12.8.2011 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
CE 236/187 |
Onsdagen den 16 juni 2010
Information till konsumenterna om livsmedel ***I
P7_TA(2010)0222
Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 16 juni 2010 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om livsmedelsinformation till konsumenterna (KOM(2008)0040 – C6-0052/2008 – 2008/0028(COD))
2011/C 236 E/47
(Ordinarie lagstiftningsförfarande: första behandlingen)
Europaparlamentet Utfärdar Denna Resolution
med beaktande av kommissionens förslag till Europaparlamentet och rådet (KOM(2008)0040),
med beaktande av artikel 251.2 och artikel 95 i EG-fördraget, i enlighet med vilka kommissionen har lagt fram sitt förslag (C6-0052/2008),
med beaktande av kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet ”Konsekvenser av Lissabonfördragets ikraftträdande för pågående interinstitutionella beslutsförfaranden” (KOM(2009)0665),
med beaktande av artiklarna 294.3 och 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén av den 18 september 2008 (1),
med beaktande av artikel 55 i arbetsordningen,
med beaktande av betänkandet från utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet och yttrandena från utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling och utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd (A7-0109/2010).
1. |
Europaparlamentet antar nedanstående ståndpunkt vid första behandlingen. |
2. |
Europaparlamentet uppmanar kommissionen att lägga fram en ny text för parlamentet om kommissionen har för avsikt att väsentligt ändra sitt förslag eller ersätta det med ett nytt. |
3. |
Europaparlamentet uppdrar åt talmannen att översända parlamentets ståndpunkt till rådet, kommissionen och de nationella parlamenten. |
(1) EUT C 77, 31.3.2009, s. 81.
Onsdagen den 16 juni 2010
P7_TC1-COD(2008)0028
Europaparlamentets ståndpunkt fastställd vid första behandlingen den 16 juni 2010 inför antagandet av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/2010 om livsmedelsinformation till konsumenterna, ändring av förordningarna (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 och upphävande av kommissionens direktiv 87/250/EEG, rådets direktiv 90/496/EEG, kommissionens direktiv 94/54/EG, 1999/10/EG, direktiv 2000/13/EG, kommissionens direktiv 2002/67/EG, 2004/77/EG och kommissionens förordning (EG) nr 608/2004
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och
av följande skäl:
(1) |
I artikel 169 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), föreskrivs att unionen ska bidra till att en hög konsumentskyddsnivå uppnås genom åtgärder som beslutas enligt artikel 114 i detta. |
(2) |
Den fria rörligheten för säkra ▐ livsmedel är en väsentlig del av den inre marknaden och bidrar i hög grad till att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande och till att tillvarata deras sociala och ekonomiska intressen. Denna förordning syftar både till att tjäna den inre marknadens intressen genom förenklad lagstiftning, förbättrad rättssäkerhet och minskad byråkrati och till att underlätta för medborgarna genom införande av obligatorisk, tydlig, förståelig och läsbar märkning av livsmedel. |
(3) |
För att uppnå en hög hälsoskyddsnivå för konsumenterna och för att garantera deras rätt till information bör man säkerställa att konsumenterna får lämplig information om de livsmedel som de konsumerar. Konsumenternas köpbeslut kan påverkas av bland annat hälsomässiga, ekonomiska, miljömässiga, sociala och etiska överväganden. |
(4) |
I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (3) fastställs det att det är en allmän princip i livsmedelslagstiftningen att ge konsumenterna möjlighet att fatta välgrundade beslut om de livsmedel de konsumerar och förhindra metoder som kan vilseleda konsumenterna. |
(5) |
Europaparlamentets och rådet direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (4) omfattar vissa aspekter av tillhandahållandet av information till konsumenter särskilt för att förhindra vilseledande handlingar och underlåtenhet att lämna information. De allmänna principerna om otillbörliga affärsmetoder bör kompletteras med särskilda bestämmelser om livsmedelsinformation till konsumenterna. |
(6) |
Unionsbestämmelser om livsmedelsmärkning som gäller alla livsmedel fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (5). Större delen av bestämmelserna i det direktivet går tillbaka till 1978 och bör därför uppdateras. |
(7) |
I rådets direktiv 90/496/EEG av den 24 september 1990 om näringsvärdesdeklaration för livsmedel (6) fastställs bestämmelser om innehållet i och presentationen av näringsvärdesinformation på färdigförpackade livsmedel. Att uppge näringsvärdesinformation är frivilligt om inte ett näringsrelaterat påstående angående livsmedlet görs. Större delen av bestämmelserna i det direktivet går tillbaka till 1990 och bör därför uppdateras. |
(8) |
De allmänna märkningskraven kompletteras genom ett antal bestämmelser som gäller alla livsmedel under vissa omständigheter eller vissa kategorier av livsmedel. Det finns dessutom flera särskilda bestämmelser som gäller vissa livsmedel. |
(9) |
Även om de ursprungliga målen för och de centrala delarna i den nuvarande lagstiftningen om märkning ännu är giltiga, är det nödvändigt att rationalisera lagstiftningen för att säkerställa förenklad tillämpning och större rättssäkerhet för berörda parter och att modernisera den för att ta hänsyn till nya utvecklingstendenser på livsmedelsinformationsområdet. |
(10) |
Det finns ett allmänt intresse för sambandet mellan kost och hälsa samt för valet av en lämplig kost som passar den enskildes behov. I kommissionens vitbok av den 30 maj 2007 om en EU-strategi för hälsofrågor som rör kost, övervikt och fetma framhålls att näringsvärdesdeklarationer är en möjlighet att informera konsumenterna om livsmedlens sammansättning och hjälpa dem att göra välgrundade val. Utbildnings- och informationskampanjer är ett viktigt verktyg för att förbättra konsumenternas förståelse av livsmedelsinformationen. I unionens strategi för konsumentpolitiken 2007–2013 understryks att konsumenternas möjlighet att göra informerade val är avgörande för såväl effektiv konkurrens som konsumenternas välbefinnande. Kunskap om grundläggande näringsprinciper och ändamålsenlig näringsvärdesinformation på livsmedel skulle göra det påtagligt enklare för konsumenterna att göra sådana välgrundade val. Det är dessutom lämpligt och riktigt att konsumenter i medlemsstaterna kan använda en neutral informationskälla för att få upplysning i enskilda näringsfrågor. Medlemsstaterna bör därför upprätta telejourer, som skulle kunna finansieras bland annat av livsmedelssektorn. |
(11) |
För att öka den rättsliga klarheten och säkerställa rationell och konsekvent tillämpning bör direktiven 90/496/EEG och 2000/13/EG upphävas och ersättas med en enda förordning som skulle ge såväl konsumenter som näringsliv säkerhet och minska den administrativa belastningen. |
(12) |
För tydlighetens skull bör andra horisontella rättsakter upphävas och inarbetas i denna förordning, nämligen kommissionens direktiv 87/250/EEG av den 15 april 1987 om märkning som anger alkoholhalten efter volym i alkoholhaltiga drycker som är avsedda för konsumenten (7), kommissionens direktiv 94/54/EG av den 18 november 1994 om att andra uppgifter än de som följer av rådets direktiv 79/112/EEG skall anges på märkningen av vissa livsmedel (8), kommissionens direktiv 1999/10/EG av den 8 mars 1999 om undantag från bestämmelserna i artikel 7 i rådets direktiv 79/112/EEG om märkning av livsmedel (9), kommissionens direktiv 2002/67/EG av den 18 juli 2002 om märkning av livsmedel som innehåller kinin och livsmedel som innehåller koffein (10), kommissionens förordning (EG) nr 608/2004 av den 31 mars 2004 om märkning av livsmedel och livsmedelsingredienser med tillsats av fytosteroler, fytosterolestrar, fytostanoler och/eller fytostanolestrar (11) samt kommissionens direktiv 2004/77/EG av den 29 april 2004 om ändring av direktiv 94/54/EG beträffande märkningen av vissa livsmedel som innehåller glycyrrhizinsyra och ammoniumsalt av glycyrrhizinsyra (12). |
(13) |
Det är nödvändigt att fastställa gemensamma definitioner, principer, krav och förfaranden för att skapa en tydlig ram och en gemensam grund för unionsåtgärder och nationella åtgärder i fråga om livsmedelsinformation. |
(14) |
För att följa en omfattande och utvecklingsinriktad modell för den information som ges till konsumenterna om de livsmedel som de konsumerar, bör det finnas en bred definition av lagstiftning om livsmedelsinformation som omfattar både allmänna och särskilda bestämmelser samt en bred definition av livsmedelsinformation och utbildning som även omfattar information som ges på andra sätt än på etiketten. |
(15) |
Unionsbestämmelserna bör endast tillämpas på företagsverksamhet, som förutsätter en viss kontinuitet i verksamheten och ett visst mått av organisation. Verksamhet som tillfällig överlåtelse av livsmedel till andra , servering av måltider, försäljning av livsmedel av privatpersoner i samband med t.ex. välgörenhet eller lokala marknader och sammankomster samt olika former av försäljning av livsmedel direkt från jordbruket omfattas inte av denna förordning. För att undvika en alltför stor belastning, särskilt för små och medelstora företag inom den hantverksmässiga livsmedelsindustrin och inom livsmedelshandeln, dit också storköken räknas, bör icke-färdigförpackade produkter undantas från märkningskraven. |
(16) |
Storkökstjänster som utförs av transportföretag bör omfattas av denna förordning endast om tjänsterna erbjuds i samband med förbindelser mellan två punkter på unionens territorium. |
(17) |
Cateringtjänster som utförs av biografer, förutom små och medelstora företag, bör omfattas av denna förordning om livsmedlet förpackas på försäljningsstället i standardförpackningar vars kapacitet är förutbestämd och varigenom matens eller dryckens slutliga mängd och innehåll är avgränsade och mätbara. |
(18) |
Lagstiftningen om livsmedelsinformation bör också grunda sig på informationskraven från konsumenterna och inte hindra innovation på livsmedelsområdet . I och med att livsmedelsföretagen kan ge frivilliga kompletterande uppgifter garanteras ytterligare flexibilitet. |
(19) |
▐ Syftet med kravet på obligatorisk livsmedelsinformation är att ge konsumenterna möjlighet att fatta välgrundade köpbeslut som passar deras individuella önskemål och behov i fråga om kost . |
(20) |
För att lagstiftningen om livsmedelsinformation ska kunna anpassas till ändrade konsumentbehov och för att onödigt förpackningsavfall ska kunna undvikas bör den obligatoriska livsmedelsmärkningen begränsas till vissa grundläggande uppgifter som bevisligen är av stort intresse för majoriteten av konsumenterna . |
(21) |
Nya obligatoriska krav på livsmedelsinformation samt på presentationsformerna för denna information bör emellertid endast införas om och när så är nödvändigt, i enlighet med principerna om subsidiaritet, proportionalitet, insyn och hållbarhet. |
(22) |
Bestämmelserna om livsmedelsinformation bör komplettera de nuvarande bestämmelserna mot vilseledande reklam och förbjuda varje antydan om egenskaper som skulle kunna vilseleda konsumenterna , i synnerhet i fråga om livsmedlens energivärde, härkomst eller sammansättning . Detta förbud bör för att vara verksamt även gälla reklam för och presentation av livsmedel. |
(23) |
Om vissa livsmedel anges det att konsumtionen av dem får konkreta hälsofrämjande effekter. Sådana uppgifter bör uttryckas på ett sådant sätt som säkerställer att effekterna av att livsmedlen konsumeras går att mäta och kan bekräftas. |
(24) |
För att förhindra en fragmentering av bestämmelserna om livsmedelsföretagarnas ansvar för oriktig, vilseledande eller bristfällig livsmedelsinformation är det nödvändigt att deras skyldigheter på detta område fastställs på ett klart sätt . Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 19 i förordning (EG) nr 178/2002 bör livsmedelsföretagare med ansvar för detaljhandels- eller distributionsverksamhet som inte påverkar livsmedelsinformationen omedelbart vidta åtgärder när de får veta att sådan information inte uppfyller bestämmelserna i denna förordning. |
(25) |
En förteckning bör upprättas över alla obligatoriska uppgifter som ▐ bör tillhandahållas för alla livsmedel som är avsedda för slutkonsumenter och storkök. I denna förteckning bör de uppgifter behållas som redan krävs enligt befintlig lagstiftning, med tanke på att de allmänt anses vara ett värdefullt regelverk för konsumentinformation. |
(26) |
Den nya informations- och kommunikationstekniken kan spela en viktig roll vid förmedling av kompletterande information till konsumenterna, eftersom den gör det möjligt att utbyta information snabbt och till en låg kostnad. Man kan föreställa sig att konsumenterna får tillgång till kompletterande information via terminaler som placeras i livsmedelsaffärer. Dessa terminaler skulle, genom läsning av streckkoden, ge information om produkten. Det är också möjligt att föreställa sig att konsumenterna får tillgång till ytterligare information via en webbsida på Internet. ▐ |
(27) |
Vissa ingredienser och andra ämnen kan , när de används vid tillverkningen av livsmedel och fortfarande finns kvar, förorsaka allergi eller intolerans hos människor , och i vissa enskilda fall kan de rentav utgöra en hälsorisk för de drabbade. Det är därför viktigt att uppgifter om förekomsten av livsmedelstillsatser, processhjälpmedel och andra ämnen med vetenskapligt påvisad allergiframkallande effekt eller som ökar sjukdomsrisken ges till konsumenter, så att framför allt de som lider av allergi eller intolerans mot ett livsmedel kan göra riktade val och välja livsmedel som är säkra för dem . Även spår av sådana ämnen bör anges så att personer med allvarligare allergier kan göra trygga val. Gemensamma regler bör i detta syfte utarbetas. |
(28) |
Livsmedelsetiketter bör vara tydliga och förståeliga för att hjälpa konsumenter som vill göra målinriktade livsmedels- och kostval. Studier visar att god läsbarhet är en viktig faktor för i hur hög grad informationen i märkningen påverkar konsumenterna och att oläsbar produktinformation är en av de största orsakerna till att konsumenter är missnöjda med livsmedelsetiketter. S ådana faktorer som teckensnitt, färg och kontrastverkan i förening med varandra bör därför beaktas. |
(29) |
