7.6.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 166/59 |
Yttrande från Regionkommittén om ”Säsongsanställning och företagsinterna överföringar av personal”
2011/C 166/10
REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT
— |
Regionkommittén understryker att rättsäkerheten och lagligheten samt rättvis och lika behandling av arbetstagare från tredjeländer bör säkerställas inom EU. |
— |
Sambandet mellan migration och utveckling är starkt, och utvandringen av kvalificerad arbetskraft får inte leda till negativa ekonomiska konsekvenser (kunskapsflykt) för utvecklingsländerna. Kommittén gläder sig över att direktivet främjar cirkulär migration och anser att detta kan bli ett positivt bidrag till medlemsstaternas arbetsmarknader och till utvecklingen i migranternas ursprungsländer. |
— |
Kommittén noterar med intresse de nationella parlamentens kontrollförfaranden med avseende på de båda förslagen liksom de synpunkter och argument som framförs i sammanhanget. Mot bakgrund av en egen analys konstaterar kommittén vidare att de båda förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen. Kommittén understryker att EU-lagstiftningens mervärde främst måste ligga i dess förmåga att förebygga att det uppstår en ”tävling mot botten” mellan nationella system när det gäller skydd av säsongsarbetare och företagsinternt överförd personal. |
— |
Kommittén vill betona innebörden av medlemsstaternas rätt att enligt fördraget bestämma hur många tredjelandsmedborgare som får beviljas inresa. Medlemsstaterna måste emellertid involvera de lokala och regionala myndigheterna i besluten dels om antalet tredjelandsmedborgare som ska tillåtas inom deras territorium och dels om deras sysselsättningsprofiler. |
— |
Båda direktiven bör genomföras med respekt för principen om gemenskapspreferens. |
— |
Kommittén är emellertid övertygad om att säsongsarbete och företagsinterna överföringar kan ge ett viktigt bidrag till återhämtningen inom vissa ekonomiska sektorer och produktionssektorer i Europa. |
Föredragande |
Graziano Ernesto MILIA (IT–PSE), Provinsordförande i Cagliari |
Referensdokument |
Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare inom ramen för företagsintern överföring av personal – KOM(2010) 378 slutlig och Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning – KOM(2010) 379 slutlig |
I. ALLMÄNNA KOMMENTARER
REGIONKOMMITTÉNS STÅNDPUNKT
1. |
Regionkommittén välkomnar kommissionens båda förslag till direktiv om villkor för inresa och vistelse för arbetstagare från tredjeland, antingen för säsongsarbete eller som en följd av företagsintern överföring av personal. Kommittén understryker dock att dessa båda förslag måste ses mot bakgrund av den pågående debatten om laglig migration i EU och att det är av största vikt att man i detta sammanhang har ett konsekvent politiskt angreppssätt – som också omfattar frågans sociala aspekter – för att skapa rättssäkerhet, garantera likabehandling och se till att de grundläggande rättigheterna följs. |
2. |
ReK vill rikta kommissionens uppmärksamhet på behovet av att motverka olaglig invandring och alla former av olagligt arbete och utnyttjande av tredjelandsmedborgare inom EU:s territorium. Det är av grundläggande betydelse att arbets- och uppehållsvillkoren för tredjelandsmedborgare som arbetar lagligt inom EU ligger i linje med de grundläggande rättigheterna och med de krav som föreskrivs i lagstiftningen, och att de behandlas på lika villkor i förhållande till EU-medborgare. Man bör arbeta för att de ska integreras socialt i så stor utsträckning som möjligt. I det sammanhanget anser Regionkommittén att de medborgerliga rättigheter som fastställs i EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna ska respekteras absolut och ovillkorligt, och kommittén påminner om att stadgan har rättslig giltighet på samma sätt som fördragen, som en följd av Lissabonfördragets ikraftträdande. |
3. |
ReK understryker att rättsäkerheten (i form av en fastställd rättslig ram) och lagligheten (respekten för lagen) samt rättvis och lika behandling av arbetstagare från tredjeländer bör säkerställas inom EU. Regioner, mellannivåer som provinser samt kommuner (inbegripet landsbygdsområden) är de första som känner av de ekonomiska och sociala följderna av olaglig och laglig migration i dessa områden. De lokala och regionala myndigheterna samt myndigheterna på mellannivå ansvarar för tillhandahållandet av en lång rad tjänster (mottagning, hälsovård, utbildning, bostäder osv.), och därför bör deras roll ute på fältet och när det gäller förvaltningen av dessa företeelser betonas av kommissionen. |
4. |
