EUROPEISKA KOMMISSIONEN
Bryssel den 1.6.2023
COM(2023) 272 final
2023/0172(COD)
Förslag till
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV
om ändring av direktiv 2009/21/EG om fullgörande av flaggstatsförpliktelser
(Text av betydelse för EES)
{SEC(2023) 210 final} - {SWD(2023) 165 final} - {SWD(2023) 166 final}
MOTIVERING
1.
BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
•
Motiv och syfte med förslaget
Detta förslag rör en ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/21/EG av den 23 april 2009 om fullgörande av flaggstatsförpliktelser.
Sjöfarten har på grund av sin historia och internationella karaktär utvecklat en särskild regleringsstruktur. Sjösäkerhet och skydd av den marina miljön regleras i Förenta nationernas havsrättskonvention (Unclos), i vilken unionen också är avtalsslutande part. Konventionen, som också fastställer en stats ansvar som flaggstat, utgör grunden för utarbetandet av detaljerade internationella regler och standarder för konstruktion, utrustning, drift, förvaltning, underhåll, kvalificering samt bemanning och bortskaffande av fartyg. Detta görs på internationell nivå av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO).
Direktiv 2009/21/EG (nedan kallat direktivet) reglerar tillämpningen av de regler som är tillämpliga på flaggstater på unionsnivå. Ansvaret för att övervaka fartygens efterlevnad av vissa IMO-konventioner ligger hos den stat där fartyget är registrerat och vars nationalitet fartyget har, dvs. flaggstaten. De två viktigaste målen för direktivet är att se till att säkerhetsreglerna efterlevs och att förhindra föroreningar, samt att se till att medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter som flaggstater. Direktivet syftar därför till att säkerställa att fartyg som seglar under EU-medlemsstaters flagg uppfyller alla krav på säkerhet och förhindrande av förorening och är lämpliga för drift. Direktivet syftar också till att säkerställa att EU:s medlemsstater har tillräckliga resurser för att korrekt, effektivt och konsekvent kunna fullgöra sina skyldigheter som flaggstater. Detta är den första försvarslinjen inom sjösäkerhet.
Eftersom flaggstaternas regler endast gäller för fartyg som för denna flagg och eftersom vissa flaggstater inte vill eller har förmåga att kontrollera efterlevnaden av de tillämpliga reglerna för sina flottor, innehåller hamnstatskontroll emellertid krav på inspektioner av utländska fartyg när de befinner sig i hamnar. Det är ett system för inspektion av utländska fartyg i hamnar i andra stater än flaggstaten som utförs av hamnstatskontrolltjänstemän (PSC) för att kontrollera att befälhavarens, befälens och ombordbesättningens behörighet, fartygets skick och dess utrustning uppfyller kraven i internationella konventioner, och att tillämplig lagstiftning uppfylls i Europeiska unionen. Detta är den andra försvarslinjen.
Trots dessa två förebyggande nivåer kan olyckor fortfarande inträffa, och man bör undersöka orsakerna till dem för att möjliggöra en kontinuerlig förbättring och för att undvika att liknande olyckor inträffar igen. Direktiv 2009/18/EG om utredning av olyckor inom sjötransporter är därför den tredje försvarslinjen.
Direktivet införlivar regler som syftar till en viss harmonisering när ett fartyg byter flagg och när ett fartyg (under en medlemsstats flagg) har kvarhållits efter en hamnstatsinspektion. Det innehåller också ett krav på att alla EU-medlemsstater ska genomgå IMO-revisionen. Direktivet går också längre än vad som krävs på internationell nivå genom att kräva att medlemsstaterna ska ha och upprätthålla ett internationellt certifierat kvalitetsledningssystem för sin flaggstatsrelaterade verksamhet. Dessutom innehåller det länkar till en resultatmätning av den flaggade flottan inom ramen för Paris-samförståndsavtalet om hamnstatskontroll (MoU).
Det är varje EU-medlemsstats ansvar att i egenskap av flaggstat vidta alla nödvändiga åtgärder, inbegripet inspektion och/eller besiktning ombord, för att fastställa att fartyget uppfyller alla internationella regler och bestämmelser samt regionala och/eller nationella regler och bestämmelser, beroende på omständigheterna, innan EU-medlemsstaten utfärdar relevanta fartygscertifikat, eller låter utfärda dem för sin räkning, som bevis på fartygets säkerhet och att fartyget är i skick att påbörja sjöresa. Dessa besiktningar och certifikat kallas därför föreskrivna. Det åligger fartygsägaren att ställa fartyget till förfogande för alla besiktningar och inspektioner, och genom att genomföra alla nödvändiga uppgraderingar och reparationer, underhålla och uppdatera alla föreskrivna certifikat som är en förutsättning för att fartyget ska kunna segla.
