk (i
enlighet med punkt 2.1), information om och register över sällsynta sjukdomar
som bygger på gemensamma ackrediteringskriterier. 2.3. Kvalitet och
säkerhet: stärka samarbetet när det gäller patientsäkerhet och vårdkvalitet,
bl.a. genom genomförande av rådets rekommendation om patientsäkerhet och
kontroll av vårdrelaterade infektioner, utbyte av bästa praxis om
kvalitetssäkringssystem, utveckling av riktlinjer och verktyg för att främja
patientsäkerhet och vårdkvalitet, förbättring av
tillgängligheten till patientinformation om säkerhet och kvalitet, förbättring
av återkoppling och samverkan mellan vårdgivare och patienter och stöd till
kunskapsutbyte och bästa praxis för vård av kroniska sjukdomar, hälso- och
sjukvårdssystemens respons och forskning, inklusive utveckling av europeiska
riktlinjer. 2.4. Säkerhet: arbeta för en återhållsam
användning av antimikrobiella medel i läkemedel och motverka praxis som ökar
antimikrobiell resistens, minska bördan av resistenta infektioner och
vårdrelaterade infektioner och säkra tillgången till effektiva antimikrobiella
medel. 2.5. Åtgärder som krävs enligt eller bidrar
till målen i EU-lagstiftningen om vävnader och celler, blod, organ, användning
av läkemedel och patienters rättigheter vid gränsöverskridande hälso- och
sjukvård. Sådana åtgärder kan ha till syfte att säkerställa förordningens
genomförande, tillämpning, övervakning och översyn av denna lagstiftning. 2.6. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
för hälso- och sjukvård som kan bidra till erfarenhetsbaserat beslutsfattande,
inklusive insamling och analys av hälsodata och omfattande spridning av
programmets resultat. 3. Kartlägga, sprida och främja införandet
av validerad bästa praxis för kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder
mot de främsta riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk och fetma, samt
hiv/aids, med fokus på den gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga
sjukdom och främja god hälsa. 3.1. Kostnadseffektiva åtgärder för främjande och
förebyggande åtgärder: detta kommer att innefatta åtgärder
för att inrätta paneuropeiska nätverk och partnerskap som involverar ett stort
antal aktörer i kommunikations- och informationsåtgärder i samband med
väsentliga hälsofrågor som förebyggande av rökning, alkoholmissbruk och fetma,
med fokus på den gränsöverskridande dimensionen och på medlemsstater som har få
eller inga åtgärder inom dessa områden. 3.2. Kroniska sjukdomar: stöd till europeiskt
samarbete och nätverk för att förebygga och förbättra responsen på kroniska
sjukdomar, inklusive cancer, genom att dela kunskap, god praxis och utveckling
av gemensamma förebyggande åtgärder. Cancer: uppföljande verksamhet som redan
inletts, inrättande av ett europeiskt informationssystem om cancer med jämförbara
uppgifter, stöd till cancerscreening, inklusive frivilliga
ackrediteringsmekanismer, stöd till utarbetande av europeiska riktlinjer för
förebyggande och behandling där stora orättvisor finns. 3.3. Åtgärder som krävs enligt eller bidrar
till genomförandet av EU-lagstiftningen om tobaksvaror och reklam. Sådana
åtgärder kan ha till syfte att säkerställa förordningens genomförande,
tillämpning, övervakning och översyn av denna lagstiftning. 3.4. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
för hälso- och sjukvård som kan bidra till erfarenhetsbaserat beslutsfattande,
inklusive insamling och analys av hälsodata och omfattande spridning av
programmets resultat. 4. Utveckla gemensamma strategier och visa
deras värde för bättre beredskap och samordning vid hälsokriser för att skydda
medborgarna från gränsöverskridande hälsohot. 4.1. Beredskap för och insatser mot allvarliga
gränsöverskridande hälsohot med hänsyn till och samordning med globala
insatser: införa gemensamma element för allmän och specifik beredskapsplanering,
inklusive för pandemisk influensa, och regelbundet rapportera om genomförandet
av beredskapsplanerna. 4.2. Riskbedömningskapacitet: åtgärda brister
i riskbedömningskapaciteten genom att tillhandahålla ytterligare resurser för
vetenskaplig expertis och kartlägga befintliga bedömningar för att öka
samstämmigheten på EU-nivå. 4.3. Stödja uppbyggnaden av kapacitet för att
hantera hälsohot i medlemsstaterna: utveckla planering för beredskap och
respons, samordna folkhälsoåtgärder, införa gemensamma vaccinationsstrategier,
utveckla riktlinjer för skyddsåtgärder i nödsituationer, om information och om
god praxis, införa en ny mekanism för gemensam upphandling av medicinska
motåtgärder, utveckla gemensamma kommunikationsstrategier. 4.4. Åtgärder som krävs enligt eller bidrar
till genomförandet av EU-lagstiftning om smittsamma sjukdomar och andra
hälsohot, bl.a. på grund av biologiska och kemiska incidenter, miljön och
klimatförändringar. Sådana åtgärder kan ha till syfte att säkerställa
förordningens genomförande, tillämpning, övervakning och översyn av denna
lagstiftning. 4.5. Stödja uppbyggnaden av ett kunskapssystem
om hälso- och sjukvård som kan bidra till erfarenhetsbaserat beslutsfattande,
inklusive insamling och analys av hälsodata och omfattande spridning av
programmets resultat. Denna förteckning kan kompletteras med
ytterligare åtgärder av motsvarande slag och med motsvarande effekt för att
uppnå de särskilda mål som anges i artikel 3. BILAGA II Vägledande
förteckning över relevanta rättsakter som avses i artikel 4 och bilaga I 1. Blod, organ, vävnader och celler 1.1. Europaparlamentets och rådet direktiv 2002/98/EG
av den 27 januari 2003 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för
insamling, kontroll, bearbetning, förvaring och distribution av humanblod och
blodkomponenter och om ändring av direktiv 2001/83/EG (EGT L 33, 8.2.2003, s.