ReK vill framhålla att myndigheterna på nivån under den statliga är viktiga aktörer i EU:s Europa 2020-strategi när det gäller att möta de utmaningar som den ekonomiska och finansiella krisen, klimatförändringarna och energiresurserna innebär, och därmed också EU:s sysselsättningspolitik. Dessa områden har en nära koppling till invandringspolitiken, vilket framgår av de lagstiftningsförslag som behandlas här. |
5. |
Den lagliga invandringen är visserligen ett område där befogenheterna delas mellan EU och medlemsstaterna, men genomförandet av politiken för laglig invandring är nära knuten till andra politikområden, t.ex. (som i de förslag som behandlas här) arbetsmarknads- och sysselsättningspolitiken, socialpolitiken, politiken för social trygghet, lokala allmännyttiga tjänster och tjänster i allmänhetens intresse, bostadspolitiken och andra områden som i många medlemsstater decentraliserats till de lokala och regionala myndigheterna. De lokala och regionala myndigheterna spelar följaktligen en viktig roll när det gäller insamling av information och statistiska uppgifter som ska användas vid utvärdering av befintlig lagstiftning eller utformning av nya åtgärder inom ramen för migrationspolitiken. Det finns alltså skäl att betona behovet av ett nära partnerskap med de lokala och regionala myndigheterna. |
6. |
Sambandet mellan migration och utveckling är starkt, och utvandringen av kvalificerad arbetskraft får inte leda till negativa ekonomiska konsekvenser (kunskapsflykt) för utvecklingsländerna. Kommittén gläder sig över att direktivet främjar cirkulär migration och anser att detta kan bli ett positivt bidrag till medlemsstaternas arbetsmarknader och till utvecklingen i migranternas ursprungsländer (1). |
7. |
Cirkulär migration kan skapa ett värdefullt band mellan ursprungsländerna och mottagarländerna, och kan även bidra till att främja dialog, samarbete och ömsesidig förståelse. Kommittén föreslår att man använder sig av redan befintliga instrument och institutionella strukturer, exempelvis Regionkommitténs initiativ Arlem (Församlingen för regionala och lokala myndigheter i EU och Medelhavsområdet) för att främja den här sortens band. |
8. |
Cirkulär migration får inte ses som ett alternativ till permanent migration, och effektiva kanaler måste etableras för att underlätta migranternas rörlighet och återvändande samt för att undvika olaglig invandring. |
9. |
Kommittén noterar med intresse de nationella parlamentens kontrollförfaranden med avseende på de båda förslagen liksom de synpunkter och argument som framförs i sammanhanget. Mot bakgrund av en egen analys konstaterar kommittén vidare att de båda förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen. Kommittén understryker att EU-lagstiftningens mervärde främst måste ligga i dess förmåga att förebygga att det uppstår en ”tävling mot botten” mellan nationella system när det gäller skydd av säsongsarbetare och företagsinternt överförd personal. |
10. |
Lagstiftning avseende företagsintern överföring av nyckelpersonal är nödvändig på EU-nivå med hänsyn till skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftning när det gäller tillträde och rättigheter för tredjelandsmedborgare som företagsinternt utstationerad personal, behovet av att hantera situationer av gränsöverskridande art och säkerställa att EU:s internationella förpliktelser enligt WTO uppfylls bättre. Dessutom anser kommittén att en sådan EU-lagstiftning skulle göra EU:s arbetsmarknad attraktivare för högkvalificerade migranter och på så vis bidra till konkurrenskraften för EU:s ekonomi som helhet. |
11. |
Det krävs lagstiftning på EU-nivå för säsongsarbetare på grund av skillnaderna i medlemsstaternas lagstiftning när det gäller tillträde och rättigheter för tredjelandsmedborgare som säsongsarbetare, behovet av att säkerställa en enhetlig uppsättning minimirättigheter och behovet av att garantera att såväl missbruk som olaglig invandring motverkas. |
12. |
Kommittén vill betona innebörden av medlemsstaternas rätt att enligt fördraget bestämma hur många tredjelandsmedborgare som får beviljas inresa. I enlighet med principen om subsidiaritet och flernivåstyre måste medlemsstaterna emellertid involvera de lokala och regionala myndigheterna i besluten dels om antalet tredjelandsmedborgare som ska tillåtas inom deras territorium och dels om deras sysselsättningsprofiler (2). |
13. |
Efter att ha granskat de båda förslagen mot bakgrund av proportionalitetsprincipen stöder Regionkommittén valet av rättligt instrument, dvs. i båda fallen direktiv, eftersom det ger medlemsstaterna nödvändigt utrymme att besluta om nationella genomförandeåtgärder och ta hänsyn till den specifika situationen och de behov som är kännetecknande för de olika medlemsstaterna och deras myndigheter som bär ansvaret för att genomföra direktiven på nationell, regional och lokal nivå. |