För att säkerställa att livsmedelsinformation ges, är det nödvändigt att inkludera distansförsäljning av livsmedel. Även om det är klart att livsmedel som säljs på distans bör uppfylla samma informationskrav som livsmedel som säljs i affärer, är det nödvändigt att förtydliga att den relevanta obligatoriska livsmedelsinformationen i dessa fall även måste finnas tillgänglig innan köpet avslutas. |
(30) |
För att konsumenterna ska få den livsmedelsinformation som de behöver för att kunna göra välgrundade val, bör det även för alkoholhaltiga blanddrycker ges information om deras ingredienser. |
(31) |
Kommissionen bör tillsammans med medlemsstaterna fastställa en definition av drycker såsom alkoläsk, vilka är särskilt utformade för att tilltala ungdomar, i enlighet med Europaparlamentets resolution av den 5 september 2007 om en EU-strategi för att stödja medlemsstaterna i arbetet med att minska de alkoholrelaterade skadorna (13) , Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande av den 18 september 2008 om livsmedelsinformation till konsumenterna, kommissionens arbete och allmänhetens oro över alkoholrelaterade skador, särskilt bland unga och utsatta konsumenter. Eftersom alkoläskerna är alkoholhaltiga bör de omfattas av strängare märkningskrav och förvaras åtskilt från läskedrycker i affärerna. |
(32) |
Det är även viktigt att konsumenterna ges information om andra alkoholhaltiga drycker. Det finns redan särskilda unionsbestämmelser för märkning av vin. I rådets förordning (EG) nr 1493/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (14) finns en uttömmande uppsättning tekniska normer som täcker alla oenologiska metoder, framställningsmetoder och sätt att presentera och märka viner, vilket säkerställer att alla steg i kedjan omfattas och att konsumenterna är skyddade och får ordentlig information. I synnerhet beskrivs i den förordningen på ett precist och uttömmande sätt de ämnen som kan komma att användas i produktionsprocessen, tillsammans med villkoren för användningen av dem, genom en positivlista över oenologiska metoder och behandlingar. Metoder som inte ingår i denna lista är förbjudna. Det är därför lämpligt att vin tills vidare undantas från kravet på ingrediensförteckning och näringsvärdesdeklaration. För öl och spritdrycker enligt definitionen i artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 av den 15 januari 2008 om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, spritdrycker (15), ska samma slags undantag gälla för att säkerställa ett konsekvent tillvägagångssätt och överensstämmelse med villkoren för vin. Kommissionen kommer emellertid att lägga fram en rapport fem år efter den här förordningens ikraftträdande och kan då, vid behov, föreslå särskilda krav inom ramen för den här förordningen. |
(33) |
Det bör vara obligatoriskt att lämna in uppgift om ett livsmedels härkomstland eller härkomstort i enlighet med artikel 9.1 k om avsaknad av denna uppgift kan vilseleda konsumenterna i fråga om livsmedlets rätta ursprungsland eller härkomstort. I övriga fall bör uppgift om ursprungsland eller härkomstort lämnas på ett sätt som inte vilseleder konsumenterna och bör baseras på tydligt definierade kriterier som säkerställer lika villkor för näringslivet och förbättrar konsumenternas förståelse av informationen om ett livsmedels ursprungsland eller härkomstort. Dessa kriterier bör inte gälla uppgifter relaterade till livsmedelsföretagarens namn eller adress. |
(34) |
Om livsmedelsföretagare anger att ett livsmedels ursprung är unionen för att fästa konsumenternas uppmärksamhet på varans kvaliteter och EU:s produktionsnormer måste dessa uppgifter uppfylla de harmoniserade kriterierna. Detsamma gäller i förekommande fall för medlemsstaternas uppgifter. |
(35) |
Europeiska unionens bestämmelser om ursprung som inte medför förmånsbehandling fastställs i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (16) och dess tillämpningsföreskrifter i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 (17). Ett livsmedels ursprungsland kommer att fastställas enligt de bestämmelserna, som handlare och myndigheter känner till väl och som därför bör underlätta tillämpningen. |
(36) |
Näringsvärdesdeklarationen på ett livsmedel innehåller uppgifter om innehållet av energi och vissa näringsämnen och ingredienser i livsmedel. Obligatorisk näringsvärdesinformation på förpackningens framsida och baksida bör stödjas med hjälp av sådana åtgärder från medlemsstaternas sida som en handlingsplan för näringsfrågor, som ingår som ett led i deras folkhälsopolitik och ger specifika rekommendationer för utbildning av allmänheten i näringsfrågor och främja välgrundade livsmedelsval. |
(37) |
I kommissionens ovannämnda vitbok av den 30 maj 2007 framhålls vissa näringsämnen som är viktiga för folkhälsan. Det är därför lämpligt att kraven på obligatorisk näringsvärdesinformation följer vitbokens rekommendationer . |
(38) |
Konsumenterna är i allmänhet inte medvetna om alkoholhaltiga dryckers bidrag till deras totala näringsintag. Det skulle därför vara till nytta om tillverkarna lämnade information om energiinnehållet i alkoholhaltiga drycker . |
(39) |
För att säkerställa att unionslagstiftningen ger rättssäkerhet och är koherent bör frivilliga näringspåståenden och hälsopåståenden på livsmedelsetiketter göras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (18). |
(40) |
För att undvika onödig belastning på livsmedelstillverkarna och livsmedelssäljarna bör vissa kategorier av livsmedel som är obearbetade, eller för vilka näringsvärdesinformation inte är en avgörande faktor vid konsumenternas köpbeslut, eller vilkas yttre förpackning eller etikett är så liten att den obligatoriska märkningen inte ryms där , undantas från kravet på en obligatorisk näringsvärdesdeklaration, såvida inte det i annan unionslagstiftning föreskrivs att sådan information måste uppges. |
(41) |
Informationen bör vara ▐ lätt att förstå för att uppskattas av genomsnittskonsumenten och för att tjäna det informationssyfte för vilket den införs. Det är lämpligt att informationen presenteras i ett och samma synfält, för att säkerställa att konsumenterna enkelt kan se den viktigaste näringsvärdesinformationen när de köper livsmedel ▐. |
(42) |
Nya sätt att uttrycka näringsvärdesdeklarationen, på andra sätt än per 100 g/100 ml/portion, som används av vissa medlemsstater och organ i livsmedelsbranschen tyder på att konsumenterna ställer sig positiva till sådana system eftersom de kan hjälpa dem att göra snabba val. Det finns emellertid inga vetenskapliga uppgifter från hela unionen om hur genomsnittskonsumenten förstår och använder de alternativa sätten att uttrycka informationen. För att produkter i olika förpackningsstorlekar ska kunna jämföras är det därför lämpligt att näringsvärdet fortfarande obligatoriskt anges per 100 g/100 ml samt att dessutom uppgifter per portion tillåts , om så är lämpligt. Om livsmedlet är färdigförpackat i portionsförpackning bör det vara obligatoriskt att ange näringsvärdet per portion. För att undvika vilseledande uppgifter vid portionsangivelserna bör portionernas storlek standardiseras över hela unionen genom ett samrådsförfarande. |
(43) |
Deklarationen i det huvudsakliga synfältet av mängden av näringskomponenter och jämförelseindikatorer i en lätt igenkännlig form möjliggör en bedömning av ett livsmedels näringsegenskaper och bör i sin helhet betraktas som en del av näringsvärdesdeklarationen och inte behandlas som en grupp enskilda påståenden. |
(44) |
Erfarenheterna visar att frivillig livsmedelsinformation ofta utformas på ett sätt som försämrar den obligatoriska livsmedelsinformationens tydlighet. Det bör därför fastställas kriterier som hjälper livsmedelsföretagare och tillsynsmyndigheter att nå en balans mellan obligatorisk och frivillig livsmedelsinformation. |
(45) |
Uppgifter om potentiella allergener är mycket viktiga för allergiker i samband med livsmedel som inte är färdigförpackade och livsmedel i storkök . Konsumenterna bör därför alltid kunna få tillgång till denna information. |
(46) |
Medlemsstaterna bör inte få anta andra bestämmelser än dem som fastställs i denna förordning på det område som harmoniseras i förordningen, om det inte särskilt anges i den. Eftersom nationella märkningskrav kan hindra den fria rörligheten på den inre marknaden bör medlemsstaterna kunna visa varför vissa åtgärder är nödvändiga och ange vilka mått och steg de kommer att vidta för att se till att åtgärderna tillämpas på det sätt som är till minst hinder för handeln. |
(47) |
Bestämmelserna om livsmedelsinformation bör kunna anpassas till sociala, ekonomiska och tekniska förhållanden som förändras snabbt. |
(48) |
När det gäller vissa aspekter av livsmedelsinformation som ger upphov till nya innovativa och moderna affärsmetoder är det nödvändigt att tillåta försök och konsumentforskning i tillräcklig omfattning och att ge grundliga kunskaper om de bästa systemen. Unionens lagstiftning om livsmedelsinformation bör i dessa fall därför begränsas till de obligatoriska, väsentliga krav som bestämmer nivån på konsumentskyddet och konsumentinformationen och lämna utrymme för flexibilitet i fråga om hur kraven uppfylls, på ett sätt som är förenligt med bestämmelserna om den inre marknaden. |
(49) |
För att säkerställa att mer detaljerade krav på livsmedelsinformation utformas och fastställs på ett dialektiskt sätt och utgår från bästa metoder, bör det finnas flexibla mekanismer på unionsnivå och nationell nivå som grundas på öppna och tydliga offentliga samråd och kontinuerlig samverkan mellan många olika representativa berörda parter. Dessa mekanismer kan leda till att nationella icke-bindande system utarbetas på grundval av grundlig konsumentforskning och brett samråd med berörda parter. Det bör finnas mekanismer som ger konsumenterna möjlighet att identifiera livsmedel som märkts i enlighet med det nationella systemet, t.ex. ett identifieringsnummer eller en symbol. |
(50) |
För att säkerställa att resultaten i medlemsstaterna är likvärdiga är det nödvändigt att främja ständigt utbyte av bästa metoder och erfarenheter mellan medlemsstaterna och med kommissionen och uppmuntra berörda parter att delta i dessa utbyten. |
(51) |
Medlemsstaterna bör utföra offentliga kontroller för att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning följs i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (19). |
(52) |
Hänvisningarna till direktiv 90/496/EEG i förordning (EG) nr 1924/2006 och i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1925/2006 av den 20 december 2006 om tillsättning av vitaminer och mineralämnen samt vissa andra ämnen i livsmedel (20) bör uppdateras så att hänsyn tas till den här förordningen. Förordningarna (EG) nr 1924/2006 och (EG) nr 1925/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. |
(53) |
För att göra det möjligt för berörda parter, särskilt små och medelstora företag, att förse sina varor med näringsvärdesinformation, bör tillämpningen av bestämmelserna om obligatorisk näringsvärdesinformation ske gradvis genom utökade övergångsperioder, med en ytterligare övergångsperiod för mikroföretag. |
(54) |
Varor från den hantverksmässiga livsmedelsindustrin samt färska beredningar, som inom detaljhandeln med livsmedel tillverkats direkt på försäljningsstället, kan innehålla ämnen som framkallar allergier eller intolerans hos känsliga personer. Eftersom just icke-färdigförpackade livsmedel säljs vid direkt kundkontakt bör motsvarande upplysningar kunna fås till exempel muntligen från försäljaren eller med hjälp av ett klart synligt anslag i försäljningslokalen eller framlagt informationsmaterial. |
(55) |
Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
(56) |
Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå . |
(57) |
För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet bör kommissionen ges genomförandebefogenheter för att anta tekniska riktlinjer för tolkningen av förteckningen över ingredienser som orsakar allergi eller intolerans, för att bestämma hur datum för minsta hållbarhetstid bör anges samt för ställningstagande till nationella bestämmelser som antagits av en medlemsstat. I enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget bör regler och allmänna principer för medlemsstaternas mekanismer för övervakning av hur kommissionen utövar sina genomförandebefogenheter fastställas på förhand med hjälp av en förordning antagen enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. I avvaktan på att denna nya förordning antas och med hänsyn tagen till att denna förordning måste antas så snabbt som möjligt bör medlemsstaternas övervakning utföras i enlighet med bestämmelserna i rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (21) till den del dessa föreskrifter fortfarande stämmer överens med de ändrade fördragen, med undantag för det föreskrivande förfarandet med kontroll som inte är tillämpligt, under förutsättning att dessa bestämmelser är förenliga med de ändrade fördragen. Hänvisningar till dessa bestämmelser bör dock ersättas med hänvisningar till de regler och principer som fastställts i den nya förordningen, så fort den förordningen träder i kraft. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Syfte och tillämpningsområde
▐
1. I denna förordning fastställs allmänna principer, krav och ansvarsområden i fråga om livsmedelsinformation, i synnerhet livsmedelsmärkning. I förordningen fastställs metoder som ska trygga konsumenternas rätt till information och förfaranden för tillhandahållande av livsmedelsinformation, med hänsyn till behovet av tillräcklig flexibilitet för att man ska kunna reagera på framtida utvecklingar och nya informationskrav.
2. Denna förordning gäller alla steg i livsmedelskedjan vilka rör tillhandahållandet av livsmedelsinformation till slutkonsumenterna .
Den ska gälla alla färdigförpackade livsmedel som är avsedda för överlåtelse till slutkonsumenter ▐ och livsmedel som är avsedda för storkök.
Den ska inte gälla livsmedel som förpackas direkt på försäljningsstället innan de överlåts till slutkonsumenten.
Storkökstjänster som utförs av trafik- eller transportföretag omfattas av denna förordning endast om tjänsterna erbjuds under transporter mellan två punkter på unionens territorium.
3. Denna förordning ska endast tillämpas på livsmedel som beretts som ett led i affärsverksamhet, varvid begreppet affärsverksamhet förutsätter att verksamheten i viss mån utövas fortlöpande och är organiserad. Verksamhet som tillfällig hantering, servering och försäljning av livsmedel av privatpersoner i samband med t.ex. välgörenhet eller lokala marknader och sammankomster omfattas inte av denna förordning.