30). 1.2. Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/45/EU
av den 7 juli 2010 om kvalitets- och säkerhetsnormer för mänskliga organ
avsedda för transplantation (EUT L 207, 6.8.2010, s. 14). 1.3. Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/23/EG
av den 31 mars 2004 om fastställande av kvalitets- och säkerhetsnormer för
donation, tillvaratagande, kontroll, bearbetning, konservering, förvaring och
distribution av mänskliga vävnader och celler (EUT L 102, 7.4.2004, s. 48). Endast viktig grundläggande lagstiftning har
tagits med här. För övrig lagstiftning om blod, organ och vävnader och celler,
se: http://ec.europa.eu/health/blood_tissues_organs/key_documents/index_en.htm#anchor3 2. Smittsamma sjukdomar 2.1. Europaparlamentets
och rådets beslut nr 2019/98/EG av den 24 september 1998 om att bilda ett
nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i
gemenskapen (EGT L 268, 3.10.1998, s. 1). 2.2. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 851/2004 av
den 21 april 2004 om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och
kontroll av sjukdomar (EUT L 142, 30.4.2004, s. 1). Endast viktig grundläggande lagstiftning har
tagits med här. För övrig lagstiftning om sjukdomar, se: http://ec.europa.eu/health/communicable_diseases/key_documents/index_en.htm#anchor1 3. Tobaksvaror och reklam 3.1. Europaparlamentets och rådets direktiv
2001/37/EG av den 5 juni 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och
andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av
tobaksvaror (EGT L 194, 18.7.2001, s. 26). 3.2. Europaparlamentets och
rådets direktiv 2003/33/EG av den 26 maj 2003 om tillnärmning av
medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam för och sponsring till
förmån för tobaksvaror (EUT L 152, 20.6.2003, s. 16). Endast viktig grundläggande lagstiftning har
tagits med här. För övrig lagstiftning om tobak, se: http://ec.europa.eu/health/tobacco/law/index_en.htm 4. Patienträttigheter vid gränsöverskridande
hälso- och sjukvård 4.1. Europarlamentets och
rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om
tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88, 4.4.2011, s. 45). 5. Läkemedel 5.1. Europaparlamentets och rådets förordning nr 726/2004
av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av
och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om
inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (EUT 136, 30.4.2004, s. 1). 5.2. Rådets förordning (EG) nr 297/95 av den
10 februari 1995 om de avgifter som skall betalas till Europeiska
läkemedelsmyndigheten för värdering av läkemedel. (EUT L 35, 15.02.1995, s. 1). 5.3 Europaparlamentets och rådets direktiv
2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för
humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67). 5.4. Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 141/2000 av den 16 december 1999 om särläkemedel (EGT L 18, 22.1.2000,
s. 1). 5.5. Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 1901/2006 av den 12 december 2006 om läkemedel för pediatrisk
användning och om ändring av förordning (EEG) nr 1768/92, direktiv 2001/20/EG,
direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 378, 27.12.2006,
s.1). 5.6. Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 1394/2007 av den 13 november 2007 om läkemedel för avancerad terapi och
om ändring av direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 324,
10.12.2007, s. 121). 5.7. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/20/EG
av den 4 april 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra
författningar rörande tillämpning av god klinisk sed vid kliniska prövningar av
humanläkemedel (EGT L 121, 1.5.2001, s. 34). 5.8. Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG
av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för
veterinärmedicinska läkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 1). 5.9. Europaparlamentets och rådets förordning
(EG) nr 470/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsförfaranden för att fastställa
gränsvärden för farmakologiskt verksamma ämnen i animaliska livsmedel samt om
upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 och ändring av
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG och Europaparlamentets och
rådets förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 152, 16.6.2009, s. 11). Endast viktig grundläggande lagstiftning har
tagits med här. För övrig lagstiftning om farmaceutiska produkter, se: Humanläkemedel: http://ec.europa.eu/health/documents/eudralex/vol-1/index_en.htm Veterinärmedicinska läkemedel: http://ec.europa.eu/health/documents/eudralex/vol-5/index_en.htm 6. Medicintekniska produkter 6.1. Europaparlamentets och rådets direktiv
90/385/EG av den 20 juni 1990 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning
om aktiva medicintekniska produkter för implantation (EUT L 189,
20.7.1990, s. 17). 6.2. Europaparlamentets och rådets direktiv
93/42/EG av den 14 juni 1993 om medicintekniska produkter (EGT L 169,
12.7.1993, s. 1). 6.3. Europaparlamentets och rådets direktiv
98/79/EG av den 27 oktober 1998 om medicintekniska produkter för in
vitro-diagnostik (EGT L 331, 7.12.1998, s. 1). Endast viktig grundläggande lagstiftning har
tagits med här. För övrig lagstiftning om medicintekniska produkter, se: http://ec.europa.eu/health/medical-devices/documents/index_en.htm
FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning 1.2. Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
förvaltningen och budgeteringen 1.3. Typ av förslag eller initiativ 1.4. Mål 1.5. Motivering till förslaget eller initiativet 1.6. Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive
påverka resursanvändningen 1.7. Planerad metod för genomförandet 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser om uppföljning och rapportering 2.2. Administrations- och kontrollsystem 2.3. Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
oegentligheter/oriktigheter 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel 3.2. Beräknad inverkan på utgifterna
3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna 3.2.2. Beräknad inverkan på driftsanslagen 3.2.3. Beräknad inverkan på de administrativa anslagen 3.2.4. Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen 3.2.5. Bidrag från tredje part 3.3. Beräknad inverkan på inkomsterna FINANSIERINGSÖVERSIKT
FÖR RÄTTSAKT
6.
GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
6.1.
Förslagets eller initiativets beteckning
HÄLSA
FÖR TILLVÄXT (2014–2020)
6.2.
Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
förvaltningen och budgeteringen
FOLKHÄLSA
6.3.
Typ av förslag eller initiativ
¨ Ny åtgärd ¨ Ny åtgärd efter ett
pilotprojekt/en förberedande åtgärd[20] þ Befintlig åtgärd vars genomförande
förlängs i tiden ¨ Tidigare åtgärd som
omformas till eller ersätts av en ny
6.4.
Syften
6.4.1.
Fleråriga strategiska mål för kommissionen som
förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
Programmet
Hälsa för tillväxt är avsett att bidra till de två viktigaste strategiska målen
nedan: INNOVATION: där
programmet skulle syfta till att ge beslutsfattare och verksamma inom
folkhälsoområdet innovativa lösningar, såväl organisatoriska som sociala, för
att förbättra hälso- och sjukvårdssystemens kvalitet och hållbarhet och öka
tillgången till bättre och tryggare vård. FÖREBYGGANDE: där
programmet skulle syfta till att främja god hälsa och förebygga sjukdomar på
EU-nivå genom att hjälpa och komplettera medlemsstaternas ansträngningar att
öka antalet friska levnadsår för sina invånare. Programmet
kommer att främja de allmänna målen i den framtida folkhälsopolitiken.
6.4.2.
Särskilda mål eller verksamheter inom den
verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen som berörs
Särskilt mål nr 1: Utforma gemensamma verktyg och mekanismer på EU-nivå för att hantera
bristen på personal och ekonomiska resurser, och underlätta införande av
innovation inom hälso- och sjukvården som kan bidra till innovativa och
hållbara hälso- och sjukvårdssystem. Särskilt mål nr 2: Öka tillgången till medicinsk sakkunskap (europeiska referensnätverk)
och information om specifika sjukdomar även över nationsgränser och utarbeta
gemensamma lösningar och riktlinjer för att förbättra vårdkvaliteten och
patientsäkerheten och därmed förbättra EU-befolkningens tillgång till bättre
och tryggare vård. Särskilt mål nr 3: Kartlägga, sprida och främja införandet av validerad bästa praxis för
kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder mot de främsta
riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk och fetma, med fokus på den
gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga sjukdom och främja god hälsa. Särskilt mål nr 4: Utveckla gemensamma strategier och visa deras värde för bättre
beredskap och samordning vid hälsokriser för att skydda medborgarna från
gränsöverskridande hälsohot. Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
budgeteringen FOLKHÄLSOPOLITIK
för alla de särskilda mål som anges ovan.
6.4.3.