14. |
ReK anser emellertid att vissa delar av förslagen kräver en närmare analys med hänsyn till proportionalitetsprincipen. Direktiven får inte lägga en orimligt stor börda på de individer som önskar vistas i EU som säsongsarbetare eller på utstationerad personal eller deras arbetsgivare, och det får inte heller leda till onödiga kostnader eller bördor för de nationella, regionala eller lokala myndigheter som ska tillämpa dem. Med hänsyn till sistnämnda kan tidsgränsen på 30 dagar under vilka myndigheterna ska granska och fatta beslut om ansökan betraktas som överdrivet kort och kan komma att sätta myndigheterna i ett antal medlemsstater under en stor administrativ och ekonomisk press. |
15. |
Båda direktiven bör genomföras med respekt för principen om gemenskapspreferens, särskilt när det gäller medborgarna i de nya medlemsstaterna för vilka övergångsordningar fortfarande gäller. För att uppfylla denna målsättning skulle det vara intressant att låta medlemsstaterna och deras myndigheter genomföra så kallade arbetsmarknadsundersökningar, t.ex. för att kontrollera varför en tjänst inte kan tillsättas med en arbetssökande på EU:s arbetsmarknad. Kommittén tycker inte att kommissionens argumentering att det inte krävs några arbetsmarknadsundersökningar i samband med företagsinterna överföringar av personal håller. |
16. |
Kommittén beklagar att de båda förslagen, som fanns med redan i kommissionens lagstiftningspaket för laglig migration från december 2005, är kraftigt försenade och läggs fram nästan fem år efter det att de politiska åtagandena gjordes i dessa frågor. Kommittén beklagar även att de båda förfarandena, som borde ha genomförts parallellt, nu har skilts åt på grund av problem i diskussionen om det ”kombinerade tillståndet”. ReK beklagar också att förslagen presenteras under en period då vissa sektorer, t.ex. jordbruk, djurhållning och betesbruk (3), turism och byggsektorn, som svarar för huvuddelen av säsongsarbetet, drabbats särskilt hårt av den ekonomiska och finansiella krisen, något som framgår av EU-statistik, och endast uppvisar en långsam återhämtning. Den ekonomiska situationen har alltså förändrats sedan 2005, det år då de politiska åtagandena i frågorna gjordes, och de ekonomiska, statistiska och sysselsättningsrelaterade uppgifterna rörande säsongsarbetets påverkan på den europeiska ekonomin bör uppdateras. |
17. |
Trots att förslagen försenats och att ytterligare tid kommer att behövas för EU:s lagstiftningsförfarande och det därpå följande nationella genomförandet är emellertid kommittén övertygad om att säsongsarbete och företagsinterna överföringar kan ge ett viktigt bidrag till återhämtningen inom vissa ekonomiska sektorer och produktionssektorer i Europa. |
SÄRSKILDA REKOMMENDATIONER TILL FÖRSLAGEN
18. |
ReK välkomnar införandet av ett enda ansökningsförfarande för säsongsarbetare och företagsintern överföring av personal. Det är ett användbart verktyg som kommer att säkerställa insyn och säkerhet i anslutning till inreseförfarandena. Kommittén ställer sig emellertid bakom de synpunkter som har framfört av vissa i Europaparlamentet att det skulle ha varit effektivare och enklare att inbegripa säsongsarbetare och företagsintern överföring av personal inom ramen för direktivet om ett enda ansökningsförfarande (4). Kommittén uppmanar därför medlagstiftarna att fortsätta förhandlingarna i denna fråga. |
19. |
Kommittén ställer sig bakom de åsikter som framförs i förslagen om att medlemsstaterna får avslå en ansökan om arbetsgivaren enligt nationell lagstiftning har påförts sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning för odeklarerat arbete och/eller olaglig anställning. Kommittén vill emellertid framhålla att det bör röra sig om en avskräckande och proportionell snarare än en automatisk åtgärd. Att automatisk utesluta potentiella arbetsgivare utan att se till graden eller arten av brottet skulle få konsekvenser för arbetssökande tredjelandsmedborgare. |
REKOMMENDATIONER TILL FÖRSLAGET OM SÄSONGSANSTÄLLNING
20. |