4. Livsmedel från tredjeländer får distribueras i unionen endast om de uppfyller kraven i denna förordning.
5. Denna förordning ska inte påverka tillämpningen av märkningskrav som föreskrivs i särskild unionslagstiftning om vissa livsmedel. Kommissionen ska senast den … (22) offentliggöra en omfattande och uppdaterad förteckning över alla märkningskrav som föreskrivs i särskild unionslagstiftning om vissa livsmedel och göra förteckningen tillgänglig på Internet.
Senast den … (23) ska kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om hur dessa särskilda märkningskrav uppfyller denna förordning. Om så är lämpligt ska kommissionen till rapporten foga ett lämpligt förslag om ändring av denna förordning.
Artikel 2
Definitioner
1. I denna förordning ska följande definitioner gälla:
a) |
Definitionerna av ”livsmedel”, ”livsmedelslagstiftning”, ”livsmedelsföretag”, ”livsmedelsföretagare”, ”detaljhandel”, ”utsläppande på marknaden” och ”slutkonsument” i artiklarna 2, 3.1, 3.2, 3.3, 3.7, 3.8 och 3.18 i förordning (EG) nr 178/2002. |
b) |
Definitionerna av ”bearbetning”, ”obearbetade produkter” och ”bearbetade produkter” i artikel 2.1 m, n och o i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (24). |
c) |
Definitionerna av ”livsmedelstillsatser” och ”processhjälpmedel” i artikel 1.2 och 1.3 a i rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel (25). |
d) |
Definitionen av ”arom” i artikel 1.2 a i rådets direktiv 88/388/EEG av den 22 juni 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om aromer för användning i livsmedel och om ursprungsmaterial vid framställning av sådana aromer (26). |
e) |
Definitionerna av ”kött” och ”maskinurbenat kött” i punkt 1.1 och 1.14 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (27). |
f) |
Definitionerna av ”påstående”, ”näringsämne”, ”annat ämne”, ”äringspåstående” och ”hälsopåstående” i artikel 2.2.1–2.2.5 i förordning (EG) nr 1924/2006. |
2. Dessutom gäller följande definitioner:
a) ”livsmedelsinformation”: information om ett livsmedel som görs tillgänglig för slutkonsumenterna genom en etikett, annat åtföljande material eller andra metoder, inklusive modern teknik eller muntlig kommunikation. Definitionen omfattar inte kommersiella meddelanden enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden. (28).
▐
b) ”storkök”: varje inrättning (inklusive en automat, ett fordon eller ett fast eller mobilt försäljningsstånd), t.ex. restauranger, personalrestauranger, skolor , sjukhus och cateringföretag , där man i sin affärsverksamhet tillagar livsmedel ▐ avsedda att direkt konsumeras av slutkonsumenter.
c) ”färdigförpackat livsmedel”: varje enskild vara som i oförändrat skick är avsedd att tillhandahållas slutkonsumenter och storkök och som består av ett livsmedel i en förpackning ▐, oavsett om förpackningen omsluter livsmedlet helt eller endast delvis, men förutsatt att förpackningen omsluter livsmedlet på ett sådant sätt att innehållet inte kan ändras utan att förpackningen öppnas eller ändras.
d) ”icke-färdigförpackat livsmedel”:
livsmedel som i oförpackad form erbjuds slutkonsumenten och först vid försäljningen till slutkonsumenten förpackas, om så över huvud taget sker, samt livsmedel och färska beredningar som färdigförpackas på försäljningsstället för direkt försäljning.e) ”hantverksmässigt framställda livsmedel”:
livsmedel som framställts direkt för konsumenten i ett företag som i enlighet med nationell handelsrättslig lagstiftning har registrerats som ett hantverksföretag.f) ”ingrediens”: varje ämne, inklusive livsmedelstillsatser och livsmedelsenzymer, och varje ingrediens i en sammansatt ingrediens som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel och som ingår i den färdiga varan, om än i annan form ▐.
g) ”härkomstort”: land eller region där jordbruksprodukterna eller jordbruksingredienserna i sin helhet framställts, i enlighet med artikel 23.2 i förordning (EEG) nr 2913/92.
h) ”sammansatt ingrediens”: en ingrediens som själv är en produkt av fler än en ingrediens.
i) ”etikett”: varje påskrift, märke, bild eller annan beskrivning som återges i skrift, tryck, stencil, prägling, relief eller stämpel på en behållare som innehåller livsmedel eller som fästs på denna.
j) ”märkning”: ord, uppgift, varumärke, märkesnamn, illustration eller symbol som gäller ett livsmedel och som anbringas på förpackning, dokument, meddelande, etikett, ring eller krage som medföljer eller avser sådant livsmedel.
k) ”synfält”: samtliga ytor på en förpackning som kan läsas från ett och samma blickfält, vilket ger konsumenterna snabb och enkel tillgång till märkningsinformation ▐.
l) ”läsbarhet”: skrift, tryck, prägel, markering, gravyr, stämpling etc. som gör det möjligt för en konsument med normal syn att utan optiska hjälpmedel ta del av texter, såsom etiketter på och märkning av livsmedel; läsbarheten betingas av teckenstorlek, teckensnitt, strecktjocklek, avstånd mellan ord och bokstäver, radavstånd, förhållandet mellan bokstävernas bredd och höjd samt kontrasten mellan text och bakgrund.
▐
m) ”vedertagen beteckning”: en beteckning som uppfattas som livsmedlets beteckning utan att konsumenterna i den medlemsstat där livsmedlet saluförs behöver ytterligare förklaringar.
n) ”beskrivande beteckning”: en beteckning som ger en beskrivning av livsmedlet, och vid behov dess användning, som är tillräckligt tydlig för att konsumenterna ska kunna känna till dess sanna natur och särskilja det från andra varor som det skulle kunna förväxlas med.
▐
o) ”livsmedel med en enda ingrediens”:
alla livsmedel som utöver salt, socker, kryddor, vatten, tillsatsämnen, aromer eller enzymer innehåller endast en ingrediens.p) ”väsentliga krav”: de krav som fastställer nivån på konsumentskydd och livsmedelsinformation i en viss fråga och som fastställts i en unionsrättsakt .
q) ”bästföredatum”: den dag fram till vilken livsmedlet vid angiven förvaring , eller vid sådan särskild förvaring som anges på förpackningen, har kvar sina särskilda egenskaper.
r) ”sista förbrukningsdag”:
den dag då livsmedlet senast ska förbrukas och efter vilken det inte längre får vare sig tillhandahållas en konsument såsom livsmedel eller vidareförädlas.s) ”tillverkningsdatum”:
den dag då livsmedlet tillverkats och, i förekommande fall, förpackats och djupfrysts.t) ”bästa metoder”: normer, system, initiativ eller annan verksamhet som stöds av behöriga myndigheter och som genom erfarenhet och forskning har visat sig vara de effektivaste för flertalet konsumenter och som anses vara exempel som andra bör följa.
u) ”livsmedelsimitation”:
ett livsmedel som ger sken av att vara ett annat livsmedel och där en normalt ingående ingrediens helt eller delvis blandas med eller ersätts med en annan ingrediens.3. I detta direktiv avses med ett livsmedels ”ursprungsland” ett livsmedels ursprung som fastställts i enlighet med artiklarna 23–26 i förordning (EEG) nr 2913/92.
4. De särskilda definitionerna i bilaga I ska också gälla.
KAPITEL II
ALLMÄNNA PRINCIPER FÖR LIVSMEDELSINFORMATION
Artikel 3
Allmänna mål
1. Syftet med livsmedelsinformation är att uppnå en hög nivå av hälsoskydd, insyn och jämförbarhet i fråga om livsmedel, något som ligger i konsumenternas intresse och ska ge en utgångspunkt för välgrundade val och säker användning av livsmedel.
2. Livsmedelsmärkningen ska för genomsnittskonsumenten vara lätt igenkännlig, läsbar och begriplig.
3. Syftet med lagstiftningen om livsmedelsinformation är att uppnå fri rörlighet i unionen för livsmedel som produceras och marknadsförs lagligt ▐.
4. När nya krav införs i livsmedelslagstiftningen , såvida inte dessa krav inte avser skydd av människors hälsa, ska en övergångsperiod beviljas efter det att de nya kraven trätt i kraft, under vilken livsmedel vars etiketter inte uppfyller de nya kraven får släppas ut på marknaden och lager av sådana livsmedel som släppts ut på marknaden före övergångsperiodens slut får fortsätta att saluföras tills de är slut. Då nya märkningsbestämmelser för livsmedel införs ska de åtföljas av ett enhetligt första tillämpningsdatum som ska fastställas av kommissionen i samråd med medlemsstaterna och intressegrupper.
Artikel 4
Principer för obligatorisk livsmedelsinformation
1. Livsmedelsinformation som enligt lagstiftningen är obligatorisk ska särskilt gälla information som faller inom en av följande kategorier:
a) |
Information om livsmedlets identitet och sammansättning, mängder, egenskaper eller andra särdrag. |
b) |
Information om skydd av konsumenternas hälsa och säker användning av ett livsmedel. Detta gäller särskilt information om
|
c) |
Information om näringsegenskaper så att konsumenterna, även de som har särskilda kostbehov, kan göra välgrundade val. |
2. När behovet av obligatorisk livsmedelsinformation övervägs, ska det tas hänsyn till potentiella kostnader och fördelar för de berörda parterna, inklusive konsumenter, producenter med flera, med att tillhandahålla vissa uppgifter ▐.
Artikel 5
Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet
Åtgärder inom ramen för lagstiftningen om livsmedelsinformation som sannolikt påverkar folkhälsan ska antas efter samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (myndigheten).
KAPITEL III
ALLMÄNNA KRAV PÅ LIVSMEDELSINFORMATION OCH LIVSMEDELSFÖRETAGARNAS SKYLDIGHETER
Artikel 6
Grundläggande krav
Varje livsmedel som är avsett för slutkonsumenter eller storkök ska åtföljas av livsmedelsinformation i enlighet med denna förordning.
Artikel 7
Rättvisande information
1. Livsmedelsinformation får inte vara vilseledande ▐, i synnerhet
a) |
genom att livsmedlet beskrivits och/eller i bild presenterats på ett sätt som skulle kunna vilseleda konsumenterna om dess natur, identitet, egenskaper, sammansättning, enskilda ingredienser och mängderna av dem i livsmedlet , hållbarhet, ursprungsland eller härkomstort, framställnings- eller produktionsmetod, |
b) |
genom att konsumenterna med hjälp av beskrivningen eller presentationer i bild på förpackningen förleds att tro att livsmedlet innehåller någon viss produkt eller ingrediens, fastän det egentligen handlar om ett imiterat livsmedel eller ett livsmedel som innehåller en ersättning för en ingrediens som normalt används i en produkt. I sådana fall ska förpackningen på väl synlig plats förses med tillägget ”imitation” eller ”tillverkad med (beteckning för det ersättande ämnet) i stället för (beteckning för det ämne som ersatts)”, |
c) |
genom att det, i samband med köttprodukter, antyds att det handlar om ett sammanhängande köttstycke trots att produkten består av sammanfogade köttstycken. I sådana fall ska produkten på förpackningens framsida märkas med hänvisningen ”sammanfogat kött – består av sammansatta köttstycken”, |
d) |
genom att livsmedlet tillskrivs verkningar eller egenskaper som det inte har, |
e) |
genom att det antyds att livsmedlet har speciella egenskaper, då i själva verket alla liknande livsmedel har sådana egenskaper , eller genom att det särskilt framhålls att vissa ingredienser och/eller näringsämnen inte ingår i livsmedlet, trots att de i princip inte brukar ingå i livsmedel av motsvarande slag, |
f) |
genom att det i reklamen för ett livsmedel uttryckligen påstås att innehållet av socker och/eller fett avsevärt minskats, trots att energiinnehållet inte samtidigt (uttryckt i kilojoule eller kilokalorier) minskats i motsvarande grad, |
g) |
genom att beteckningen ”lämpligt för personer med särskilda kostbehov” används trots att livsmedlet inte motsvarar unionsbestämmelserna för livsmedel för personer med sådana behov, |
h) |
i fråga om mjölk, genom att påstå att mjölken är ”färsk” om sista förbrukningsdagen följer mer än sju dygn efter förpackningsdagen. |
2. Livsmedelsinformation ska vara korrekt, tydlig och lätt att förstå för konsumenterna.
3. Om inte annat följer av undantag i unionslagstiftning för naturliga mineralvatten och specialdestinerade livsmedel, får livsmedelsinformation inte tillskriva livsmedel förmågan att förebygga, behandla eller bota mänskliga sjukdomar eller antyda sådan förmåga.
4. Punkterna 1 och 3 ska även tillämpas på
a) |
reklam, |
b) |
presentationen av livsmedel, särskilt med avseende på deras form, utseende eller förpackning, de förpackningsmaterial som används och det sätt på vilket livsmedlen arrangeras samt den miljö i vilken de exponeras. |
Artikel 8
Skyldigheter
1. Den person som är ansvarig för livsmedelsinformationen ska se till att märkningsuppgifterna finns med och ▐ är korrekta.
2. Med den person som är ansvarig för livsmedelsinformationen avses den livsmedelsföretagare som för första gången släpper ut ett livsmedel på unionens marknad eller, i förekommande fall, den livsmedelsföretagare under vars namn eller firmanamn livsmedlet saluförs.
3. Livsmedelsföretagare ska , i den utsträckning som livsmedelsinformationen hänför sig till det företag som står under deras kontroll, se till att den information som tillhandahålls uppfyller bestämmelserna i denna förordning .
4. Livsmedelsföretagare som ansvarar för detaljhandels- eller distributionsverksamhet som inte påverkar livsmedelsinformationen ska, inom ramen för sin verksamhet, med vederbörlig omsorg bidra till att bestämmelserna för livsmedelsinformation följs , i synnerhet genom att avhålla sig från att leverera livsmedel som de, på grundval av den information som de besitter samt i egenskap av fackmän, vet eller misstänker inte uppfyller kraven.