Förväntade effekter eller resultat
Särskilt mål nr 1: Utforma gemensamma verktyg och mekanismer på EU-nivå för att hantera
bristen på personal och ekonomiska resurser, och underlätta införande av
innovation inom hälso- och sjukvården som kan bidra till innovativa och
hållbara hälso- och sjukvårdssystem. Effekter på programnivå: Få
så många medlemsstater som möjligt att via sina politiker, hälso- och
sjukvårdsanställda och vårdinrättningar använda de verktyg, mekanismer och
riktlinjer/råd som utvecklats inom programmet. Effekter på politisk nivå: Medlemsstater
(politiker, vårdpersonal, vårdinrättningar) får effektivt stöd med att *
införa innovationer inom hälso- och sjukvårdsområdet i sina hälso- och
sjukvårdssystem, * uppnå ett tillräckligt utbud av hälso- och
sjukvårdspersonal i medlemsstaterna, * använda medicinsk teknik på ett kostnadseffektivt sätt, * förbättra beslutsfattande om och
organisation och förvaltning av hälso- och sjukvårdssystemen. Stödmottagare: Medlemsstaterna
via beslutsfattare, anställda och institutioner inom hälso- och
sjukvårdsområdet. Särskilt mål nr 2: Öka tillgången till medicinsk sakkunskap och information om specifika
områden även över nationsgränser och utveckla delade lösningar och riktlinjer
för att förbättra vårdkvaliteten och patientsäkerheten och därmed förbättra
EU-medborgarnas tillgång till bättre och tryggare vård. Effekter på programnivå: Få
så många hälso- och sjukvårdsanställda som möjligt att använda den kunskap som
samlats in genom att europeiska referensnätverk införts och tagits i drift. Få
så många medlemsstater som möjligt att via sina politiker, hälso- och
sjukvårdsanställda och vårdinrättningar använda de riktlinjer som utarbetats
inom programmet. Effekter på politisk nivå: Medlemsstater
får stöd för att förbättra tillgången till diagnostik och högt specialiserad
vård för en viss sjukdom eller en viss grupp av sjukdomar för alla patienter
som behöver det. Medlemsstaterna
får stöd med att minska sjukligheten och dödligheten i samband med vård och öka
patienternas/medborgarnas tilltro till vården. Stödmottagare: Beslutsfattare
inom hälsoområdet, vårdpersonal och i slutänden patienter och medborgare. Särskilt mål nr 3: Kartlägga, sprida och främja införandet av validerad bästa praxis för
kostnadseffektiva förebyggande åtgärder genom åtgärder mot de främsta
riskfaktorerna, dvs. rökning, alkoholmissbruk och fetma, samt hiv/aids, med
fokus på den gränsöverskridande dimensionen, för att förebygga sjukdom och
främja god hälsa. Effekter på programnivå: Få
så många som möjligt av medlemsstaterna att genom sina beslutsfattare, hälso-
och sjukvårdsanställda, vårdinstitutioner och berörda parter från organ som
deltar i livsstilar, börja använda validerad bästa praxis. Effekter på politisk nivå: Medlemsstaterna
får stöd i sina ansträngningar att minska riskfaktorer för kroniska sjukdomar Stödmottagare: Medlemsstaterna
genom beslutsfattare inom hälsoområdet, vårdpersonal, vårdinrättningar,
icke-statliga organisationer som för hälsofrämjande och i slutänden
medborgarna. Särskilt mål nr 4: Utveckla gemensamma strategier och visa deras värde för bättre
beredskap och samordning vid hälsokriser för att skydda medborgarna från
gränsöverskridande hälsohot. Effekter på programnivå: Få
så många medlemsstater som möjligt att genom sina beslutsfattare, hälso- och
sjukvårdsanställda, och vårdinstitutioner integrera de gemensamma strategier
som utvecklats vid utformning av beredskapsplanerna. Effekter på politisk nivå: Stödja
medlemsstaterna för införande av en stark uppsättning samordnade
folkhälsoåtgärder på EU-nivå för att minimera konsekvenserna för folkhälsan av
gränsöverskridande hot mot hälsan (som kan omfatta allt från masskontaminering
med kemiska föroreningar till epidemier eller pandemier). Stödmottagare: Medlemsstaterna
genom hälso- och sjukvårdsmyndigheter, hälso- och sjukvårdspersonal, vårdinstitutioner
och andra behöriga organ som arbetar med inrikes frågor och civilskydd.
6.4.4.
Indikatorer för bedömning av resultat eller
effekter
Särskilt mål nr 1 Resultatindikatorer: Antal
verktyg och mekanismer som utvecklats till 2017, 2020 och 2023. Antal
riktlinjer/rekommendationer/råd som tillhandahållits från 2015 och därefter
varje år. Effektindikatorer: Antal
medlemsstater (genom beslutsfattare, hälso- och sjukvårdspersonal och
vårdinstitutioner) använder de verktyg och mekanismer som utvecklats och de råd
som tagits fram till 2018, 2021 och 2024. Särskilt mål nr 2 Resultatindikatorer: Antal
operativa europeiska referensnätverk till 2017, 2020 och 2023. Antal
riktlinjer som utvecklats till 2017, 2020 och 2023 Effektindikatorer: Antal
hälso- och sjukvårdsanställda som använder den kunskap som samlats in genom
europeiska referensnätverk som införts och är i drift till 2018, 2021 och 2024. Antal
medlemsstater (genom sina beslutsfattare, hälso- och sjukvårdspersonal,
vårdinstitutioner) som använder de riktlinjer som utarbetats till 2018, 2021
och 2024. Antal
patienter som använder europeiska referensnätverk (i en annan medlemsstat än
den där de är bosatta) Särskilt mål nr 3 Resultatindikatorer: Antal
validerade bästa praxis som utvecklats till 2017, 2020 och 2023. Ökning
av antalet fall då hälso- och sjukvårdspersonal använder riktlinjerna för
cancerscreening. Effektindikatorer: Antal
medlemsstater som genom sina beslutsfattare, hälso- och sjukvårdspersonal,
vårdinstitutioner och berörda parter från organ som arbetar för att främja god
hälsa och förebygga sjukdomar använder validerad bästa praxis till 2018, 2021
och 2024. Särskilt mål nr 4 Resultatindikatorer: Antal
gemensamma strategier som utvecklats till 2017, 2020 och 2013. Effektindikatorer: Antal
medlemsstater som genom sina hälso- och sjukvårdsmyndigheter, hälso- och
sjukvårdspersonal, vårdinstitutioner och andra behöriga organ som arbetar med
inrikes frågor samt civilskydd integrerat de gemensamma strategier som
utvecklats vid utformningen av sina beredskapsplaner fram till 2018, 2021 och
2024.
6.5.
Motivering till förslaget eller initiativet
6.5.1.
Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt
Posten
2013 ”Hälsa för tillväxt” kommer att stödja genomförandet av kommissionens
insatser på folkhälsoområdet från 2014 och framåt. Det nya programmet kommer
att bygga vidare på de resultat som uppnåtts genom det nuvarande programmet
(2008–2013), med beaktande av rekommendationerna i efterhandsutvärderingen av
programmet 2003– 2007 och i halvtidsutvärderingen av programmet 2008–2013. Programmet
kommer att inriktas på att stödja kommissionen, medlemsstaterna och de
viktigaste aktörerna när det gäller att utforma, samordna och genomföra en
effektiv politik som syftar till att hantera följande långsiktiga utmaningar: *
Den ekonomiska hållbarheten i hälso- och sjukvårdssystemen i Europa till följd
av den åldrande befolkning och med tanke på medlemsstaternas offentliga
finanser i dagsläget. *
Bristen på arbetskraft inom vården till följd av en minskande befolkning i
arbetsför ålder och en ökning av efterfrågan på sådan arbetskraft. *
Behovet av förbättrad patientsäkerhet och kvalitet i hälso- och sjukvården,
eftersom mer än hälften av EU-medborgarna är rädda för att skadas inom vården. *
Bristen på varaktiga framsteg när det gäller kontroll och förebyggande av
kroniska sjukdomar som leder till förlust av de mest produktiva åren. *
Ökande ojämlikhet i hälsa i hela Europa. *
Beredskap inför globala och gränsöverskridande hot mot hälsan som kan omfatta
allt från masskontaminering med kemiska föroreningar till epidemier eller
pandemier, som de som nyligen utlöstes av E coli, H1N1 eller sars (svår akut
respiratorisk sjukdom). På
kort sikt kommer även följande åtgärder att vidtas inom programmet: *
Stödja genomförandet av lagstiftningen om hälsa och till att uppfylla
kommissionens skyldigheter när det gäller läkemedel och medicintekniska
produkter. *
Tillgodose behovet av EU-omfattande sund, jämförbar och tillgänglig evidens,
statistik och indikatoruppsättningar.
6.5.2.
Mervärdet av EU-deltagande
Det
föreslagna programmet erbjuder ekonomiska möjligheter att bygga upp och lansera
samarbetsmekanismer och samordningsprocesser mellan medlemsstaterna med målet
att identifiera gemensamma verktyg och bästa praxis som kan skapa synergier, ge
EU-mervärde och leda till stordriftsfördelar. Programmet kan inte ersätta
medlemsstaternas åtgärder. Såsom anges i artikel 168 i fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt ska EU:s åtgärder i stället komplettera nationella
åtgärder och uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna. Därför bör programmet
bidra endast om medlemsstaterna inte kan agera individuellt eller när
samordning utgör det bästa sättet att uppnå framsteg. Det har godtagits att
hälsoproblemen varierar mellan medlemsstaterna och att de kanske inte har samma
kapacitet för att lösa dem. Ur detta perspektiv är samarbete kanske inte alltid
en process som är självorganiserande och naturlig. Programmet kommer därför att
ingripa om det kan främja och styra denna samordning på europeisk nivå,
samtidigt som man också tjänar medlemsstaternas och allmänhetens intressen när
det gäller hälsofrågor. Målen
för de föreslagna programmen återspeglar de områden där det finns belägg för
att programmet ger EU-mervärde. Dessa områden är: främjande av utbyte av bästa
praxis mellan medlemsstaterna, stöd till nätverk för kunskapsdelning eller
ömsesidigt lärande, hantering av gränsöverskridande hot så att riskerna minskas
och följderna begränsas, hantering av vissa problem som rör den inre marknaden
där EU har betydande legitimitet för att garantera högkvalitativa lösningar i
de olika medlemsstaterna, se till att innovationspotentialen inom hälso- och
sjukvårdsområdet kommer till uttryck, åtgärder som skulle kunna leda till ett
system för riktmärkning, ökning av stordriftsfördelarna genom att dubbelarbete
undviks och genom att utnyttjandet av de ekonomiska resurserna optimeras.
6.5.3.
Erfarenheter från liknande försök eller åtgärder
Sammanfattning av efterhandsutvärderingen av folkhälsoprogrammet för
2003-2007 och halvtidsutvärderingen av folkhälsoprogrammet för 2008–2013: Utvärderingarna
av hälsoprogrammet tar upp dess starka potentiella bidrag till att utarbeta,
utveckla och genomföra EU:s folkhälsopolitik. Även
om hälsoprogrammet är relativt liter till sin omfattning, är det avgörande för
att skapa och behålla en stark grupp på EU-nivå som är yrkesmässigt verksam
inom folkhälsoområdet och kan utbyta kunskaper och erfarenheter. Programmet har
en väsentlig inverkan på det arbete som utförs av offentlig hälso- och
sjukvårdspersonal i EU och väcker ett visst, om än blygsamt, globalt intresse
som är viktigt för dess övergripande erkännande. Faktum är att de för
närvarande ännu blygsamma men ändå lovvärda insatserna för datainsamling och
utbyte mellan medlemsstaterna inte skulle ha genomförts utan stöd från
hälsoprogrammet. Stödet
från folkhälsoprogrammet har gjort det möjligt att utveckla verksamheter, t.ex.
som rör bestämningsfaktorer för hälsan och jämförbara hälsodata, i nya
medlemsstater, där den ekonomiska situationen och budgetbegränsningarna annars
skulle ha gjort det omöjligt att prioritera denna typ av verksamheter. Det nuvarande folkhälsoprogrammet har främjat viktiga frågor på EU-nivå
och i de nationella politiska dagordningarna, t.ex. när det gäller sällsynta
sjukdomar och riktlinjer för cancerscreening, och har påverkat utformningen och
genomförandet av politik på nationell nivå. På
förvaltningsnivå har det skett en märkbar förbättring av genomförandet av
programmet efter den första femårsperioden, främst genom att förvaltningen
lades ut på genomförandeorganet för hälso- och konsumentfrågor. Förfarandet för
att välja åtgärder som ska finansieras har skärpts för rätt sökande ska väljas
ut för finansiering. De nya finansiella mekanismerna har allmänt mottagits
positivt och har alla använts. Däremot
anser både intressenter och ledamöter av programkommittén att målen är alltför
omfattande, vilket innebär att de ibland blir oklara och att det blir för många
prioriteringar i de årliga arbetsplanerna. Utvärderingar rekommenderade att
folkhälsoprogrammets mål finslipas så att de blir mer konkreta och inriktade på
vissa folkhälsofrågor, i synnerhet sådana som är svåra för medlemsstaterna att
hantera på egen hand. Utvärderingarna
rekommenderade också att antalet prioriterade områden skulle minskas i de
årliga arbetsplanerna och att de skulle baseras på behov och EU-mervärde. Fallstudierna
visar en klar koppling mellan å ena sidan folkhälsoprogrammets mål och de
projekt som finansierats och å andra sidan hur dessa projekt kan bidra till att
uppnå programmålen. Bedömningen av måluppfyllelsen försvåras av bristen på
tydliga resultatindikatorer. Det
rekommenderades också att tydliga resultatindikatorer definieras för att
underlätta uppföljning
och utvärdering av resultat och för att ska kunna mätas i förhållande till
målen. För att säkerställa ett effektivt genomförande av folkhälsoprogrammet,
rekommenderades det också att man skulle utarbeta en plan för långsiktiga mål
som ska uppnås genom programmet. I förening med andra politiska
genomförandeverktyg kan sedan lämpliga prioriterade åtgärder fastställas,
finansieringsmekanismer väljas och en lämplig spridning av mål och