ReK understryker att det tyvärr är så att säsongsarbetare från tredjeländer för närvarande utnyttjas och utsätts för arbets- och uppehållsvillkor som inte uppfyller lagliga normer i vissa medlemsstater. Orsaken är att den nationella lagstiftningen i fråga om arbetsrätt och social trygghet ofta inte tillämpas eller att efterlevnaden inte kontrolleras i praktiken. Därför bör förslaget skapa en väldefinierad rättslig ram som bidrar till att motverka alla olagliga former av säsongsarbete och säkerställa anständiga arbetsvillkor för arbetstagare från tredjeland. Denna nya lagstiftningsram behöver kontrollmekanismer för att undvika att bestämmelserna missbrukas eller inte följs. Det kan gälla kontroll av ovannämnda arbets- och uppehållsvillkor eller samarbete mellan offentliga myndigheter på EU-nivå, nationell, regional och lokal nivå i form av ett integrerat flernivåstyre. Därför rekommenderar Regionkommittén att arbetsförmedlingarnas verksamhet regleras så att de inte kan användas som täckmantel för utnyttjande och missbruk av arbetskraft. |
21. |
De lokala och regionala myndigheterna och ReK spelar en viktig roll och har kompetens när det gäller att förebygga diskriminering och avhumanisering av invandrade säsongsarbetare mot bakgrund av den stora otryggheten på arbetsmarknaden och säsongsarbetets inbyggda sårbarhet. |
22. |
Kommittén ser positivt på att förlaget om viseringar för längre vistelser som ger rätt till flera inresor, vilket främjar cirkulär migration, har beaktats (5). |
23. |
Det vore lämpligt att bättre definiera förslagets tillämpningsområde och därmed ange vilka sektorer som omfattas, i syfte att undvika missbruk av säsongsarbetstillstånd i branscher som inte kan betraktas som säsongsbetonade enligt de kriterier som finns för säsongsarbete i Europa och mot bakgrund av andemeningen och målen i förslaget. I de flesta OECD-länderna är invandrare överrepresenterade när det gäller sysselsättning som kan betraktas som tillfälligt arbete. Andelen invandrare med tillfälligt arbete kan vara mer än 50 % högre än andelen inhemska arbetstagare (EU-medborgare). Av det skälet bör man motverka missbruk av reglerna och undvika att säsongsarbete används för att legalisera olika typer av otrygga arbetstillfällen. |
24. |
ReK ser positivt på att direktivet kräver av arbetsgivare styrker att säsongsarbetare från tredjeland kommer att få tillgång till bostad med lämplig standard till rimligt pris. Detta innebär ett erkännande av den mycket sårbara situation som säsongsarbetare från tredjeland befinner sig i. Kommittén noterar att denna rättighet skulle vara mer omfattande än rättigheterna för säsongsarbetare som är EU-medborgare, och därför vill kommittén uppmana medlemsstaterna att överväga samma behandling för EU-medborgare. |
25. |
Det kan i sammanhanget och mot bakgrund av föredragandens efterforskningar och samråd påpekas att vissa typer av säsongsarbete, t.ex. inom jordbrukssektorn (i synnerhet djurhållning och blomsterodling) eller i fråga om stora byggprojekt (stora infrastrukturprojekt), kan kräva arbete under mer än sex månader. Kommittén anser därför att maximigränsen är alltför snäv och skulle kunna utsträckas till nio månader. |
REKOMMENDATIONER TILL FÖRSLAGET OM FÖRETAGSINTERNA ÖVERFÖRINGAR
26. |
ReK välkomnar kommissionens insatser för att utveckla en heltäckande migrationspolitik och att genom detta förslag göra EU:s ekonomi mer lockande för högkvalificerade arbetstagare inom multinationella företag med säte i tredjeland så att de kan flytta till och arbeta lagligt vid en europeisk enhet inom företaget inom ramen för en företagsintern överföring. Kommittén framhåller här behovet av att å ena sidan undvika diskriminering och å andra sidan respektera principen om gemenskapspreferens genom att se till att företagsinternt överförd personal åtnjuter samma arbetsvillkor som EU-arbetstagare i jämförbar situation i bosättningslandet. Därför rekommenderar kommittén att man i samband med fastställandet av rättigheter och villkor för företagsinternt överförd personal stryker hänvisningen till direktivet om utstationerade arbetstagare. |
27. |
Kommittén efterlyser en förklaring till varför arbetsmarknadsprövningen har uteslutits i förslaget om företagsinterna överföringar. I detta sammanhang vill Regionkommittén framhålla att EU:s direktiv 2009/50/EG, ”blåkortsdirektivet”, som också behandlar villkoren för högkvalificerade arbetstagare från tredjeland, föreskriver en sådan arbetsmarknadsprövning. |
28. |
ReK understryker dessutom att utomeuropeiska företag och multinationella företag med avdelningar registrerade i en EU-medlemsstat bör uppmuntras att anställa också lokala högkvalificerade yrkesutövare för att säkerställa den nödvändiga yrkesmässiga utvecklingen för högkvalificerad arbetskraft på lokal nivå. Risken är att de stora utomeuropeiska multinationella företagen endast anställer okvalificerad lokal arbetskraft medan den högkvalificerade arbetskraften hämtas från tredjeländer. På grundval av det föreliggande förslaget tycks det inte finnas någon garanti för att poster som företagsledare, specialister eller praktikanter ska erbjudas EU-medborgare i första hand. |