5. Livsmedelsföretagare ska, inom det företag som står under deras kontroll, säkerställa att information om livsmedel som inte är färdigförpackade görs tillgänglig för den företagare som hanterar livsmedlet för återförsäljning eller vidareförädling så att vederbörande på begäran kan tillhandahålla slutkonsumenterna den obligatoriska livsmedelsinformation som anges i artikel 9.1 a–c och f och h .
6. I följande fall ska livsmedelsföretagare, inom det företag som står under deras kontroll, säkerställa att de obligatoriska uppgifter som krävs enligt artikel 9 finns på den yttre förpackning i vilken livsmedlet presenteras när det saluförs, eller i de handelsdokument som avser livsmedlen, om det kan garanteras att dessa dokument antingen åtföljer de livsmedel som de avser eller skickas före eller samtidigt med leveransen:
a) |
När färdigförpackade livsmedel är avsedda för slutkonsumenter men saluförs i ett handelsled före försäljningen till slutkonsumenten och under förutsättning att försäljning till storkök inte sker i detta handelsled. |
b) |
När färdigförpackade livsmedel är avsedda för leverans till storkök för beredning, behandling eller uppdelning. |
Trots vad som sägs i första stycket ska livsmedelsföretagare säkerställa att de uppgifter som avses i artikel 9.1 a, e, f, h och j även finns på den yttre förpackning i vilken livsmedlet presenteras när det saluförs.
KAPITEL IV
OBLIGATORISK LIVSMEDELSINFORMATION
AVSNITT 1
INNEHÅLL OCH PRESENTATION
Artikel 9
Förteckning över obligatoriska uppgifter
1. I enlighet med artiklarna 11-33 och om inget annat följer av undantagen i detta kapitel, ska det vara obligatoriskt att ange följande uppgifter:
a) |
Det namn under vilket varan säljs . |
b) |
Ingrediensförteckningen. |
c) |
Ingredienser som förtecknas i bilaga II och som orsakar allergi eller intolerans samt ämnen som framställts därav , med iakttagande av specifika bestämmelser för livsmedelsprodukter som inte är färdigförpackade . |
d) |
Mängden av vissa ingredienser eller kategorier av ingredienser enligt bilaga VII . |
e) |
Livsmedlets nettoinnehåll vid förpackningstillfället . |
f) |
Bästföredatum eller , i fråga om livsmedel som ur mikrobiologisk synpunkt är lättfördärvliga, sista förbrukningsdag. |
g) |
Tillverkningsdatum för djupfrysta produkter. |
h) |
Särskilda förvarings- och/eller användningsanvisningar , inklusive uppgifter om djupfrysning och lagringsvillkor samt om hur produkten ska förvaras före och efter öppnandet av förpackningen, om det utan dessa upplysningar skulle vara omöjligt att använda livsmedlet på rätt sätt . |
i) |
Bruksanvisning, om det utan en sådan skulle vara omöjligt att använda livsmedlet på rätt sätt. |
j) |
Namnet ▐ , firmanamnet eller registrerat varumärke på och adressen till tillverkaren ▐ som är etablerad inom unionen, förpackaren och, för produkter från tredjeländer, namnet på säljaren/importören eller, i tillämpliga fall, på livsmedelsföretagaren i vilkens namn eller firmanamn livsmedlet marknadsförs . |
k) |
Uppgift om ▐ härkomstland eller ort för följande varor:
För alla andra livsmedel ska härkomstlandet- eller orten anges i de fall där underlåtenhet att lämna sådana uppgifter skulle kunna vilseleda konsumenterna på ett avgörande sätt i fråga om livsmedlets rätta härkomstland- eller ort, i synnerhet om den information som åtföljer livsmedlet eller etiketten som helhet annars skulle antyda att livsmedlet har ett annat ursprungsland eller en annan härkomstort; i dessa fall det fastställas hur uppgifterna ska lämnas genom delegerade akter i enlighet med bestämmelserna i artikel 42 med förbehåll för de villkor som anges i 43 och 44. ▐ |
l) |
För drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol, den faktiska alkoholhalten uttryckt i volym. |
m) |
En näringsvärdesdeklaration. |
2. Uppgifterna i punkt 1 ska anges med ord och siffror ▐.
▐
Artikel 10
Undantag för mikroföretag
Produkter tillverkade för hand av mikroföretag ska undantas från de krav som anges i artikel 9.1m. Dessa produkter får också undantas från informationskraven i artikel 9.1 a–l, om de säljs på produktionsstället och försäljningspersonalen på begäran kan stå till tjänst med information. Alternativt får informationen ges via etiketter på hyllorna.
Artikel 11
Ytterligare obligatoriska uppgifter för vissa typer eller kategorier av livsmedel
1. Förutom de uppgifter som anges i artikel 9.1 fastställs ytterligare obligatoriska uppgifter för vissa typer eller kategorier av livsmedel i bilaga III.
2. Kommissionen får ändra bilaga III genom delegerade akter i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44 . ▐
▐
Artikel 12
Mått och vikt
Artikel 9 ska inte påverka tillämpningen av mer specifika unionsbestämmelser om mått och vikt. Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/45/EG av den 5 september 2007 om fastställande av bestämmelser för färdigförpackade varors nominella mängder (29) ska följas.
Artikel 13
Obligatorisk livsmedelsinformations tillgänglighet och placering
1. Den obligatoriska livsmedelsinformationen enligt denna förordning ska finnas tillgänglig och vara lättåtkomlig för alla livsmedel.
2. För färdigförpackade livsmedel ska den obligatoriska livsmedelsinformationen finnas på förpackningen ▐.
▐
Artikel 14
Presentation av obligatoriska uppgifter
1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskild unionslagstiftning tillämplig på vissa livsmedel i fråga om kraven i artikel 9.1 a-l, ska de obligatoriska uppgifterna i artikel 9.1, när de anges på förpackningen eller den etikett som är fäst vid denna, vara tryckta på förpackningen eller etiketten ▐ på ett sådant sätt att de klart och tydligt går att läsa . Hänsyn ska tas till sådana kriterier som teckenstorlek, teckensnitt, kontrasten mellan text och bakgrund, radtäthet och teckentäthet.
Kommissionen ska inom ramen för ett samrådsförfarande, tillsammans med berörda parter, bland dem också konsumentorganisationer, genom delegerade akter i enlighet med artikel 42 och på de villkor som fastställs i artiklarna 43 och 44, ta fram bindande riktlinjer för läsligheten i konsumentinformation om livsmedel.
2. När det gäller specialdestinerade livsmedel enligt definitionen i kommissionens direktiv 1999/21/EG av den 25 mars 1999 om dietlivsmedel för speciella medicinska ändamål (30) och modersmjölkersättning, tillskottsnäring och avvänjningskost för spädbarn och småbarn, vilka omfattas av kommissionens direktiv 2006/141/EG av den 22 december 2006 om modermjölksersättning och tillskottsnäring (31) och av kommissionens direktiv 2006/125/EG av den 5 december 2006 om spannmålsbasreade livsmedel och barnmat för spädbarn och småbarn (32) och för vilka ytterligare obligatoriska märkningskrav gäller, förutom dem som avses i artikel 9.1 i denna förordning, ska sådan teckenstorlek användas att livsmedelsinformationen till konsumenterna blir läsbar och kraven på information som hänför sig till livsmedlens speciella användningsändamål kan uppfyllas.
3. De uppgifter som anges i artikel 9.1 a, e och l ska finnas i samma synfält.
▐
4. Punkt 3 ska inte tillämpas på de livsmedel som avses i artikel 17.1 och 17.2. Medlemsstater som har fler än ett officiellt språk får anta särskilda nationella bestämmelser för sådana förpackningar eller behållare.
5. Förkortningar, inbegripet initialer, får inte användas om de kan vilseleda konsumenterna.
6. Obligatorisk livsmedelsinformation ska placeras på väl synlig plats så att den är lätt att se, klart läsbar och, om så är tillämpligt, outplånlig. Annan text, illustrationer eller annat infogat material eller livsmedelsförpackningen själv, till exempel till följd av häftflikar, får inte på något sätt dölja, skymma ▐ eller avbryta den obligatoriska livsmedelsinformationen.
7. Den obligatoriska livsmedelsinformationen får varken leda till att storleken och/eller massan på livsmedlets förpacknings- eller förvaringsmaterial ökar, eller öka miljöbelastningen på något annat sätt.
Artikel 15
Distansförsäljning
Utan att det påverkar informationskraven i artikel 9 ska följande gälla i fråga om livsmedel som erbjuds till försäljning genom tekniker för distanskommunikation enligt definitionen i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 97/7/EG av den 20 maj 1997 om konsumentskydd vid distansavtal (33):
a) |
Den livsmedelsinformation som föreskrivs i artiklarna 9 och 29 ska på kundens begäran finnas tillgänglig innan köpet avslutas och får finnas på stödmaterialet för distansförsäljningen eller tillhandahållas på andra lämpliga sätt. |
b) |
De uppgifter som anges i artikel 9.1 f och i är obligatoriska först när varan levereras. |
Artikel 16
Språkkrav
1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9.2 ska obligatorisk livsmedelsinformation anges på ett språk som lätt kan förstås av konsumenterna i de medlemsstater där ett livsmedel saluförs.
2. De medlemsstater där ett livsmedel saluförs får på sitt territorium föreskriva att uppgifterna ska anges på ett eller flera av unionens officiella språk.
3. Livsmedel som säljs i en skattefri zon får släppas ut på marknaden med märkning endast på engelska.
4. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 ska inte förhindra att uppgifterna anges på flera språk.
Artikel 17
Undantag från kravet att tillhandahålla vissa obligatoriska uppgifter
1. För returglas som har märkning som är outplånlig och därför saknar etikett, ring eller krage är endast uppgifterna i artikel 9.1 a, c, e och f obligatoriska.
2. För förpackningar eller behållare med en största tryckbar yta som är mindre än 80 cm2 är endast uppgifterna i artiklarna 9.1 a, c, e och f och 29.1 a obligatoriska på förpackningen eller etiketten. Det ska vara möjligt att frivilligt ange ytterligare uppgifter på förpackningen. De uppgifter som anges i artikel 9.1 b ska tillhandahållas på andra sätt eller göras tillgängliga på konsumentens begäran.
3. Utan att det påverkar tillämpningen av annan unionslagstiftning som kräver obligatorisk näringsvärdesdeklaration är den näringsvärdesdeklaration som avses i artikel 9.1 m inte obligatorisk för de livsmedel som förtecknas i bilaga IV.
4. För varor som inte är färdigförpackade och varor i storkök enligt definitionen i artikel 2.2 b är uppgifterna i artiklarna 9 och 29 inte obligatoriska.
AVSNITT 2
NÄRMARE BESTÄMMELSER OM OBLIGATORISKA UPPGIFTER
Artikel 18
Livsmedlets beteckning
1. Livsmedlets beteckning ska vara dess i tillämplig lagstiftning föreskrivna beteckning. Om det inte finns någon sådan beteckning, ska livsmedlets beteckning vara dess vedertagna beteckning eller, om det inte finns någon vedertagen beteckning eller denna inte används, ska en beskrivande beteckning av livsmedlet ges.
2. Särskilda bestämmelser om användningen av livsmedlets beteckning och uppgifter som ska åtfölja den fastställs i bilaga V.
Artikel 19
Ingrediensförteckning
1. Ingrediensförteckningen ska ha en passande överskrift eller inledning som består av eller innehåller ordet ”ingredienser”. Förteckningen ska omfatta samtliga ingredienser i livsmedlet i fallande storleksordning efter den vikt som ingrediensen hade vid framställningstidpunkten.
2. Om en produkt innehåller nanomaterial ska detta klart anges i ingrediensförteckningen med tillägget ”nano”.
3. Ingredienserna ska, om så är tillämpligt, anges med sina specifika beteckningar i enlighet med de bestämmelser som fastställs i artikel 18 och bilaga V.
4. Tekniska bestämmelser om tillämpningen av punkterna 1 och 3 fastställs i bilaga VI.
Artikel 20
Generella undantag från kravet på att förteckna ingredienser
Följande livsmedel behöver inte åtföljas av en ingrediensförteckning:
a) |
Färsk frukt och färska grönsaker, inklusive potatis, som inte skalats, delats i bitar eller behandlats på liknande sätt. |
b) |
Kolsyrat vatten, om det framgår av beskrivningen att vattnet har kolsyrats. |
c) |
Ättika som framställts genom jäsning och som utvunnits ur en enda basprodukt och inte tillsatts någon annan ingrediens. |
d) |
Ost, smör, kulturmjölk och syrad grädde som inte tillsatts någon annan ingrediens än mjölkprodukter, enzymer och kulturer av mikroorganismer som är nödvändiga för framställningen, eller det salt som behövs för framställning av annan ost än färskost och smältost. |
e) |
Alkoholhaltiga drycker . Kommissionen ska efter den … (34) lägga fram en rapport om tillämpningen av denna punkt på dessa produkter och kan låta rapporten åtföljas av särskilda åtgärder där bestämmelserna om att ge konsumenterna näringsvärdesuppgifter om dessa produkter fastställs. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke-väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för villkoren i artiklarna 43 och 44. |
f) |
Livsmedel som består av endast en ingrediens, om
|
Artikel 21
▐
Som ingredienser i livsmedel räknas inte följande ▐:
a) |
De beståndsdelar i en ingrediens som under framställningsprocessen tillfälligt avskilts men senare åter tillförts livsmedlet i proportioner som inte överskrider de ursprungliga. |
b) |
Livsmedelstillsatser och livsmedelsenzymer
|
c) |
Ämnen som används i sådana mängder som lösningsmedel eller bärare för näringsämnen, livsmedelstillsatser , enzymer eller aromer som är absolut nödvändiga. |
d) |
Ämnen som inte är livsmedelstillsatser men som används på samma sätt och med samma syfte som processhjälpmedel och som finns kvar i den färdiga varan, om än i annan form. |
e) |
Vatten
|
Artikel 22
Märkning av vissa ämnen som orsakar allergi eller intolerans
1. De ingredienser som förtecknas i bilaga II eller ämnen som härrör från en ingrediens som förtecknas i den bilagan ska, om inget annat följer av den bilagan, alltid anges på ett sådant sätt på ingrediensförteckningen att mottagarna omedelbart och tydligt kan urskilja ingrediensernas eller ämnenas potential att framkalla allergi eller intolerans .