prioriteringar säkerställas. Spridning
av programmets resultat betraktas som ett eget område där det finns utrymme för
förbättringar och en direkt koppling till den underliggande logiken. Utfallen
av åtgärder som finansieras genom målinriktad politik på EU-nivå, och även på
nationell och regional nivå, är inte tillräckligt väl kända och har inte fått
genomslag hos nationella berörda parter och beslutsfattare. Det är emellertid
viktigt att säkerställa resultatens hållbarhet och bidra till att övervaka
effekterna av åtgärderna enligt programmet. Båda
utvärderingarna rekommenderade därmed att större ansträngningar läggs ned på
spridning av de resultat som erhållits genom olika kanaler. Sammanfattning av rekommendationerna från revisionsrätten: Dessa
rekommendationer överensstämde med de utvärderingar som sammanfattas ovan och
följande behov påpekades: *
Eventuella efterföljande program bör ha mer genomtänkta och riktade mål
som är i linje med budgetmedlen. *
Den underliggande interventionslogiken ska beskrivas uttryckligen, med
smarta mål (mål som är specifika, mätbara, uppnåeliga, relevanta och
tidsbundna) på politisk nivå och programnivå som illustrerar sambandet mellan
dem och med indikatorer för att mäta måluppfyllelsen. * Kartläggning
för att få en översikt över projekten och deras resultat för att identifiera
kvarvarande överlappningar och luckor i portföljen. *
Antalet årliga ”åtgärdsområden” bör minskas avsevärt och inriktas på
strategiska prioriteringar. *
Befogenhet att åtgärda svagheter i utformning och genomförande av projektet
genom att – projektets
mål anpassas till programmålen och de nya ”årliga prioriteringarna” med bättre
fokus som rekommenderas ovan, –
det i bidragsöverenskommelser fastställs inte bara vilken verksamhet som
kommer att genomföras utan också de önskade resultaten av denna, målgrupper och
hur resultaten kommer att användas på ett hållbart sätt efter att projektet
slutförts, – kvantifierbara
mål och resultatindikatorer fastställs i den mån det är möjligt, för att
göra det lättare att följa framstegen mot målen, – projekt
efterhandsutvärderas för att förbättra utformningen av kommande projekt
(och eventuella efterföljande program) genom att ”lärdomar som dragits”
tillämpas. *
Kommissionen bör till fullo utnyttja det befintliga folkhälsoprogrammets
(2008–2013) finansiella mekanismer för nätverk (dvs. driftsbidrag)
eftersom dessa är mer lämpade för sådan verksamhet och tjänstekontrakt
för verksamhet som bidrar till utformningen av politiken. Detta kräver dock en
mer exakt definition av anbudsvillkoren än i ansökningsomgången. *
Revisionsrätten rekommenderar också att Europaparlamentet, rådet och
kommissionen bör ompröva omfattningen av EU:s folkhälsoverksamhet och EU:s
finansieringsmetod på detta område för perioden efter 2013. När man gör detta
bör man beakta de disponibla budgetmedlen och förekomsten av andra
samarbetsmodeller (såsom den öppna samordningsmetoden) som kan underlätta
samarbetet och utbytet av information mellan berörda parter i hela Europa.
6.5.4.
Förenlighet med andra finansieringsformer och
eventuella synergieffekter
Programmet
kommer att främja samordningen och undvika överlappning med tillhörande
EU-program och EU-åtgärder. Unionens övriga fonder och program kommer att
användas i tillämpliga fall, i synnerhet *
nuvarande och framtida unionens ramprogram för forskning och innovation och
resultaten av dessa, *
strukturfonderna, *
programmet för sociala förändringar och innovation, *
Europeiska unionens solidaritetsfond, *
den europeiska strategin för hälsa på arbetsplatsen, *
programmet för konkurrenskraft och innovation, *
ramprogrammet för miljö- och klimatåtgärder (Life), *
programmet för unionsåtgärder på området konsumentpolitik (2014–2020), *
programmet civilrätt (2014–2020), *
unionens statistiska program inom dess respektive verksamheter. *
det gemensamma programmet för it-stöd i boendet, * programmet
Utbildning för Europa.
6.6.
Tid under vilken åtgärden kommer att pågå
respektive påverka resursanvändningen
–
ýFörslag eller initiativ som pågår under begränsad tid –
ý Förslaget eller initiativet ska gälla från 2014-01-01 till 2020-12-31,
enbart i betalningsbemyndiganden ¨ Förslag eller initiativ som pågår under obegränsad
tid –
Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ, –
beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
6.7.
Planerad metod för genomförandet[21]
ý Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen ý Indirekt centraliserad förvaltning med delegering till: –
ý genomförandeorgan –
¨ byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[22]
–
¨ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts
uppgifter som faller inom offentlig förvaltning –
¨ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
budgetförordningen ¨ Delad förvaltning med
medlemsstaterna ¨ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer ý Gemensam förvaltning med internationella organisationer (ange vilka) Anmärkningar Genomförandeorganet
för hälso- och konsumentfrågor (EAHC): I enlighet med rådets förordning (EG) nr
58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar
för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram[23],
och kommissionen har anförtrotts[24] genomförandeorganet för
hälso- och konsumentfrågor med genomförandeuppgifter för förvaltningen av det
andra gemenskapsprogrammet för åtgärder på hälsoområdet (2008-2013).
Kommissionen kan därför besluta att till ett genomförandeorgan även överlåta
genomförandeuppgifterna för förvaltningen av programmet ”Hälsa för tillväxt”
för 2014–2020. Gemensam
förvaltning med internationella organisationer: Enligt planen
ska samarbete utvecklas med relevanta internationella organisationer, såsom FN
och dess specialiserade organ, i synnerhet Världshälsoorganisationen, samt med
Europarådet och OECD för att programmet ska kunna genomföras så effektivt som
möjligt och effekten av olika åtgärder som rör hälsa blir så effektiva som
möjligt på EU-nivå och internationell nivå, med hänsyn till de olika
organisationernas särskilda kapaciteter och roller.
7.
FÖRVALTNING
7.1.
Bestämmelser om uppföljning och rapportering
Programmet
kommer att kontrolleras årligen för bedömning både av om resultat- och effektindikatorerna
visar på framsteg mot de särskilda målen och av om det behövs ändringar av de
politiska prioriteringarna och finansieringsprioriteringarna. Programmet
kommer att genomgå halvtids- och efterhandsutvärdering. En halvtidsutvärdering
kommer att syfta till att mäta framsteg som gjorts när det gäller att uppfylla
programmets mål, fastställa huruvida resurserna har använts effektivt och
bedöma EU-mervärdet. Efterhandsutvärderingen
av det nuvarande programmet (2008–2013), som ska genomföras före utgången av
2015, kommer också att ge värdefull inspiration inför genomförandet av
programmet 2014–2020. Särskild
information om beloppet för klimatrelaterade utgifter, beräknade enligt den Rio-baserade
metoden enligt specifikationerna i meddelandet om den fleråriga budgetramen i
juni 2011, kommer att införas i de årliga arbetsprogrammen, i alla
utvärderingar och i de årliga rapporterna, halvtidsutvärderingen och den
slutliga utvärderingen.
7.2.
Administrations- och kontrollsystem
7.2.1.