29. |
I den nuvarande utformningen av förslaget till direktiv anges inte att medlemsstaterna kan avslå en ansökan av hänsyn till folkhälsan, den allmänna ordningen eller den allmänna säkerheten. Därför vill kommittén föreslå att en sådan grund för avslag införs i direktivet. |
30. |
ReK ser positivt på att personer som är föremål för företagsintern överföring och som fått tillstånd för inresa och vistelse får möjlighet att utföra sitt uppdrag vid olika enheter tillhörande samma transnationella företag i olika medlemsstater. ReK vill emellertid varna för att förslaget – i dess nuvarande utformning under artikel 16 – inte gör det möjligt för de efterföljande medlemsstaterna att avslå en ansökan om inresa, och kommittén noterar att detta skulle innebära att man inkräktar på deras rätt att besluta om antalet tredjelandsmedborgare som de erbjuder inresetillstånd. Kommittén föreslår därför en ändring av förslaget. |
31. |
ReK understryker att kravet på arbetstagare från tredjeland att visa att han eller hon har de yrkeskvalifikationer som krävs i den medlemsstat till vilken tillträde söks, eller uppfyller de krav som fastställts i nationell lagstiftning för utövandet av ett reglerat yrke [artikel 5.1 d och 5.1 e i förslaget], inte tycks proportionerliga. Det finns skäl att påpeka att detta skulle orsaka en alltför stor belastning. EU:s system för erkännande av yrkeskvalifikationer är dessutom fortfarande en öppen fråga, vilket framgår av den inremarknadslag (”Single Market Act”) som nyligen offentliggjordes, och kommittén uppmanar därför Europeiska kommissionen att se över dessa krav och göra dem mindre strikta. |
32. |
ReK ser positivt på att förslaget till direktiv om företagsintern överföring uppmuntrar familjeåterförening; särskilda bestämmelser för familjemedlemmar till personer som är föremål för företagsintern överföring verkligen skulle bidra till att göra EU:s arbetsmarknad attraktivare för dem. |
33. |
Regionkommittén rekommenderar medlagstiftarna att överväga följande ändringar av lagstiftningen i förslagen: |
II. ÄNDRINGSREKOMMENDATIONER
Säsongsanställning – Ändringsrekommendation till ändringsförslag 1
Artikel 6.3 – Förslaget om säsongsanställning
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
Artikel 6 Grunder för avslag 1. Enligt detta direktiv ska medlemsstaterna avslå en ansökan om inresa till medlemsstaten om sökanden inte uppfyller villkoren i artikel 5 eller om de handlingar som läggs fram till stöd för ansökan har förvärvats på bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. 2. Medlemsstaterna får kontrollera om den berörda lediga platsen inte kan tillsättas med nationell arbetskraft, med arbetskraft från EU, med tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i den medlemsstaten och redan utgör en del av dess arbetsmarknad på grund av EU-lagstiftning eller nationell lagstiftning och i sådana fall avslå ansökan. 3. Medlemsstaterna får avslå en ansökan om arbetsgivaren enligt nationell lagstiftning har påförts sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning för odeklarerat arbete och/eller olaglig anställning 4. Medlemsstaterna får avslå en ansökan med hänvisning till det antal tredjelandsmedborgare som erbjudits inresetillstånd. |
Artikel 6 Grunder för avslag 1. Enligt detta direktiv ska medlemsstaterna avslå en ansökan om inresa till medlemsstaten om sökanden inte uppfyller villkoren i artikel 5 eller om de handlingar som läggs fram till stöd för ansökan har förvärvats på bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. 2. Medlemsstaterna får kontrollera om den berörda lediga platsen inte kan tillsättas med nationell arbetskraft, med arbetskraft från EU, med tredjelandsmedborgare som lagligen vistas i den medlemsstaten och redan utgör en del av dess arbetsmarknad på grund av EU-lagstiftning eller nationell lagstiftning och i sådana fall avslå ansökan. 3. Medlemsstaterna får avslå en ansökan om arbetsgivaren enligt nationell lagstiftning har påförts sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning för odeklarerat arbete och/eller olaglig anställning 4. Medlemsstaterna får avslå en ansökan med hänvisning till det antal tredjelandsmedborgare som erbjudits inresetillstånd. |
Motivering
Sanktioner för arbetsgivare som bryter mot lagstiftningen bör vara proportionerliga och avskräckande. Men de ska inte tillämpas automatiskt. Automatiska sanktioner får negativare effekter för potentiella arbetstagare från tredjeland än för arbetsgivarna.