En sådan angivelse behövs inte om
a) |
livsmedlets beteckning innehåller en klar hänvisning till ingrediensen i fråga, |
b) |
den ingrediens som förtecknas i bilaga II från vilken ett ämne härrör redan ingår i ingrediensförteckningen, eller |
c) |
livsmedlet inte är färdigförpackat; I detta fall måste det finnas ett klart synligt anslag i försäljningslokalen eller på matsedlarna om att
|
2. Förteckningen i bilaga II ska omprövas systematiskt och, vid behov, uppdateras av kommissionen på grundval av de senaste vetenskapliga och tekniska rönen genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44 .
3. Om det är nödvändigt kan tekniska riktlinjer utfärdas för tolkningen av förteckningen i bilaga II, i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 41.2.
Artikel 23
Mängdangivelse för ingredienser
1. Mängden av en ingrediens eller kategori av ingredienser som används vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel ska anges om
a) |
ingrediensen eller kategorin av ingredienser i fråga ingår i den beteckning som livsmedlet säljs under eller vanligtvis förknippas med den beteckningen av konsumenterna, eller |
b) |
ingrediensen eller kategorin av ingredienser i fråga framhävs i märkningen genom ord, bild eller grafik, eller |
c) |
ingrediensen eller kategorin av ingredienser i fråga är nödvändig för att känneteckna livsmedlet och särskilja det från varor som det skulle kunna förväxlas med på grund av sin beteckning eller sitt utseende. |
▐
2. Tekniska bestämmelser om tillämpningen av punkt 1, inklusive särskilda fall där mängden av vissa ingredienser inte behöver anges, fastställs i bilaga VII.
Artikel 24
Nettoinnehåll
1. Ett livsmedels nettoinnehåll ska, beroende på vad som är lämpligt, uttryckas i liter, centiliter, milliliter, kilogram eller gram, och anges i
a) |
volymenheter i fråga om vätskor enligt rådets direktiv 85/339/EEG av den 27 juni 1985 om förpackningar för drycker och flytande livsmedel (35) , |
b) |
viktenheter i fråga om andra varor. |
2. Kommissionen får , genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44, fastställa att vissa specificerade livsmedels nettoinnehåll får uttryckas på ett annat sätt än det som föreskrivs i punkt 1.▐
3. Tekniska bestämmelser om tillämpningen av punkt 1, inklusive särskilda fall där nettoinnehållet inte behöver anges, fastställs i bilaga VIII.
Artikel 25
Bästföredatum, sista förbrukningsdag och tillverkningsdatum
1. I fråga om livsmedel som från mikrobiologisk synpunkt är lättfördärvliga och som därför efter en kort period kan antas utgöra en omedelbar fara för människors hälsa, ska bästföredatum ersättas med sista förbrukningsdag.
2. Datumet får inte vara dolt och ska anges på väl synlig plats . Datumet ska anges enligt följande:
a) |
Bästföredatum:
|
b) |
Sista förbrukningsdag:
|
c) |
Tillverkningsdatum:
|
▐
Artikel 26
Bruksanvisning
1. Bruksanvisningen till ett livsmedel ska vara utformad så att livsmedlet kan användas på ett ändamålsenligt sätt. I tillämpliga fall ska det finnas anvisningar om kylning och förvaring och om när livsmedlet senast bör förbrukas efter det att förpackningen öppnats.
2. Kommissionen får , genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44, fastställa bestämmelser om hur bruksanvisningen ska utformas för vissa livsmedel. ▐
Artikel 27
Alkoholhalt
1. De bestämmelser som gäller uppgift om alkoholhalten uttryckt i volym ska i fråga om varor som faller under rubrikerna 22.04 och 22.05 i Gemensamma tulltaxan fastställas i de särskilda unionsbestämmelser som gäller dessa varor.
2. Den faktiska alkoholhalten uttryckt i volym för andra drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol än dem som avses i punkt 1 ska anges i enlighet med bilaga IX.
AVSNITT 3
NÄRINGSVÄRDESDEKLARATION
Artikel 28
Förhållande till andra rättsakter
1. Bestämmelserna i detta avsnitt gäller inte livsmedel som omfattas av följande rättsakter:
a) |
Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG av den 10 juni 2002 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om kosttillskott (36). |
b) |
Rådets direktiv 80/777/EEG av den 15 juli 1980 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om utvinning och saluförande av naturliga mineralvatten (37). |
2. Bestämmelserna i detta avsnitt ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 89/398/EEG av den 3 maj 1989 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om specialdestinerade livsmedel (38) och de särdirektiv som avses i artikel 4.1 i det direktivet.
Artikel 29
Innehåll
1. Näringsvärdesdeklarationen ska innehålla följande uppgifter (nedan kallade ”obligatorisk näringsvärdesdeklaration”):
a) |
Energivärde. |
b) |
Mängden av fett, mättade fettsyror, ▐ sockerarter, och salt. |
c) |
Mängden av protein, kolhydrater, kostfibrer, naturliga och artificiella transfettsyror. |
Denna punkt ska inte tillämpas på drycker som innehåller alkohol . Kommissionen ska senast den … (39) lägga fram en rapport om tillämpningen av denna punkt på dessa produkter och kan låta rapporten åtföljas av särskilda bestämmelser för hur konsumenterna ska ges näringsvärdesinformation om dessa produkter , antagna genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44 .
2. Näringsvärdesdeklarationen får även innehålla mängden av en eller flera av följande:
▐ a) |
Enkelomättade fettsyror. |
b) |
Fleromättade fettsyror. |
c) |
Polyoler. |
d) |
Kolesterol. |
e) |
Stärkelse. ▐ |
f) |
De mineralämnen eller vitaminer som förekommer i betydande mängder enligt del A punkt 1 i bilaga X och som förtecknas i del A punkt 2 i bilaga X. |
g) |
Övriga ämnen i enlighet med del A i bilaga XII samt beståndsdelar av dessa näringsämnen. |
h) |
Övriga ämnen enligt förordning (EG) nr 1925/2006. |
3. Det är obligatoriskt att deklarera mängden av de ämnen som tillhör eller ingår i någon av de kategorier av näringsämnen som anges i punkt 2 om ett näringspåstående och/eller hälsopåstående görs.
▐
Artikel 30
Beräkning
1. Energimängden ska beräknas med hjälp av omräkningsfaktorerna i bilaga XI.
2. Omräkningsfaktorer för de vitaminer och mineralämnen som förtecknas i del A punkt 1 i bilaga X i syfte att noggrannare beräkna innehållet av dem i livsmedel ska fastställas och infogas i bilaga XI av kommissionen , genom delegerade akter, i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44 .
3. De mängder av energi och näringsämnen som avses i artikel 29.1 och 29.2 ska vara de som finns i livsmedlet vid försäljning.
Vid behov får denna information avse livsmedlet efter tillagning, under förutsättning att tillräckligt detaljerade tillagningsanvisningar lämnas och att informationen gäller livsmedlet när det är färdigt att konsumeras.
4. De deklarerade värdena ska vara genomsnittsvärden i fråga om slutet på bästföredatum med hänsyn till en lämplig toleransnivå som, beroende på det enskilda fallet, ska grunda sig på
a) |
tillverkarens analys av livsmedlet, eller |
b) |
en beräkning baserad på de kända eller faktiska genomsnittsvärdena för de använda ingredienserna, eller |
c) |
en beräkning baserad på allmänt fastställda och godtagna uppgifter. |
Bestämmelserna om tillämpningen av deklarationen av energi och näringsämnen i fråga om de deklarerade värdenas noggrannhet, t.ex. skillnaderna mellan de deklarerade värdena och de värden som fastställs i samband med offentliga kontroller, ska, efter det att myndigheten avgett sitt yttrande, antas genom delegerade akter i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44.
Artikel 31
Uttrycksformer
1. Mängden av energi och näringsämnen eller deras beståndsdelar enligt artikel 29.1 och 29.2 ska uttryckas med de måttenheter som förtecknas i ▐ bilaga XII.
2. Näringsvärdesdeklarationen på framsidan av förpackningen ska innehålla mängden energi uttryckt i kcal, i enlighet med artikel 29.1 a, samt de obligatoriska näringsämnena enligt artikel 29.1 b uttryckta i gram.
Informationen ska presenteras i ett tydligt format och i följande ordning: energi, fett, mättade fettsyror, sockerarter och salt.
3. Näringsvärdesdeklarationen på baksidan av förpackningen ska innehålla mängden energi uttryckt i kcal, alla obligatoriska näringsämnen enligt artikel 29.1 och i förekommande fall även de frivilliga näringsämnena enligt artikel 29.2.
Informationen ska presenteras i den ordning som anges i del C i bilaga XII och uttryckas både per 100 g/ml och per portion.
Informationen ska anges i tabellform med siffrorna under varandra.
4. Den obligatoriska näringsvärdesdeklarationen ska, beroende på vad som är lämpligt, anges i procent av de rekommenderade intag som fastställs i del B i bilaga X per 100 g, per 100 ml eller per portion. Om innehållet av vitaminer och mineralämnen deklareras ska även det anges i procent av det rekommenderade intaget i del A punkt 1 i bilaga X.
5. Om uppgifter ges i enlighet med punkt 4 ska följande tillägg finnas i omedelbar närhet av den aktuella tabellen: ”Genomsnittligt dagsbehov för en medelålders kvinna. Ditt personliga dagsbehov kan skilja sig från detta.”
6. Deklarationen av polyoler och/eller stärkelse och deklarationen av typen av fettsyror, förutom den obligatoriska deklaration av mättade fettsyror och transfettsyror som föreskrivs i artikel 29.1 b, ska göras i enlighet med ▐ bilaga XII.
▐
Artikel 32
Andra uttrycksformer
Förutom de uttrycksformer som anges i artikel 31.2- 31.4 får näringsvärdesdeklarationen dessutom upprepas på andra sätt och vid behov även på annan plats på förpackningen, genom till exempel grafik eller symboler , förutsatt att följande krav uppfylls:
a) |
Dessa uttrycksformer får inte vilseleda konsumenten eller avleda konsumentens uppmärksamhet från den obligatoriska näringsvärdesdeklarationen; och |
b) |
De baseras antingen på de rekommenderade intagen enligt del B i bilaga X eller på vederhäftiga vetenskapliga rön om intag av energi eller näringsämnen. |
c) |
De stöds av vetenskapliga belägg för att genomsnittskonsumenten kan förstå och använda informationen såsom den är utformad. |
d) |
De stöds av rön från oberoende konsumentforskning som visar att genomsnittskonsumenten förstår uttrycksformen. |
Artikel 33
Presentation
▐ 1. Den energideklaration som anges i artikel 29.1 a och del B i bilaga X ska, utöver den näringsvärdedeklarationen enligt artiklarna 29 och 31, även finnas i nedre högra hörnet på förpackningens framsida i en ram med en teckenstorlek på 3 mm.
2. Presentförpackningar är undantagna från den obligatoriska upprepningen av energiinnehållet på förpackningens framsida i enlighet med punkt 1.
3. Den frivilliga, utvidgade näringsvärdesdeklarationen för näringsämnena i artikel 29.2 ska, i förekommande fall, anges ▐ i den ordningsföljd som föreskrivs ▐ i bilaga XII. Punkt 1 ska gälla i tillämpliga delar.
4. När det på grund av ett närings- eller hälsopåstående är obligatoriskt med näringsvärdesdeklaration för livsmedel av det slag som finns förtecknade i bilaga IV ska det inte krävas att denna deklaration finns med i det huvudsakliga synfältet.
5. Punkt 1 ska inte tillämpas på de livsmedel som anges i direktiv 89/398/EEG och de särdirektiv som anges i artikel 4.1 i det direktivet.
6. Om mängden av energi eller ett eller flera näringsämnen i en vara är obetydlig får näringsdeklarationen för dessa näringskomponenter ersättas med ett meddelande såsom ”Innehåller obetydliga mängder av …” i anslutning till näringsvärdesdeklarationen, när en sådan finns.
▐
7. Kommissionen får fastställa andra bestämmelser om andra aspekter av presentationen av näringsvärdesdeklarationen genom delegerade akter i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44.
8. Kommissionen ska den … (40) lägga fram en utvärderingsrapport om den presentationsform som beskrivs i punkterna 1–7.
KAPITEL V
FRIVILLIG LIVSMEDELSINFORMATION
Artikel 34
▐ Krav
▐ 1. Frivillig information får inte anges så, att det tillgängliga utrymmet för obligatorisk information minskar.
2. All relevant information om system för frivillig livsmedelsinformation, såsom underliggande kriterier och vetenskapliga studier, ska göras tillgänglig för allmänheten.
3. Ytterligare frivilliga uppgifter om näringsvärdet för bestämda målgrupper, såsom barn, ska fortsätta att ges, så länge som det finns vetenskapliga belägg för dessa specifika referensvärden och de inte vilseleder konsumenterna och stämmer överens med de allmänna krav som fastställts i denna förordning.
4. Utan att det påverkar bestämmelserna om märkning i enlighet med särskild unionslagstiftning, ska punkt 5 gälla när ett livsmedels ursprungsland eller härkomstort anges frivilligt för att informera konsumenterna om att ett livsmedel härrör eller kommer från unionen eller ett visst land eller en viss ort.
▐
5. För annat kött än nötkött får ursprungsland eller härkomstort endast uppges vara en enda plats om djuren har fötts, fötts upp och slaktats i samma land eller på samma ort. I andra fall ska uppgift om varje plats för födsel, uppfödning och slakt ges.
▐
6. Begreppet ”vegetarisk” ska inte tillämpas på livsmedel som består av, eller som har tillverkats från eller med hjälp av produkter med animalt ursprung från djur som har dött eller slaktats eller djur som dör till följd att de äts. Begreppet ”vegan” ska inte tillämpas på livsmedel som består av, eller som har tillverkats från eller med hjälp av djur eller animala produkter (inklusive produkter från levande djur).