Risker
Budgetens
genomförande är inriktat på tilldelningen av bidrag och kontrakt. Tjänstekontrakt
kommer att ingås inom områden såsom undersökningar, uppgiftsinsamling,
utvärderingskontrakt, utbildning, informationskampanjer, IT och
kommunikationstjänster. Avtalsparterna är främst hälso- och
sjukvårdsinstitutioner, laboratorier, konsultföretag och andra privata företag,
av vilka många är små och medelstora företag. Den genomsnittliga årliga
budgeten för kontrakt beräknas till ungefär 14 miljoner euro för ca 30 kontrakt
per år. Bidrag
kommer i första hand att beviljas för stöd till icke-statliga organisationer,
nationella organ, universitet osv. Utförandeperioden för projekt som får stöd
är vanligen mellan ett och tre år. Den genomsnittliga årliga budgeten för
bidrag uppskattas till omkring 37 miljoner euro för ca 50 bidrag per år. De
största riskerna är följande: *
Bristfälligt urvalsförfarande, bristande kunskap eller otillräcklig övervakning
kan leda till att projekt av dålig kvalitet väljs som kan ha tekniska brister i
utförandet, vilket minskar programmets effekt. *
Ineffektiv eller icke-ekonomisk användning av beviljade medel, både som bidrag
(komplexitet med ersättning av faktiska stödberättigande kostnader i kombination
med begränsade möjligheter att kontrollera de stödberättigande kostnaderna vid
kontoret) och för upphandling (ibland begränsat antal ekonomiska operatörer med
de erforderliga specialkunskaper som behövs för att jämföra priserbjudanden). *
Tredje parters interna kontrollsystem ger bara en delvis garanti på grund av
det förhållandevis stora antalet heterogena avtalsparter och stödmottagare som
var och en har sitt eget kontrollsystem, och som ofta är ganska små, vilket
innebär en risk för kommissionens rykte om bedrägeri eller kriminell verksamhet
upptäcks.
7.2.2.
Planerade kontrollmetoder
Budgeten
kommer att genomföras genom direkt central förvaltning, även om delar av
programmets genomförandeuppgifter skulle kunna delegeras till
genomförandeorganet. Denna byrå har inrättat sitt eget system för intern
kontroll, övervakas av GD SANCO och granskas av kommissionens internrevisor och
revisionsrätten. Både
GD SANCO och genomförandeorganet har infört interna förfaranden som syftar till
att täcka de risker som identifieras ovan. De interna förfarandena är i full
överensstämmelse med budgetförordningen och inkluderar kostnads-/nyttoaspekter.
Inom denna ram fortsätter GD SANCO undersöka möjligheterna att förbättra
förvaltningen och förenkla ytterligare. Kontrollsystemet viktigaste egenskaper
är: Egenskaper hos urvalsprocessen för projekt:
varje ansökningsomgång för förslag/anbud bygger på de årliga arbetsprogram som
antas av kommissionen. För varje ansökningsomgång offentliggörs uteslutnings-,
urvals- och tilldelningskriterierna för urval av förslag/anbud. Mot dessa
kriterier utvärderar en utvärderingskommitté, eventuellt med bistånd av externa
experter, om varje förslag/anbud uppfyller principerna om oberoende, öppenhet,
proportionalitet, likabehandling och icke-diskriminering. Ett
avdelningsövergripande samråd om de utvalda förslagen sker inom kommissionen
för att förhindra dubbel finansiering. Strategi för yttre kommunikation: GD SANCO har
en välutvecklad kommunikationsstrategi för att se till
avtalsparterna/bidragsmottagarna har full förståelse av avtalskraven och
bestämmelserna. Följande medel utnyttjas: Programmets webbplats på EUROPA,
”vanliga frågor”, en hjälpcentral, omfattande vägledning samt informationsmöten
med stödmottagare och avtalsparter. * Kontroller före och under genomförandet av projekten: –
GD SANCO och genomförandeorganet använder den mall för avtal om ekonomiskt stöd
och tjänstekontrakt som rekommenderas av kommissionen. De erbjuder en rad
kontrollbestämmelser såsom revisionsintyg, finansiella garantier, revisioner på
plats och inspektioner utförda av Olaf. Reglerna för stödberättigande kostnader
kommer att förenklas, t.ex. genom att engångsbelopp används för ett begränsat
antal kostnadskategorier. Detta kommer också att göra att kontrollerna blir mer
koncentrerade. Partnerskapsavtal förväntas förbättra samarbetet med
stödmottagarna och förbättra förståelsen av reglerna för stödberättigande. –
All personal undertecknar en kodex för god förvaltningssed. Den personal som
deltar i urvalsprocessen eller i förvaltningen av bidragsöverenskommelserna
eller kontrakten undertecknar dessutom en försäkran om att inga
intressekonflikter föreligger. Personalen får regelbunden fortbildning och
nätverk används för utbyte av bästa praxis. –
Det tekniska genomförandet av ett projekt kontrolleras regelbundet vid kontoret
på grundval av tekniska statusrapporter från avtalsparten, utöver möten med
avtalsparten och besök på plats enligt planering från fall till fall. –
Både GD SANCO och EAHC har finansiella förfaranden som stöds av kommissionens
it-verktyg och en hög grad av separation av uppgifter. Alla finansiella
transaktioner som gäller avtal/bidragsavtal kontrolleras av två oberoende
personer innan de skrivs under av den utanordnare som ansvarar för
verksamheten. Operativ inledning och verifiering utförs av annan personal inom
politikområdena. Betalningarna görs på grundval av ett antal i förväg
fastställda styrkande handlingar såsom godkända tekniska rapporter samt
kontrollerade ersättningskrav och fakturor. För ett stickprov på transaktioner
gör den centrala finansieringscellen en andra nivåns förhandsskrivbordsgranskning.
Från fall till fall görs även en finansiell förhandskontroll på plats före
slutbetalning. * Kontroller vid projektets slut: Både GD SANCO och genomförandeorganet har centrala
revisionsgrupper som på plats kontrollerar stödberättigande kostnadskrav.
Syftet med dessa kontroller är att förebygga, spåra och korrigera väsentliga
felaktigheter som rör de ekonomiska transaktionernas laglighet och korrekthet.
Med syfte att uppnå en hög kontrolleffekt görs urvalet av avtalsparter som ska
revideras genom att (a) ett riskbaserat urval kombineras med ett stickprov, och
(b) operativa aspekter uppmärksammas när så är möjligt vid revisionen på plats. * Kostnaderna och nyttan av kontroller: Förvaltnings-
och kontrollåtgärderna för programmet är utformade utifrån tidigare
erfarenheter: under de senaste tre åren har det etablerade interna
kontrollsystemet säkrat en genomsnittlig kvarstående felfrekvens under 2 %
samt efterlevnad av de bidrags- och upphandlingsförfaranden som fastställs i
budgetförordningen. Det finns två huvudsakliga ”kontrollmål” för både det
föregående och det nya folkhälsoprogrammet. Eftersom
utformningen av det nya programmet inte skiljer sig på något väsentligt sätt
från det föregående antas riskerna i samband med genomförandet av programmet
vara relativt stabila. Därför ska enligt planen de fastställda förvaltnings-
och kontrollåtgärderna fortsätta, men ytterligare förenklingar som kan bli
möjliga enligt den nya budgetförordningen kommer att tas upp så snart som
möjligt och så långt det är möjligt. De
totala förvaltningskostnaderna i finansieringsöversikten (del 3.2.3) uppgår
till 45,4 miljoner euro för 446,0 miljoner euro i förvaltade medel från 2014
till 2020. Detta ger ett förhållande mellan förvaltningskostnader och
förvaltade medel på ca 10,2 %, vilket bör ses mot bakgrund av att detta är ett
politikområde som inte är lika utgiftsorienterat som annan EU-politik. Tack
vare kombinationen av bidrag och upphandling kommer ”kontrollmålen” att uppnås
till en rimlig kostnadsnivå såväl vid de riskbaserade förhands- och
efterhandskontrollerna som vid skrivbordskontrollerna och kontrollerna på
plats. Fördelarna med en genomsnittlig kvarstående felfrekvens på under
2 % och efterlevnad av bestämmelserna i budgetförordningen bedöms vara
tillräckligt viktiga för att motivera de valda förvaltnings- och
kontrollåtgärderna.