Säsongsanställning – Ändringsrekommendation till ändringsförslag 2
Artikel 11 – Förslaget om säsongsanställning
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
Artikel 11 Vistelsens längd 1. Säsongarbetare får beviljas ett uppehållstillstånd för högst sex månader under ett kalenderår, varefter de är skyldiga att återvända till ett tredjeland. 2. Under den period som avses i punkt 1, och förutsatt att kriterierna i artikel 5 är uppfyllda, ska säsongsarbetare ha rätt att förlänga sina anställningsavtal eller bli anställda som säsongsarbetare av en annan arbetsgivare. |
Artikel 11 Vistelsens längd 1. Säsongarbetare får beviljas ett uppehållstillstånd för högst månader under ett kalenderår, varefter de är skyldiga att återvända till ett tredjeland. 2. Under den period som avses i punkt 1, och förutsatt att kriterierna i artikel 5 är uppfyllda, ska säsongsarbetare ha rätt att förlänga sina anställningsavtal eller bli anställda som säsongsarbetare av en annan arbetsgivare. |
Motivering
I yttrandet förklaras att säsongsarbetare i vissa medlemsstater och inom vissa sektorer arbetar i mer än sex månader. Därför rekommenderas att tidsgränsen utökas.
Företagsintern överföring – Ändringsrekommendation till ändringsförslag 1
Artikel 5 – Förslaget om företagsintern överföring
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Artikel 5 Villkor för tillträde 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde på grundval av detta direktiv
2. Medlemsstaterna ska vad beträffar lönen under den period som överföringen varar kräva att de villkor i lagar och andra författningar och/eller kollektivavtal med allmän giltighet som är tillämpliga på utstationerade arbetstagare i en liknande situation i de relevanta branscherna ska vara uppfyllda. Om det saknas ett system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltighet, kan medlemsstaterna, om de så beslutar, utgå ifrån kollektivavtal som gäller allmänt för alla likartade företag inom den aktuella sektorn eller det aktuella arbetet och inom det aktuella geografiska området och/eller kollektivavtal som har ingåtts av de mest representativa arbetsmarknadsorganisationerna på nationell nivå och som gäller inom hela det nationella territoriet. 3. Utöver vad som krävs i punkterna 1 och 2 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde som trainee lägga fram ett traineeavtal med en redovisning av traineeprogrammet omfattande uppgifter om dess varaktighet och om hur han kommer att handledas under programmet. 4. Om en överföring gäller värdenheter i mer än en medlemsstat, ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde på grundval av detta direktiv tillhandahålla bevis för den underrättelse som krävs enligt artikel 16.1 b. 5. Alla förändringar som berör de i denna artikel fastlagda villkoren för tillträde ska meddelas de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten. |
Artikel 5 Villkor för tillträde 1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 10 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde på grundval av detta direktiv
2. Medlemsstaterna ska vad beträffar lönen under den period som överföringen varar kräva att de villkor i lagar och andra författningar och/eller kollektivavtal med allmän giltighet som är tillämpliga på utstationerade arbetstagare i en liknande situation i de relevanta branscherna ska vara uppfyllda. Om det saknas ett system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltighet, kan medlemsstaterna, om de så beslutar, utgå ifrån kollektivavtal som gäller allmänt för alla likartade företag inom den aktuella sektorn eller det aktuella arbetet och inom det aktuella geografiska området och/eller kollektivavtal som har ingåtts av de mest representativa arbetsmarknadsorganisationerna på nationell nivå och som gäller inom hela det nationella territoriet. 3. Utöver vad som krävs i punkterna 1 och 2 ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde som trainee lägga fram ett traineeavtal med en redovisning av traineeprogrammet omfattande uppgifter om dess varaktighet och om hur han kommer att handledas under programmet. 4. Om en överföring gäller värdenheter i mer än en medlemsstat, ska en tredjelandsmedborgare som ansöker om tillträde på grundval av detta direktiv tillhandahålla bevis för den underrättelse som krävs enligt artikel 16.1 b. 5. Alla förändringar som berör de i denna artikel fastlagda villkoren för tillträde ska meddelas de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten.