▐ KAPITEL VI
NATIONELLA BESTÄMMELSER
Artikel 35
Princip
Medlemsstaterna får endast anta bestämmelser om livsmedelsinformation när detta tillåts enligt denna förordning.
Artikel 36
Nationella bestämmelser om ytterligare obligatoriska uppgifter
Förutom de obligatoriska uppgifter som avses i artiklarna 9.1 och 11, kan medlemsstaterna, i enlighet med förfarandet i artikel 39, kräva ytterligare obligatoriska uppgifter för vissa typer eller kategorier av livsmedel som motiveras av att man vill
a) |
skydda folkhälsan, |
b) |
skydda konsumenterna, |
c) |
förebygga bedrägeri, |
d) |
skydda industriella och kommersiella äganderätter, uppgifter om regionalt ursprung och registrerade ursprungsbeteckningar samt förebygga illojal konkurrens. |
Sådana åtgärder får inte hindra den fria rörligheten för varor på den inre marknaden.
Artikel 37
Mjölk och mjölkprodukter
Medlemsstaterna kan medge undantag från artiklarna 9.1 och 11.2 i fråga om mjölk och mjölkprodukter i returglas.
De ska utan dröjsmål överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.
▐
Artikel 38
▐ Icke-färdigpackat livsmedel
1. För icke-färdig packat livsmedel ska uppgifterna i artikel 9.1 c anges.
2. ▐ De övriga uppgifter som avses i artiklarna 9 och 11 är inte obligatoriska . ▐
3. Medlemsstaterna får anta detaljerade bestämmelser för hur de uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 ska göras tillgängliga.
4. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål överlämna texten till de åtgärder som avses i punkterna 1 och 3 till kommissionen.
Artikel 39
Anmälningsförfarande
1. När det hänvisas till denna artikel ska den medlemsstat som anser det vara nödvändigt att anta ny lagstiftning om livsmedelsinformation i förväg anmäla de planerade åtgärderna och skälen för dessa till kommissionen och de andra medlemsstaterna.
2. Kommissionen ska samråda med ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, inrättad genom artikel 58.1 i förordning (EG) nr 178/2002, om den anser att ett sådant samråd behövs eller om någon medlemsstat begär det. Kommissionen ska också införa ett formellt anmälningsförfarande för samtliga berörda parter, i överensstämmelse med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (41)
3. Den berörda medlemsstaten får vidta de planerade åtgärderna först tre månader efter den anmälan som avses i punkt 1, förutsatt att kommissionen inte lämnat ett negativt yttrande.
4. Om kommissionens yttrande är negativt ska den inleda det föreskrivande förfarande som avses i artikel 41.2 före utgången av denna tremånadersperiod för att avgöra om de planerade åtgärderna kan genomföras. Kommissionen kan begära att vissa ändringar görs i fråga om de planerade åtgärderna. Den berörda medlemsstaten får vidta de planerade åtgärderna först efter det att kommissionen antagit sitt slutgiltiga beslut.
▐
KAPITEL VII
TILLÄMPNINGS-, ÄNDRINGS- OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 40
Tekniska anpassningar
Med förbehåll för bestämmelserna om ändring av bilagorna II och III enligt artiklarna 11.2 och 22.2, får kommissionen ändra bilagorna. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke-väsentliga delar i denna förordning genom att komplettera den, ska antas i genom delegerade akter i enlighet med artikel 42 och med förbehåll för de villkor som anges i artiklarna 43 och 44.
Artikel 41
Kommittéförfarande
1. Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.
2. När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.
Den period som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.
▐
Artikel 42
Utövande av delegering
1. Befogenhet att anta de delegerade akter som avses i artiklarna 9.1 k, 11.2, 14.1, 20e, 22.2, 24.2, 26.2, 29.1, 30.2, 30.4, 33.7 och 40 ska ges till kommissionen för en period på fem år från den … (42) . Kommissionen ska utarbeta en rapport om de delegerade befogenheterna senast sex månader innan perioden på fem år löpt ut. Delegeringen av befogenhet ska automatiskt förlängas med perioder av samma längd, om den inte återkallas av Europaparlamentet eller rådet i enlighet med artikel 43.
2. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska kommissionen samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
3. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen på de villkor som anges i artiklarna 43 och 44.
Artikel 43
Återkallande av delegering
1. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 9.1 k, 11.2, 14.1, 20 e, 22.2, 24.2, 26.2, 29.1, 30.2, 30.4, 33.7 och 40 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet.
2. Den institution som har inlett ett internt förfarande för att besluta huruvida en delegering av befogenhet ska återkallas ska sträva efter att underrätta den andra institutionen och kommissionen i rimlig tid innan det slutliga beslutet fattas och ange vilka delegerade befogenheter som kan komma att återkallas och skälen för återkallandet.
3. Beslutet om återkallande innebär att delegeringen av de befogenheter som anges i beslutet upphör att gälla. Det får verkan omedelbart eller vid ett senare, i beslutet angett datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan trätt i kraft. Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 44
Invändning mot delegerade akter
1. Europaparlamentet eller rådet får invända mot en delegerad akt inom en period på två månader från delgivningsdagen.
På Europaparlamentets eller rådets initiativ ska denna period förlängas med två månader.
2. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid utgången av denna period har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den.
Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning och träda i kraft före utgången av denna period om både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om att de har beslutat att inte göra invändningar.
3. Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot den delegerade akten ska den inte träda i kraft. Den institution som invänder mot den delegerade akten ska ange skälen för detta.
Artikel 45
Ändringar av förordning (EG) nr 1924/2006
I artikel 7 i förordning (EG) nr 1924/2006 ska första och andra styckena ersättas med följande:
”Skyldigheten och de närmare föreskrifterna om att lämna information i enlighet med kapitel IV avsnitt 3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/… av den … om livsmedelsinformation till konsumenterna (43) när ett näringspåstående och/eller hälsopåstående görs, ska gälla i tillämpliga delar, med undantag för allmänt hållen reklam.
Dessutom ska, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, mängderna av det eller de ämnen som ett näringspåstående eller hälsopåstående gäller, om de inte ingår i näringsvärdesdeklarationen, också anges inom samma synfält som näringsvärdesdeklarationen och uttryckas i enlighet med artiklarna 30 och 31 i förordning (EU) nr …/…[om livsmedelsinformation till konsumenterna].
Artikel 46
Ändringar av förordning (EG) nr 1925/2006
Förordning (EG) nr 1925/2006 ska ändras på följande sätt:
1. |
Artikel 6.6 ska ersättas med följande: ”6. Tillsättning av ett vitamin eller ett mineralämne i ett livsmedel ska leda till att livsmedlet innehåller åtminstone en betydande mängd av det vitaminet eller mineralämnet, om en sådan mängd definieras i del A punkt 2 i bilaga X till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr …/… av den … om livsmedelsinformation till konsumenterna (44). De lägsta mängderna, inbegripet eventuella lägre mängder som avviker från de betydande mängder som nämns ovan, ska för särskilda livsmedel eller livsmedelskategorier fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. |
2. |
Artikel 7.3 ska ersättas med följande: ”3. Näringsvärdesdeklarationer ska vara obligatoriska för sådana produkter med tillsats av vitaminer och mineralämnen som omfattas av denna förordning. Den information som ska lämnas ska bestå av de uppgifter som anges i artikel 29.1 i förordning (EG) nr …/… [om livsmedelsinformation till konsumenterna] och av de totala ingående mängderna av de vitaminer och mineralämnen som tillsatts i livsmedlet.”. |
Artikel 47
Upphävande
1. Direktiven 87/250/EEG, 94/54/EG, 1999/10/EG, 2000/13/EG, 2002/67/EG och 2004/77/EG samt förordning (EG) nr 608/2004 ska upphöra att gälla den … (45)
2. Direktiv 90/496/EEG ska upphöra att gälla den … (46).
3. Hänvisningar till de upphävda rättsakterna ska anses som hänvisningar till denna förordning.
Artikel 48
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 14.1 ska tillämpas från och med den … (47)
Artiklarna 29–33 ska tillämpas från och med den … (47), med undantag av livsmedel märkta av livsmedelsföretagare som den … (48) har färre än 100 anställda samt en omsättning och/eller balansomslutning som inte överstiger 5 miljoner EUR per år, för vilka de ska tillämpas från och med den … (49).
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i
På Europaparlamentets vägnar
Ordförande
På rådets vägnar
Ordförande
(1) EUT C 77, 31.3.2009, s. 81.
(2) Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 juni 2010.
(4) EUT L 149, 11.6.2005, s. 22.
(5) EGT L 109, 6.5.2000, s. 29.
(6) EGT L 276, 6.10.1990, s. 40.
(7) EGT L 113, 30.4.1987, s. 57.
(8) EGT L 300, 23.11.1994, s. 14.
(9) EGT L 69, 16.3.1999, s. 22.
(10) EGT L 191, 19.7.2002, s. 20.
(11) EUT L 97, 1.4.2004, s. 44.
(12) EUT L 162, 30.4.2004, s. 76.
(13) EUT C 187 E, 24.7.2008, s. 160.
(14) EGT L 179, 14.7.1999, s. 1.
(15) EUT L 39, 13.2.2008, s. 16.
(16) EGT L 302, 19.10.1993, s. 1.
(17) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.
(18) EUT L 404, 30.12.2006, s. 9.
(19) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.
(20) EUT L 404, 30.12.2006, s. 26.
(21) EUT L 184, 17.7.1999, s. 23.
(22) Datum för ikraftträdandet av denna förordning.
(23) 18 månader efter ikraftträdandet av denna förordning.
(24) EUT L 139, 30.4.2004, s. 1.
(25) EGT L 40, 11.2.1989, s. 27.
(26) EGT L 184, 15.7.1988, s. 61.
(27) EGT L 139, 30.4.2004, s. 55.
(28) EGT L 178, 17.7.2000, s. 1.
(29) EUT L 247, 21.9.2007, s. 17.
(30) EGT L 91, 7.4.1999, s. 29.
(31) EUT L 401, 30.12.2006, s. 1.
(32) EUT L 339, 6.12.2006, s. 16.
(33) EGT L 144, 4.6.1997, s. 19.
(34) Fem år efter det att förordningen har trätt i kraft.
(35) EGT L 176, 6.7.1985, s. 18.
(36) EGT L 183, 12.7.2002, s. 51.
(37) EGT L 229, 30.8.1980, s. 1.
(38) EGT L 186, 30.6.1989, s. 27.
(39) Fem år efter det att denna förordning har trätt i kraft.
(40) Fem år efter det att denna förordning har trätt i kraft.
(41) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37.
(42) Datumet för denna förordnings ikraftträdande.
(43) EUT L …”.
(44) EUT L …”.
(45) Datumet för ikraftträdande av denna förordning.
(46) Fem år efter det att denna förordning har trätt i kraft.
(47) Första dagen i månaden 36 månader efter denna förordning har trätt i kraft.
(48) Datumet för ikraftträdandet för denna förordning.
(49) Första dagen i månaden 60 månader efter denna förordning har trätt i kraft.
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA I
SÄRSKILDA DEFINITIONER
Enligt artikel 2.4
1. |
”näringsvärdesdeklaration”: uppgifter om
|
2. |
”fett”: sammanlagda mängden lipider, även fosfolipider. |
3. |
”mättade fettsyror”: fettsyror utan dubbelbindning. |
4. |
”transfettsyror”: fettsyror med minst en icke-konjugerad (dvs. åtskild av minst en metylengrupp) kol-koldubbelbindning i transställning. |
5. |
”enkelomättade fettsyror”: fettsyror med en cis-dubbelbindning. |
6. |
”fleromättade fettsyror”: fettsyror med metylenåtskilda cis-cis-dubbelbindningar. |
7. |
”kolhydrat”: varje kolhydrat som kan omvandlas i människokroppen, även polyoler. |
8. |
”sockerarter”: alla monosackarider och disackarider som förekommer i livsmedel, dock inte polyoler , isomaltulos och D-tagatos. |
9. |
”polyoler”: alkoholer som innehåller mer än två hydroxigrupper. |
10. |
”protein”: den proteinhalt som beräknas med följande formel: protein = sammanlagda kvävemängden enligt Kjeldahl × 6,25 , respektive kvävemängden enligt Kjeldahl × 6,38 för mjölkproteiner. |
11. |
”salt”: den salthalt som beräknas med följande formel: salt = natrium × 2,5. |
12. |
”ätbart bladguld”: en ätbar dekoration för livsmedel och drycker, som består av bladguld med en tjocklek på cirka 0,000125 mm, i form av flingor eller pulver. |
13. |
”genomsnittsvärde”: det värde som bäst representerar den mängd näringsämne som ett visst livsmedel innehåller, och som avspeglar årstidsbetingade variationer, konsumtionsmönster och andra faktorer som kan göra att det faktiska värdet varierar. |
14. |
”förpackningens framsida”: den sida eller den yta på en livsmedelsförpackning som med största sannolikhet visas eller är synligt under normala eller sedvanliga försäljnings- eller användningsförhållanden. |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA II
INGREDIENSER SOM KAN ORSAKA ALLERGI ELLER INTOLERANS
1. |
Spannmål som innehåller gluten (dvs. vete, råg, korn, havre, spelt, kamut eller hybridiserade sorter därav) och produkter därav, med följande undantag:
|
2. |
Kräftdjur och produkter därav. |
3. |
Ägg och produkter därav. |
4. |
Fisk och produkter därav, med följande undantag:
|
5. |
Jordnötter och produkter därav. |
6. |
Sojabönor och produkter därav, med följande undantag:
|
7. |
Mjölk och produkter därav (inklusive laktos), med följande undantag:
|
8. |
Nötter, dvs. mandel (Amygdalus communis L.), hasselnöt (Corylus avellana), valnöt (Juglans regia), cashewnöt (Anacardium occidentale), pekannöt (Carya illinoinensis (Wangenh.) K. Koch), paranöt (Bertholletia excelsa), pistaschmandel (Pistacia vera), makadamianöt och Queenslandsnöt (Macadamia ternifolia), samt produkter därav, med följande undantag:
|
9. |
Selleri och produkter därav. |
10. |
Senap och produkter därav. |
11. |
Sesamfrön och produkter därav. |
12. |
Svaveldioxid och sulfit i koncentrationer på mer än 10 mg/kg eller 10 mg/liter uttryckt som SO2 , i den produkt som konsumeras . |
13. |
Lupin och produkter därav. |
14. |
Blötdjur och produkter därav. |
(1) Gäller även produkter framställda därav, förutsatt att bearbetningsprocessen inte förmodas ha ökat den allergenicitet som Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet fastställt för den produkt de härrör från.