7.3.
Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
oegentligheter/oriktigheter
Beskriv förebyggande
åtgärder (befintliga eller planerade) Förutom
tillämpning av alla tillsynsmekanismer kommer GD SANCO att utarbeta en strategi
för att bekämpa bedrägerier i linje med kommissionens nya fleråriga strategi
mot bedrägerier som antogs den 24 juni 2011. Målet är att bl.a. se till att
alla de interna kontroller som gäller bekämpning av bedrägerier är helt i linje
med kommissionens strategi och att riskhanteringsstrategin är anpassad för att
identifiera riskområden för bedrägeri och innefattar verkningsfulla påföljder.
Vid behov kommer nätverk av grupper och lämpliga it-verktyg för analys av
bedrägerifall i samband med folkhälsoprogrammet att inrättas. bl.a. kommer
följande åtgärder att vidtas: –
Beslut, överenskommelser och avtal som följer av genomförandet av hälsoprogrammet
kommer att uttryckligen ange att kommissionen, inklusive Olaf och
revisionsrätten har rätt att utföra revisioner, kontroller och inspektioner på
platsen. –
Under utvärderingsfasen i en ansökningsomgång för förslag/anbud kontrolleras
den sökande och anbudsgivaren mot offentliggjorda kriterier för uteslutande på
grundval av deklarationer och system för tidig varning (EWS). –
Reglerna för bidragsberättigande kostnader kommer att förenklas i enlighet med
bestämmelserna i budgetförordningen. –
Regelbunden fortbildning i frågor som rör bedrägeri och oegentligheter ges till
all personal som deltar i kontraktsförvaltning samt revisorer och kontrollanter
som granskar stödmottagarnas deklarationer på plats.
8.
BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
8.1.
Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
· Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”) I ordningen för
rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker: Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av utgifter || Bidrag Nummer || Diff./icke-diff. ([25]) || från Efta-länder[26] || från kandidatländer[27] || från tredjeländer || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 3: säkerhet och medborgarskap || 17 03 06 EU-åtgärder på hälsoområdet || Diff. || JA || JA || NEJ || NEJ 3: säkerhet och medborgarskap || 17 01 04 Europeiska unionens åtgärdsprogram för hälsa – Administrativa utgifter || Icke-diff. || JA || JA || NEJ || NEJ Nr nya
budgetrubriker som föreslås.
8.2.
Beräknad inverkan på utgifterna
8.2.1.
Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) i
löpande priser Rubrik i den fleråriga budgetramen || Nummer 3 || Säkerhet och europeiskt medborgarskap GD: SANCO || || || Budgetår 2014 || Budgetår 2015 || Budgetår 2016 || Budgetår 2017 || Budgetår 2018 || Budgetår 2019 || Budgetår 2020 || Följande år || Totalt Driftsanslag || || || || || || || || || 17 03 06 || Åtaganden || (1) || 54,465 || 56,281 || 57,188 || 58,096 || 59,004 || 60,819 || 59,004 || || 404,857 Betalningar || (2) || 5,000 || 16,000 || 32,000 || 49,000 || 54,000 || 57,000 || 57,000 || 134,857 || 404,857 Administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program[28] || 17 01 04 || || (3) || 5,535 || 5,719 || 5,812 || 5,904 || 5,996 || 6,181 || 5,996 || || 41,143 Totala anslag för GD SANCO || Åtaganden || =1+1a +3 || 60,000 || 62,000 || 63,000 || 64,000 || 65,000 || 67,000 || 65,000 || || 446,000 Betalningar || =2+2a +3 || 10,535 || 21,719 || 37,812 || 54,904 || 59,996 || 63,181 || 62,996 || 134,857 || 446,000 TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || 54,465 || 56,281 || 57,188 || 58,096 || 59,004 || 60,819 || 59,004 || || 404,857 Betalningar || (5) || 5,000 || 16,000 || 32,000 || 49,000 || 54,000 || 57,000 || 57,000 || 134,857 || 404,857 TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program || (6) || 5,535 || 5,719 || 5,812 || 5,904 || 5,996 || 6,181 || 5,996 || || 41,143 TOTALA anslag under RUBRIK 3 Säkerhet och medborgarskap || Åtaganden || =4+ 6 || 60,000 || 62,000 || 63,000 || 64,000 || 65,000 || 67,000 || 65,000 || || 446,000 Betalningar || =5+ 6 || 10,535 || 21,719 || 37,812 || 54,904 || 59,996 || 63,181 || 62,996 || 134,857 || 446,000 Kommissionen kan tänka sig att lägga ut uppgifter
för genomförandet av programmet ”Hälsa för tillväxt” på ett genomförandeorgan.
Belopp och närmare uppgifter om beräknade kostnader kan behöva justeras efter i
hur hög grad uppgifter slutligen läggs ut på genomförandeorganet. Miljoner euro (avrundat till 3 decimaler) i löpande
priser) Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || Administrativa utgifter || || || Budgetår 2014 || Budgetår 2015 || Budgetår 2016 || Budgetår 2017 || Budgetår 2018 || Budgetår 2019 || Budgetår 2020 || Totalt GD: SANCO || Personalresurser SANCO (17 01 01) || 1,088 || 1,110 || 1,132 || 1,155 || 1,178 || 1,202 || 1,226 || 8,091 GD: SANCO || Andra administrativa utgifter (17 01 02 11) || 2,125 || 2,168 || 2,211 || 2,255 || 2,300 || 2,346 || 2,300 || 15,705 TOTALT GD SANCO || Anslag || 3,213 || 3,278 || 3,343 || 3,410 || 3,478 || 3,548 || 3,526 || 23,796 Totala anslag under rubrik 5 i den fleråriga budgetramen || (Åtagandebemyndiganden = Summa betalningar) || 3,213 || 3,278 || 3,343 || 3,410 || 3,478 || 3,548 || 3,526 || 23,796 || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || Totalt TOTALA anslag under RUBRIKERNA 1 till 5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 63,213 || 65,278 || 66,343 || 67,410 || 68,478 || 70,548 || 68,526 || 469,796 Betalningar || 13,748 || 24,997 || 41,155 || 58,314 || 63,475 || 66,729 || 66,522 || 334,939
8.2.2.