|
Motivering
I den nuvarande utformningen av förslaget till direktiv anges inte att medlemsstaterna kan avslå en ansökan av hänsyn till folkhälsan, den allmänna ordningen eller den allmänna säkerheten. Därför vill kommittén föreslå att en sådan grund för avslag införs i direktivet.
Företagsintern överföring – Ändringsrekommendation till ändringsförslag 2
Artikel 6 – Förslaget om företagsintern överföring
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
Artikel 6 Grunder för avslag 1. Medlemsstaterna ska avslå en ansökan om tillträde om villkoren i artikel 5 inte är uppfyllda eller om de handlingar som läggs fram till stöd för ansökan har förvärvats på bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. 2. Medlemsstaterna ska avslå en ansökan om arbetsgivaren eller värdenheten har påförts sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning för svart arbete och/eller olaglig sysselsättning. 3. Medlemsstaterna får avslå en ansökan med hänvisning till inresekvoter för tredjelandsmedborgare. 4. Om en överföring gäller värdenheter i mer än en medlemsstat, ska den medlemsstat där ansökan inges begränsa det geografiska giltighetsområdet för tillståndet till de medlemsstater där villkoren i artikel 5 är uppfyllda. |
Artikel 6 Grunder för avslag 1. Medlemsstaterna ska avslå en ansökan om tillträde om villkoren i artikel 5 inte är uppfyllda eller om de handlingar som läggs fram till stöd för ansökan har förvärvats på bedrägligt sätt, förfalskats eller ändrats i något avseende. 2. Medlemsstaterna ska avslå en ansökan om arbetsgivaren eller värdenheten har påförts sanktioner i enlighet med nationell lagstiftning för svart arbete och/eller olaglig sysselsättning. 3. Medlemsstaterna får avslå en ansökan med hänvisning till inresekvoter för tredjelandsmedborgare. 4. Om en överföring gäller värdenheter i mer än en medlemsstat, ska den medlemsstat där ansökan inges begränsa det geografiska giltighetsområdet för tillståndet till de medlemsstater där villkoren i artikel 5 är uppfyllda. |
Motivering
ReK håller med om att arbetsgivare som bryter mot lagstiftningen ska påföras sanktioner. Dessa bör vara proportionerliga och avskräckande, men ska inte tillämpas automatiskt. Automatiska sanktioner får negativare effekter för potentiella arbetstagare från tredjeland än för arbetsgivarna.
Företagsintern överföring – Rekommendation för ändringsförslag 3
Artikel 14.1
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||||||||||||||||||||||||||
Artikel 14 Andra rättigheter Oavsett vilken lag som gäller för anställningsförhållandet ska en person som är föremål för företagsintern överföring vara berättigad till följande:
Rätten till likabehandling enligt punkt 2 ska inte påverka medlemsstatens rätt att i enlighet med artikel 7 återkalla eller inte förlänga tillståndet. |
Artikel 14 Andra rättigheter Oavsett vilken lag som gäller för anställningsförhållandet ska en person som är föremål för företagsintern överföring vara berättigad till följande:
Rätten till likabehandling enligt punkt 2 ska inte påverka medlemsstatens rätt att i enlighet med artikel 7 återkalla eller inte förlänga tillståndet. |
Motivering
ReK anser att företagsinternt överförd personal behöver garanteras likabehandling. Detta ändringsförslag bygger på denna tankegång. Det så kallade ”blåkortsdirektivet” (6) och ”direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare” (7) garanterar för övrigt likabehandling för högkvalificerade arbetstagare.