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA III
LIVSMEDEL DÄR MÄRKNINGEN SKA INNEHÅLLA EN ELLER FLERA TILLÄGGSUPPGIFTER
TYP ELLER KATEGORI AV LIVSMEDEL |
UPPGIFTER |
||||||||||||||||||
1. LIVSMEDEL SOM FÖRPACKATS I VISSA GASER |
|||||||||||||||||||
|
”Förpackad i en skyddande atmosfär” |
||||||||||||||||||
2. KÖTTPRODUKTER FRÅN SÄRSKILD SLAKT |
|||||||||||||||||||
|
Kött från slakt utan bedövning |
||||||||||||||||||
3. LIVSMEDEL SOM INNEHÅLLER SÖTNINGSMEDEL |
|||||||||||||||||||
|
Uppgiften ”innehåller sötningsmedel” ska åtfölja livsmedlets beteckning i det huvudsakliga synfältet |
||||||||||||||||||
|
Uppgiften ”innehåller socker och sötningsmedel” ska åtfölja livsmedlets beteckning |
||||||||||||||||||
|
”Innehåller aspartam” |
||||||||||||||||||
|
”Överdriven konsumtion kan ha laxerande effekt” |
||||||||||||||||||
4. LIVSMEDEL SOM INNEHÅLLER GLYCYRRHIZINSYRA ELLER AMMONIUMSALT AV GLYCYRRHIZINSYRA |
|||||||||||||||||||
|
”Innehåller lakrits” ska läggas till omedelbart efter ingrediensförteckningen, om inte ordet ”lakrits” redan finns i ingrediensförteckningen eller i livsmedlets beteckning. Om det inte finns en ingrediensförteckning ska denna uppgift åtfölja livsmedlets beteckning. |
||||||||||||||||||
|
”Innehåller lakrits – personer som lider av högt blodtryck bör undvika överdriven konsumtion” ska läggas till omedelbart efter ingrediensförteckningen. Om det inte finns en ingrediensförteckning ska denna uppgift åtfölja livsmedlets beteckning. |
||||||||||||||||||
|
”Innehåller lakrits – personer som lider av högt blodtryck bör undvika överdriven konsumtion” ska läggas till omedelbart efter ingrediensförteckningen. Om det inte finns en ingrediensförteckning ska denna uppgift åtfölja livsmedlets beteckning. |
||||||||||||||||||
5. LIVSMEDEL SOM INNEHÅLLER GLUTAMINSYRA ELLER SALTER AV GLUTAMINSYRA |
|||||||||||||||||||
|
”Innehåller aptitstimulerande ingredienser” |
||||||||||||||||||
6. KÖTT SOM BESTÅR AV SAMMANSATTA KÖTTDELAR |
|||||||||||||||||||
|
ska åtföljas av uppgiften ”kommer från sammansatta köttdelar” i samband med namnet på livsmedlet |
||||||||||||||||||
7. DRYCKER MED HÖG KOFFEINHALT |
|||||||||||||||||||
|
”Hög koffeinhalt” i samma synfält som dryckens beteckning, följt av en hänvisning, inom parentes och enligt artikel 14.4 i denna förordning, till koffeinhalten i mg/100 ml. |
||||||||||||||||||
8. LIVSMEDEL MED TILLSATS AV FYTOSTEROLER, FYTOSTEROLESTRAR, FYTOSTANOLER ELLER FYTOSTANOLESTRAR |
|||||||||||||||||||
|
|
||||||||||||||||||
9. KÖTT- OCH FJÄDERFÄPRODUKTER |
|||||||||||||||||||
|
Användning av kött- och grisproteiner ska alltid tydligt anges på förpackningen. |
(1) Värdena ska tillämpas på produkter som saluförs konsumtionsfärdiga eller som rekonstitueras enligt tillverkarens anvisningar.
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA IV
LIVSMEDEL SOM ÄR UNDANTAGNA FRÅN KRAVET PÅ OBLIGATORISK NÄRINGSVÄRDESDEKLARATION
— |
Färsk frukt och färska grönsaker samt obearbetade produkter som innehåller endast en ingrediens eller kategori av ingredienser. |
— |
Bearbetade produkter vars bearbetning endast består i rökning eller mogning och som innehåller endast en ingrediens eller kategori av ingredienser. |
— |
Naturliga mineralvatten eller andra vatten som är avsedda som livsmedel, inbegripet sådana som endast tillsatts koldioxid och/eller aromer. |
— |
Örtkryddor, aromämnen, kryddor eller blandningar därav. |
— |
Salt och saltersättningar. |
— |
Socker och nya sockerarter. |
— |
Mjölsorter. |
— |
Varor som omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/4/EG av den 22 februari 1999 om kaffe- och cikoriaextrakt (1), samt hela eller malda kaffebönor och hela eller malda koffeinfria kaffebönor. |
— |
Örtte, te, koffeinfritt te, snabbte, pulverte eller teextrakt, koffeinfritt snabbte, pulverte eller teextrakt som inte innehåller tillsatta ingredienser. |
— |
Ättika som framställts genom jäsning och ättikersättning, inbegripet sådan som endast tillsatts aromer. |
— |
Aromer. |
— |
Livsmedelstillsatser. |
— |
Processhjälpmedel. |
— |
Livsmedelsenzymer. |
— |
Färgande livsmedel. |
— |
Ätbart bladguld. |
— |
Gelatin. |
— |
Gelébildande produkter. |
— |
Jäst. |
— |
Tuggummiprodukter. |
— |
Livsmedel med en design eller förpackning som säsongs-, lyx- eller presentartikel. |
— |
Säsongsanknuten konfekt och säsongsanknutna figurer av socker och choklad. |
— |
Mixade flerpack. |
— |
Blandningar . |
— |
Livsmedel i förpackningar eller behållare vars största yta är mindre än 75 cm2. Energiinnehållet såsom det anges i artikel 29.1 a ska fortfarande anges i det huvudsakliga synfältet. |
— |
Livsmedel som säljs av privatpersoner inom ramen för tillfällig verksamhet och inte som en del i en företagsverksamhet som skulle kräva en viss kontinuitet i verksamheten och ett visst mått av organisation. |
— |
Livsmedel som inte är färdigförpackade, inklusive i storkök, och avsedda för direkt konsumtion. |
— |
Hantverksprodukter. |
— |
Livsmedel som säljs direkt på jordbruket. |
— |
Livsmedel som småföretag i små mängder levererar direkt till slutkonsumenter eller till lokala detaljhandelsföretag som levererar direkt till slutkonsumenter. |
— |
Livsmedel i inre förpackning som inte är avsedda för försäljning utan den yttre förpackningen (information om näringsvärdet ska ges på den yttre förpackningen såvida livsmedlet inte tillhör de kategorier av livsmedel som är undantagna enligt denna bilaga). |
— |
Livsmedel i mängder på mindre än 5g/ml. |
— |
Glasflaskor med outplånlig märkning. |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA V
LIVSMEDLETS BETECKNING OCH SÄRSKILDA ÅTFÖLJANDE UPPGIFTER
DEL A – LIVSMEDLETS BETECKNING
1. |
Det ska vara tillåtet att i den medlemsstat där livsmedlet saluförs använda den beteckning under vilken varan lagligen tillverkas och saluförs i den medlemsstat där tillverkningen sker. Om övriga bestämmelser i denna förordning, särskilt i artikel 9, inte är tillräckliga för att säkerställa att konsumenterna i den medlemsstat där varan saluförs får kännedom om livsmedlets sanna natur och kan särskilja det från livsmedel som det skulle kunna förväxlas med, ska livsmedlets beteckning emellertid kompletteras med ytterligare beskrivande information i samma synfält som beteckningen och skrivas med ett tydligt och lättläst teckensnitt . |
2. |
I undantagsfall får livsmedlets beteckning i den medlemsstat där tillverkningen sker inte användas i den medlemsstat där livsmedlet saluförs, när det livsmedel som beteckningen gäller skiljer sig så mycket i fråga om sammansättning eller framställning från det livsmedel som är känt under den beteckningen att bestämmelserna i punkt 1 inte är tillräckliga för att säkerställa att konsumenterna i den medlemsstat där livsmedlet saluförs ges korrekt information. |
3. |
Ett immaterialrättsligt skyddat namn, märkesnamn eller fantasinamn får inte ersätta livsmedlets beteckning. |
DEL B – OBLIGATORISKA UPPGIFTER SOM SKA ÅTFÖLJA LIVSMEDLETS BETECKNING
1. |
Livsmedlets beteckning ska omfatta eller åtföljas av uppgifter om livsmedlets fysiska tillstånd eller den särskilda behandling som livsmedlet genomgått (t.ex. pulvrisering, omfrysning, frystorkning, djupfrysning, snabbfrysning, upptining, koncentrering, rökning) i samtliga fall då avsaknaden av sådan information skulle kunna vilseleda konsumenten. |
2. |
Livsmedel som behandlats med joniserande strålning ska förses med någon av följande uppgifter: ”bestrålad” eller ”behandlad med joniserande strålning”. |
3. |
För köttprodukter i form av styckningsdel, stek, skivad bit, portion eller slaktkropp och för fiskprodukter ska livsmedlets beteckning ange alla tillagda ingredienser av annat animaliskt ursprung än det huvudsakliga animaliska innehållet. |
4. |
För köttprodukter i form av styckningsdel, stek, skivad bit, portion eller slaktkropp eller saltade/rimmade köttprodukter ska livsmedlets beteckning i märkningen inkludera en uppgift om
|
5. |
För fiskprodukter i form av styckningsdel, filé, skiva, eller portion av fisk ska livsmedlets beteckning i märkningen inkludera en uppgift om
|
DEL C – SÄRSKILDA KRAV PÅ BETECKNINGEN ”MALET KÖTT”
1. |
Krav på sammansättning vid kontroll av den genomsnittliga dagsproduktionen:
|
2. |
Genom avvikelse från kraven i avsnitt V kapitel IV i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 ska märkningen innehålla följande ord:
|
3. |
Medlemsstaterna får tillåta att malet kött som inte uppfyller kraven i punkt 1 i denna del släpps ut på de nationella marknaderna med ett nationellt märke som inte kan förväxlas med de märken som föreskrivs enligt artikel 5.1 i förordning (EG) nr 853/2004. |
DEL D – SÄRSKILDA KRAV FÖR MÄRKNING AV KORVSKINN
I ingrediensförteckningen tas korvskinnet upp på följande sätt:
— |
”Naturtarm” används när skinnet kommer från tarmarna på klövdjur som används i korvtillverkningen |
— |
”konsttarm” i övriga fall. |
Om en konsttarm inte är ätbar måste detta anges.
DEL E – OFFICIELL BETECKNING FÖR LIVSMEDEL SOM GER SKEN AV ATT VARA ANDRA LIVSMEDEL (DEN EFTERFÖLJANDE FÖRTECKNINGEN INNEHÅLLER EXEMPEL)
Livsmedel som ger sken av att vara andra livsmedel eller i vilka en ingrediens ersatts med ett surrogat ska märkas på följande sätt:
Avvikelse i fråga om art, beskaffenhet och sammansättning |
Försäljnings-beteckning |
Ost där mjölkfettet helt eller delvis ersatts med vegetabiliskt fett |
”Ostimitation” |
Skinka där sammansättningen förändrats genom finfördelade ingredienser med avsevärt mindre andel kött. |
”Skink-imitation” |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA VI
ANGIVANDE OCH BENÄMNING AV INGREDIENSER
DEL A – SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM ANGIVANDE AV INGREDIENSER I FALLANDE STORLEKSORDNING EFTER VIKT
Kategori av ingrediens |
Bestämmelser om angivande i storleksordning efter vikt |
||
|
Ska anges i storleksordning efter vikt i den färdiga varan. Den mängd vatten som tillsatts som ingrediens i ett livsmedel ska beräknas genom att den färdiga varans totala mängd minskas med den totala mängden av övriga använda ingredienser. Denna mängd behöver inte beaktas om den är mindre än 5 % av den färdiga varans vikt. |
||
|
Får anges i storleksordning efter den vikt som de hade innan de koncentrerades eller torkades. |
||
|
Får anges i storleksordning efter proportion i den rekonstituerade varan, förutsatt att ingrediensförteckningen åtföljs av uttrycket ”ingredienser i den rekonstituerade varan” eller ”ingredienser i den konsumtionsfärdiga varan” eller ett liknande uttryck. |
||
|
Får grupperas tillsammans i ingrediensförteckningen under beteckningen ”frukt”, ”grönsaker” eller ”svamp” följt av upplysningen ”ivarierande proportion”, omedelbart följt av en uppräkning av de frukter, grönsaker eller svampar som ingår. I sådana fall ska blandningen anges i ingrediensförteckningen i enlighet med artikel 19.1 på grundval av den samlade vikten av de frukter, grönsaker eller svampar som ingår. |
||
|
Får anges i en annan ordning, förutsatt att ingrediensförteckningen åtföljs av uttrycket ”ivarierande proportion” eller ett liknande uttryck. |
||
|
Får anges i en annan ordning efter de övriga ingredienserna. |
||
|
Får anges i ingrediensförteckningen med uttrycket ”innehåller … och/eller …” i de fall där minst en av högst två ingredienser ingår i den färdiga varan. Denna bestämmelse ska inte gälla livsmedelstillsatser eller ingredienser som förtecknas i del C i denna bilaga. |
DEL B – BENÄMNING AV VISSA INGREDIENSER GENOM BETECKNINGEN PÅ EN KATEGORI I STÄLLET FÖR EN SPECIFIK BETECKNING
Ingredienser som tillhör någon av de kategorier av livsmedel som förtecknas nedan och som är beståndsdelar i ett annat livsmedel behöver anges endast med beteckningen på denna kategori.