Beräknad inverkan på driftsanslagen
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk –
ý Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt
följande: –
Åtagandebemyndiganden i
miljoner euro i löpande priser (avrundat till tre decimaler) Mål-, åtgärds- och resultat-beteckning ò || || || Budgetår 2014 || Budgetår 2015 || Budgetår 2016 || Budgetår 2017 || Budgetår 2018 || Budgetår 2019 || Budgetår 2020 || Totalt RESULTAT Typ av resultat || || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Totalt antal resultat || Totala kostnader SÄRSKILT MÅL nr 1 || 3 || 26,143 || 7 || 27,015 || 11 || 27,450 || 11 || 27,886 || 11 || 28,322 || 11 || 29,193 || 11 || 28,322 || 65 || 194,331 SÄRSKILT MÅL nr 2 || 2 || 11,982 || 4 || 12,382 || 6 || 12,581 || 6 || 12,871 || 6 || 12,981 || 6 || 13,380 || 6 || 12,981 || 36 || 89,069 SÄRSKILT MÅL nr 3 || 2 || 11,438 || 5 || 11,819 || 8 || 12,010 || 8 || 12,200 || 8 || 12,391 || 8 || 12,772 || 8 || 12,391 || 47 || 85,020 SÄRSKILT MÅL nr 4 || 1 || 4,902 || 3 || 5,065 || 5 || 5,147 || 5 || 5,229 || 5 || 5,310 || 5 || 5,474 || 5 || 5,310 || 29 || 36,437 Total kostnad || 9 || 54,174 || 19 || 55,980 || 30 || 56,882 || 30 || 57,785 || 30 || 58,688 || 30 || 60,494 || 30 || 58,688 || 178 || 404,857 Förväntade resultat 2021 och 2022: mål 1: 12:
mål 2 6: mål 3 9: mål 4 6, och därmed 32 för hela programmet. Totalt förväntas
omkring 210 resultat. Resultaten består av följande: Särskilt mål 1: Antal utarbetade redskap och mekanismer. Särskilt mål 2: Antal fungerade europeiska referensnätverk och
antal riktlinjer som utarbetats. Särskilt mål 3: Antal validerade bästa praxis för
kostnadseffektiva förebyggande åtgärder som fastställts och spridits. Särskilt mål 4: Antal gemensamma
tillvägagångssätt (för gränsöverskridande hälsohot) som utformats. Uppdelningen per år är ett genomsnitt och är
endast vägledande eftersom det är den splittring för de totala anslag som är
mer betydande för programmet. Det kan vara ett år och att större ansträngningar
läggs fram på ett specifikt mål än den andra. Riktlinjer för årliga utgifterna kommer
att anges i en flerårig strategisk planering. Det slutliga beslutet kommer att
fattas vid utarbetandet av det årliga arbetsprogrammet.
8.2.3.
Beräknad inverkan på de administrativa anslagen
8.2.3.1.
Sammanfattning
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att administrativa anslag tas i
anspråk –
ý Förslaget/initiativet kräver att administrativa anslag tas i anspråk
enligt följande: Miljoner euro i 2011 års priser (avrundat till
tre decimaler) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Totalt Rubrik 5 i den fleråriga budgetramen Personal (BL 17 01 01) || 1,026 || 1,026 || 1,026 || 1,026 || 1,026 || 1,026 || 1,026 || 7,182 Övriga administrativa utgifter (BL 17 01 02 11) || 2,025 || 2,025 || 2,025 || 2,025 || 2,025 || 2,025 || 2,025 || 14,175 Delsumma rubrik 5 i den fleråriga budgetramen || 3,051 || 3,051 || 3,051 || 3,051 || 3,051 || 3,051 || 3,051 || 21,357 Utanför rubrik 5 i den fleråriga budgetramen Förvaltningskostnader som stöd för programmet (BL 17 01 04) || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 37,240 Delsumma utanför rubrik 5 i den fleråriga budgetramen || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 5,320 || 37,240 Totalt || 8,371 || 8,371 || 8,371 || 8,371 || 8,371 || 8,371 || 8,371 || 58,597
8.2.3.2.
Beräknat personalbehov
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i anspråk –
ý Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
enligt följande: Antal tjänster i heltidsekvivalenter || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 · Tjänster enligt tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) SANCO 17 01 01 01 - vid huvudkontoret och kommissionens representationskontor i medlemsstaterna (AD och AST) || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 || 5,7 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 || 2,375 Sammanställning totalt tjänster SANCO || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 Totalt || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 || 8,075 Personalbehoven
ska täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan tilldelas
det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga förfarandet för
tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till begränsningar i fråga om
budgetmedel. Beskrivning av
arbetsuppgifter: Tjänstemän och tillfälligt anställda || Vid SANCO: Utarbetande av program, flerårigt arbetsprogram årliga arbetsprogrammen, uppföljning av genomförandet av programmet, utvärdering, revision osv. Samordning med genomförandeorganet om uppgifter för förvaltningen av programmet slutligen läggs ut på detta organ.
8.2.4.
Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
–
ý Förslaget/initiativet är förenligt med den fleråriga budgetramen för
2014–2020 enligt kommissionens meddelande KOM(2011) 500. –
¨ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
rubriken i den fleråriga budgetramen –
¨ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[29].
8.2.5.
Bidrag från tredje part
–
ý Det ingår inga bidrag från tredje part i det aktuella förslaget eller
initiativet –
¨ Förslaget eller initiativet kommer att samfinansieras enligt följande:
8.3.
Beräknad inverkan på utgifterna
–
ý Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida. –
¨ Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på följande sätt: [1] KOM(2011) 500 slutlig. [2] KOM(2010) 2020 slutlig. [3] Källa: Uppgifter från Eurostats webbdatabas i juli 2011,
Allmänna utgifter per verksamhetsområde – hälsa jämfört med de totala
utgifterna. 2009: 14,63 %.
http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=gov_a_exp&lang=en [4] IMF 2011 och Joumard et al., 2010, dvs. ökningen av de
offentliga utgifterna på hälsoområdet i förhållande till BNP utöver vad som
beror på en åldrande befolkning (denna kostnadstillväxt beräknas uppgå till i
genomsnitt ca 1 % för OECD). [5] Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/24/EU av den
9 mars 2011. [6] EUT C , , s. . [7] EUT C , , s. . [8] Meddelande från kommissionen, KOM(2010) 2020 slutlig. [9] EGT L 271, 9.10.2002, s. 1. [10] EUT L 301, 20.11.2007, s. 3. [11] Revisionsrättens särskilda rapport 2/2009 av den 5 mars
2009, ”Europeiska unionens folkhälsoprogram (2003–2007): ett ändamålsenligt
sätt att förbättra hälsan?”. [12] Europeiska centrumet för förebyggande och kontroll av
sjukdomar som inrättades genom Europaparlamentet och rådets förordning (EG) nr
851/2004. [13] De vetenskapliga kommittéerna har inrättats i enlighet med
kommissionens beslut 2008/721/EG, EUT-hänvisning. [14] EUT L, , s. [15] EGT L 248, 16.9.2002, s. 1. [16] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. [17] KOM(2010) 546 slutlig. [18] EUT L 88, 4.4.2011, s. 45. [19] EUT L 88, 4.4.2011, s. 45. [20] I den mening som avses i artikel 49.6 a respektive 49.6 b
i budgetförordningen. [21] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [22] Organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen. [23] EGT L 11, 16.1.2003, s. 1. [24] Kommissionens beslut K(2008) 4943 av den 9 september 2008. [25] Diff. = Differentierade anslag/icke-diff. anslag. =
icke-differentierade anslag [26] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen. [27] Kandidatländer och i förekommande fall potentiella
kandidatländer i västra Balkan. [28] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
genomförandet av vissa av EU-program och EU-åtgärder (tidigare s.k. BA-poster)
samt indirekta och direkta forskningsåtgärder. [29] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.