Företagsintern överföring – Ändringsrekommendation till ändringsförslag 4
Artikel 16 – Förslaget om företagsintern överföring
Kommissionens förslag |
ReK:s ändringsförslag |
||||||||
Artikel 16 Rörlighet mellan medlemsstater 1. En tredjelandsmedborgare som beviljats ett tillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring i en första medlemsstat, som uppfyller villkoren för tillträde i artikel 5 och som ansöker om ett tillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring i en annan medlemsstat ska på grundval av uppehållstillståndet från den första medlemsstaten och den kompletterande handling som avses i artikel 11.4 tillåtas att arbeta vid alla enheter i den andra medlemsstaten som tillhör samma företagsgrupp och, om villkoren i artikel 13.4 är uppfyllda, hos kunder till dessa enheter under förutsättning
2. Om varaktigheten för överföringen till den andra medlemsstaten överstiger tolv månader, får den medlemsstaten kräva att sökanden där inger en ny ansökan om uppehållstillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring. Om det i den tillämpliga lagstiftningen krävs visering eller uppehållstillstånd för utövande av rörlighet, ska sådan visering eller sådant tillstånd beviljas med erforderlig skyndsamhet, inom en frist som inte verkar hämmande på fullföljandet av den berörda personens uppdrag och som samtidigt ger de behöriga myndigheterna tillräckligt med tid att behandla ansökningarna. Medlemsstaterna ska inte kräva att personer som är föremål för företagsintern överföring lämnar deras territorium för att inge ansökningar om visering eller uppehållstillstånd. 3. En överföring till Europeiska unionen får som längst vara tre år för en chef eller specialist och ett år för en trainee. |
Artikel 16 Rörlighet mellan medlemsstater 1. En tredjelandsmedborgare som beviljats ett tillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring i en första medlemsstat, som uppfyller villkoren för tillträde i artikel 5 och som ansöker om ett tillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring i en annan medlemsstat ska på grundval av uppehållstillståndet från den första medlemsstaten och den kompletterande handling som avses i artikel 11.4 tillåtas att arbeta vid alla enheter i den andra medlemsstaten som tillhör samma företagsgrupp och, om villkoren i artikel 13.4 är uppfyllda, hos kunder till dessa enheter under förutsättning
Om varaktigheten för överföringen till den andra medlemsstaten överstiger tolv månader, får den medlemsstaten kräva att sökanden där inger en ny ansökan om uppehållstillstånd för person som är föremål för företagsintern överföring. Om det i den tillämpliga lagstiftningen krävs visering eller uppehållstillstånd för utövande av rörlighet, ska sådan visering eller sådant tillstånd beviljas med erforderlig skyndsamhet, inom en frist som inte verkar hämmande på fullföljandet av den berörda personens uppdrag och som samtidigt ger de behöriga myndigheterna tillräckligt med tid att behandla ansökningarna. Medlemsstaterna ska inte kräva att personer som är föremål för företagsintern överföring lämnar deras territorium för att inge ansökningar om visering eller uppehållstillstånd. En överföring till Europeiska unionen får som längst vara tre år för en chef eller specialist och ett år för en trainee. |
Motivering
ReK anser att förslaget – i dess nuvarande utformning under artikel 16 – inte gör det möjligt för de efterföljande medlemsstaterna att avslå en ansökan om inresa, och kommittén noterar att detta skulle innebära att man inkräktar på deras rätt att besluta om antalet tredjelandsmedborgare som de erbjuder inresetillstånd. Kommittén föreslår därför en ändring av förslaget.
Bryssel den 31 mars 2011
Regionkommitténs ordförande
Mercedes BRESSO
(1) Se yttrandena CdR 296/2007 och CdR 210/2008.
(2) Se yttrandena CdR 296/2007 och CdR 201/2009.
(3) Sektorn för betesbruk och mjölkproduktion har i många EU-länder drabbats av kraftiga prissvängningar och behöver snabbt mekanismer för marknadskontroll och prisstabilisering, och uppfödare och boskapsskötare, som är den svaga länken i kedjan, behöver större inflytande över avtalen.
(4) KOM(2007) 638 slutlig, Förslag till rådets direktiv om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium och om en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat.
(5) Se yttrande CdR 296/2007.
(6) Jfr. artikel 14.1 a i Rådets direktiv 2009/50/EG om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning, EUT L 155, 18.6.2009, s. 17.
(7) Jfr. artikel 11.1 a i Rådets direktiv 2003/109/EG av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, EUT L 16, 23.1.2004, s. 44.