Definition av livsmedelskategori |
Kategoribeteckning |
||||||||||||
|
”Olja” tillsammans med antingen adjektivet ▐”animalisk” (eller angivande av vilket djur oljan kommer från) eller med angivande av deras specifika vegetabiliska ursprung. Om det inte kan garanteras att vissa vegetabiliska oljor inte ingår ska produkten märkas med texten ”Kan innehålla”. Adjektivet ”härdat” ska åtfölja uppgiften om ett härdat fett ▐. |
||||||||||||
|
”Fett”, tillsammans med en uppgift om deras specifika vegetabiliska eller animaliska ursprung. Adjektivet ”härdat” ska åtfölja uppgiften om ett härdat fett såvida inte mängden mättade fettsyror och transfettsyror ingår i näringsvärdesdeklarationen. |
||||||||||||
|
”Mjöl” åtföljt av en uppräkning av de sädesslag det består av i fallande storleksordning efter vikt |
||||||||||||
|
”Stärkelse” |
||||||||||||
|
”Fisk” |
||||||||||||
|
”Ost” |
||||||||||||
|
”Krydda”, ”kryddor” eller ”kryddblandning” |
||||||||||||
|
”Örtkrydda”, ”örtkryddor” eller ”blandning av örtkryddor” |
||||||||||||
|
”Gummibas” |
||||||||||||
|
”Ströbröd” eller ”skorpsmulor” |
||||||||||||
|
”Socker” |
||||||||||||
|
”Druvsocker” |
||||||||||||
|
”Glukossirap” |
||||||||||||
|
”Mjölkproteiner” |
||||||||||||
|
”Kakaosmör” |
||||||||||||
|
”Färgande livsmedel.” |
||||||||||||
|
”Vin” |
||||||||||||
|
”… kött” i kombination med namnet/namnen (2) på den eller de djurarter som det kommer från |
||||||||||||
|
|
||||||||||||
Om dessa maxgränser överskrids, men alla andra kriterier för ”kött” är uppfyllda, ska halten av ”… kött” justeras nedåt i enlighet med detta och ingrediensförteckningen innehålla, förutom beteckningen ”… kött”, uppgifter om innehållet av fett och/eller bindväv. |
|
||||||||||||
|
”Maskinurbenat kött” i kombination med namnet/namnen (2) på den eller de djurarter som det kommer från |
DEL C – BENÄMNING AV VISSA INGREDIENSER GENOM BETECKNINGEN PÅ DERAS KATEGORI FÖLJT AV DERAS SPECIFIKA BETECKNING ELLER E-NUMMER
Livsmedelstillsatser och livsmedelsenzymer som inte anges i artikel 21 b och som tillhör en av de kategorier som förtecknas i denna del måste benämnas genom beteckningen på den kategorin följt av deras specifika beteckning eller, om så är lämpligt, E-nummer. Om en ingrediens tillhör mer än en av kategorierna, ska den kategori anges som är lämpligast med hänsyn till ingrediensens huvudsakliga funktion i det aktuella livsmedlet. Beteckningen ”modifierad stärkelse” måste dock alltid åtföljas av en angivelse av vilken specifik växt den framställs ur, då denna ingrediens kan innehålla gluten.
|
Syra |
|
Surhetsreglerande medel |
|
Klumpförebyggande medel |
|
Skumdämpningsmedel |
|
Antioxidationsmedel |
|
Fyllnadsmedel |
|
Färgämne |
|
Emulgeringsmedel |
|
Smältsalter (4) |
|
Enzymer (5) |
|
Konsistensmedel |
|
Smakförstärkare |
|
Mjölbehandlingsmedel |
|
Geleringsmedel |
|
Ytbehandlingsmedel |
|
Fuktighetsbevarande medel |
|
Modifierad stärkelse (5) |
|
Cellulosaextrakt (5) |
|
Konserveringsmedel |
|
Drivgas |
|
Bakpulver |
|
Stabiliseringsmedel |
|
Sötningsmedel |
|
Förtjockningsmedel |
DEL D – BENÄMNING AV AROMER I INGREDIENSFÖRTECKNINGEN
1. |
Aromer ska benämnas antingen med ordet ”arom(er)” eller med en mer specifik beteckning eller beskrivning av aromen. |
2. |
Kinin och/eller koffein som används som aromer vid tillverkningen eller beredningen av ett livsmedel ska anges i ingrediensförteckningen med sin beteckning direkt efter ordet ”arom(er)”. |
3. |
Ordet ”naturlig” eller något annat ord med väsentligen samma innebörd får endast användas om aromer vars aromkomponent uteslutande innehåller aromämnen enligt definitionen i artikel 1.2 b i i direktiv 88/388/EEG och/eller arompreparat enligt definitionen i artikel 1.2 c i det direktivet. |
4. |
Om aromens beteckning innehåller en hänvisning till de ingående ämnenas vegetabiliska eller animaliska art eller ursprung, får ordet ”naturlig” eller något annat ord med väsentligen samma innebörd inte användas, om inte aromkomponenten uteslutande eller nästan uteslutande har avskilts från livsmedlet eller den aktuella aromkällan genom lämpliga fysikaliska, enzymatiska eller mikrobiologiska processer eller genom vedertagna metoder för beredning av livsmedel. |
DEL E – BENÄMNING AV SAMMANSATTA INGREDIENSER
1. |
En sammansatt ingrediens uttryckt i total vikt får ingå i ingrediensförteckningen under sin egen beteckning, förutsatt att denna fastställts enligt lag eller sedvana och omedelbart följs av en uppräkning av de ingredienser som ingår i den sammansatta ingrediensen. |
2. |
Ingrediensförteckningen för sammansatta ingredienser ska inte vara obligatorisk
|
(1) Mellangärdesmusklerna och tuggmusklerna är delar av skelettmuskulaturen, medan hjärta, tunga, huvudets muskler (utom tuggmusklerna), musklerna nedanför karpalled och tarsalled samt på svansen är undantagna
(2) Vid märkning på engelska kan denna beteckning ersättas av det generiska namnet på kött från djurarten i fråga.
(3) Halten av bindväv beräknas utifrån förhållandet mellan köttets kollagen- och proteinhalt. Med kollagenhalten avses hydroxiprolinhalten multiplicerad med 8.
(4) Endast för smältost och smältostprodukter.
(5) Specifik beteckning eller E-nummer behöver inte anges.
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA VII
MÄNGDANGIVELSE FÖR INGREDIENSER
1. |
Angivelse av mängd krävs inte
|
2. |
Artikel 23.1 a och b ska inte tillämpas på
|
3. |
Mängden av en ingrediens eller kategori av ingredienser ska
|
4. |
Genom undantag från punkt 3 gäller följande:
|
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA VIII
ANGIVANDE AV NETTOINNEHÅLL
1. |
Angivande av nettoinnehåll är inte obligatoriskt för livsmedel
|
2. |
Om unionsbestämmelser eller, om sådana saknas, nationella bestämmelser föreskriver att innehållet ska anges på ett visst sätt (t.ex. nominell mängd, minimimängd, genomsnittsmängd) ska denna mängd anses som nettoinnehåll enligt denna förordning. |
3. |
Om en färdigförpackad vara består av två eller flera separata färdigförpackningar som innehåller samma mängd av samma vara, ska nettoinnehållet anges genom uppgift om nettoinnehållet i varje separat förpackning och det totala antalet sådana förpackningar. Dessa uppgifter är dock inte obligatoriska om det totala antalet separata förpackningar är klart synligt och lätt kan räknas utifrån och minst en uppgift om nettoinnehållet i varje enskild förpackning är klart synlig från utsidan. |
4. |
Om en färdigförpackad vara består av två eller flera separata förpackningar som vid försäljning inte betraktas som enheter, ska nettoinnehållet anges genom uppgift om det totala nettoinnehållet och det totala antalet separata förpackningar. |
5. |
Om ett livsmedel i fast form ligger i en lag, ska även livsmedlets avrunna vikt anges. I denna punkt avses med en lag följande varor, eventuellt i blandningar och även i fryst eller djupfryst tillstånd, förutsatt att vätskan endast är ett komplement till den aktuella beredningens väsentliga beståndsdelar och således inte en för köpet avgörande faktor: vatten, saltlösningar, saltlake, livsmedelssyror lösta i vatten, ättika, sockerlag, vattenlösningar med andra sötningsmedel; i fråga om frukt eller grönsaker, frukt- eller grönsaksjuicer. ▐ |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA IX
ALKOHOLHALT
Den faktiska alkoholhalten uttryckt i volym för drycker som innehåller mer än 1,2 volymprocent alkohol ska anges med högst en decimal. Den ska följas av angivelsen ”vol. %” och får föregås av ordet ”alkohol” eller förkortningen ”alk.”.
Alkoholhalten ska bestämmas vid 20o C.
De tillåtna positiva och negativa avvikelserna i absoluta tal när det gäller uppgift om alkoholhalten uttryckt i volym anges i nedanstående tabell. Avvikelserna ska gälla utan att påverka de avvikelser som beror på den analysmetod som används för att bestämma alkoholhalten.
Beskrivning av drycken |
Positiv eller negativ avvikelse |
||
|
0,5 volymprocent |
||
|
1 volymprocent |
||
|
1,5 volymprocent |
||
|
0,3 volymprocent |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA X
REKOMMENDERADE INTAG
DEL A – REKOMMENDERAT DAGLIGT INTAG FÖR VITAMINER OCH MINERALÄMNEN (VUXNA)
1. Vitaminer och mineralämnen som får deklareras samt rekommenderat dagligt intag (RDI) av dessa
Vitamin A (μg) |
800 |
Vitamin D (μg) |
5 |
Vitamin E (mg) |
12 |
Vitamin K (μg) |
75 |
Vitamin C (mg) |
80 |
Tiamin ( Vitamin B1 ) (mg) |
1,1 |
Riboflavin (mg) |
1,4 |
Niacin (mg) |
16 |
Vitamin B6 (mg) |
1,4 |
Folsyra (μg) |
200 |
Vitamin B12 (μg) |
2,5 |
Biotin (μg) |
50 |
Pantotensyra (mg) |
6 |
Kalium (mg) |
2 000 |
Klorid (mg) |
800 |
Kalcium (mg) |
800 |
Fosfor (mg) |
700 |
Järn (mg) |
14 |
Magnesium (mg) |
375 |
Zink (mg) |
10 |
Koppar (mg) |
1 |
Mangan (mg) |
2 |
Fluorid (mg) |
3,5 |
Selen (μg) |
55 |
Krom (μg) |
40 |
Molybden (μg) |
50 |
Jod (μg) |
150 |
|
|
2. Betydande mängd av vitaminer och mineralämnen
I regel bör ett innehåll på 15 % av det rekommenderade intaget enligt punkt 1, i 100 g eller 100 ml eller i en förpackning som endast innehåller en portion, utgöra grund när man bestämmer vad som utgör en betydande mängd.
DEL B – REKOMMENDERADE DAGLIGA INTAG FÖR ENERGI OCH VISSA ANDRA NÄRINGSÄMNEN ÄN VITAMINER OCH MINERALÄMNEN (VUXNA) (1)
Energi eller näringsämne |
Rekommenderat intag |
Energi |
▐2 000 kcal ▐ |
Protein |
80 g |
Totalt fett |
70 g |
Mättade fettsyror |
20 g |
Kolhydrater |
230 g |
Sockerarter |
90 g |
Salt |
6 g |
(1) De rekommenderade intagen är vägledande och kommer att fastställas mer exakt av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA XI
OMRÄKNINGSFAKTORER
OMRÄKNINGSFAKTORER FÖR BERÄKNING AV ENERGI
Det deklarerade energivärdet ska beräknas med följande omräkningsfaktorer:
|
4 kcal/g ▐ |
||
|
2,4 kcal/g ▐ |
||
|
4 kcal/g ▐ |
||
|
9 kcal/g ▐ |
||
|
6 kcal/g ▐ |
||
|
7 kcal/g ▐ |
||
|
3 kcal/g ▐ |
Onsdagen den 16 juni 2010
BILAGA XII
ENHETER OCH ORDNINGSFÖLJD VID NÄRINGSVÄRDESDEKLARATION
DEL A – ENHETER VID NÄRINGSVÄRDESDEKLARATIONEN
Följande enheter ska användas i näringsvärdesdeklarationen:
|
kJ och kcal |
||
|
gram (g) |
||
|
|||
|
|||
|
|||
|
|||
|
De enheter som anges i del A punkt 1 i bilaga X |
||
|
Lämpliga enheter för ämnena i fråga |
DEL B – ORDNINGSFÖLJD VID NÄRINGSVÄRDESDEKLARATION AV TYPER AV KOLHYDRATER OCH FETTER
1. |
När polyoler och/eller stärkelse deklareras ska uppgifterna stå i följande ordning:
|
2. |
När mängden och/eller typen av fettsyror deklareras ska uppgifterna stå i följande ordning:
|
DEL C – ORDNINGSFÖLJD VID PRESENTATION AV ENERGI OCH NÄRINGSÄMNEN SOM INGÅR I EN NÄRINGSVÄRDESDEKLARATION
Ordningsföljden vid presentation av uppgifter om energi och näringsämnen ska, i förekommande fall, vara som följer:
Energi |
▐ kcal |
||
Fett |
g |
||
▐ |
|||
|
g |
||
|
g |
||
|
g |
||
|
g |
||
Kolhydrater |
g |
||
▐ |
|||
|
g |
||
|
g |
||
|
g |
||
Enkelomättade fettsyror |
g |
||
Fleromättade fettsyror |
g |
||
Polyoler |
g |
||
Kolesterol |
g |
||
Stärkelse |
g |
||
Vitaminer och mineralämnen |
De enheter som anges i del A punkt 1 i bilaga X |
||
Andra ämnen |
Lämpliga enheter för ämnena i fråga |