Det internationella systemet, som också genomförts i EU:s regelverk för sjösäkerhet, tillåter att en flaggstat delegerar det tekniska arbetet till klassificeringssällskap (icke-statliga organisationer som fastställer och upprätthåller tekniska standarder för konstruktion och drift av fartyg) för att på deras vägnar utföra de föreskrivna besiktningar som krävs för att kontrollera att fartyget är ändamålsenligt. När ett klassificeringssällskap agerar på detta sätt blir det en erkänd organisation för den flaggstaten. Flaggstaten får också tillåta att en erkänd organisation utfärdar certifikat på dess vägnar.
Flaggstatens ansvar kan dock inte delegeras. Det finns heller ingen skyldighet att använda erkända organisationer, utan det är ett val som varje flaggstat gör beroende på flottans storlek och typ och på statens resurser. För närvarande har nästan alla EU-medlemsstater som flaggstater valt att använda erkända organisationer för olika tekniska arbeten. Detta är tillåtet och regleras i EU-lagstiftningen och kommissionen har upprättat en förteckning över de klassificeringssällskap som medlemsstaterna kan välja mellan.
Eftersom flaggstatens ansvar inte kan delegeras bort finns det ett rättsligt och faktiskt behov av att flaggstaterna fortsätter att inspektera fartyg som för dess flagg och övervaka det föreskrivna arbete som de erkända organisationerna utför för deras räkning. Medlemsstaterna utför dessa uppgifter i varierande grad och har också utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller omfattningen av flaggstatens inspektioner. Det finns i huvudsak två huvudtyper av flaggstatskontroll ombord på flaggade fartyg: (1) föreskriven besiktning som leder till utfärdande av föreskriven certifiering av fartyget och (2) flaggstatsinspektion, kallade kompletterande inspektioner, som inte leder till certifiering av fartyget. Flaggstatens inspektioner ska utföras endast av flaggstaten. Därför är flaggstatsinspektioner en grundläggande del av säkerställandet av att reglerna efterlevs och att säkerhetsaspekterna övervakas. För inspektionerna krävs tekniska resurser med lämplig sakkunskap och de utgör en central del av alla sjöfartsförvaltningar. Det underliggande internationella antagandet är att alla flaggstater har resurser och uppfyller de krav som ställs på dem. Detta för att säkerställa att flaggstater i hela världen fullgör sina internationella skyldigheter på ett korrekt sätt, vilket skapar lika villkor. Det är dock inte alltid fallet:
För att motverka detta har IMO sedan direktivet antogs gjort ”IMO:s genomförandekod för instrument” (III-koden) och IMO-revision obligatoriska från och med 2016 för alla flaggstater i världen, inklusive EU:s medlemsstater. III-koden och IMO-revisionen syftar till att säkerställa att stater vidtar alla nödvändiga åtgärder för att korrekt genomföra och tillämpa konventionerna och att de förfogar över de resurser och befogenheter som krävs som flaggstat för att fullgöra sina internationella skyldigheter och se till att deras flaggade fartyg uppfyller dessa regler. Enligt IMO:s revisionssystem ska IMO-parterna genomgå en revision vart sjunde år. Vid dessa revisioner kontrolleras att alla IMO-stater med ett flaggregister tillämpar III-koden och relevanta konventioner. IMO har dock inga verkställighetsbefogenheter. EU:s lagstiftning om sjösäkerhet, inom ramen för sjösäkerhetspolitiken sedan 1992, genomför de regler och föreskrifter som överenskommits mellan IMO:s flaggstater, inklusive alla EU-medlemsstater med en flaggad flotta, för att säkerställa verkställbarhet och möjliggöra kontroller av efterlevnaden. Till skillnad från IMO så händer det något, dvs. kommissionen kan starta en process vid EG-domstolen, när en flaggstat inte följer reglerna.
Direktivet måste därför ses över och flaggstatens relevanta delar av III-koden måste införlivas i EU-lagstiftningen, så att direktivet blir verkställbart enligt EU:s rättsordning.
Som ett erkännande av betydelsen av konventionen om arbete till sjöss, som inte omfattas av IMO:s revisioner eftersom den omfattas av Internationella arbetsorganisationens ansvarsområde och kontroll, kompletterades direktivet under 2013 med ett separat direktiv för att säkerställa flaggstaternas efterlevnad av 2006 års konvention om arbete till sjöss.
Sedan direktivet antogs 2009 har det dessutom gjorts tekniska framsteg, särskilt när det gäller digitalisering, exempelvis i form av elektronisk rapportering av fartygsrelaterade certifikat och elektronisk rapportering efter fartygsinspektioner. Vissa initiativ har tagits för utbyte av sådan information mellan EU:s medlemsstater och med relevanta system, däribland unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten som förvaltas av Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), både när det gäller utbyte av elektroniska rapporter efter inspektioner av ro-ro-passagerarfartyg i reguljär trafik och när det gäller vissa detaljer i föreskrivna certifikat som utfärdas av en erkänd organisation. Dessa bör fångas upp och vidareutvecklas i flaggstatsdirektivet för alla besiktningar, inspektioner och revisioner av flaggade fartyg. Det är också ett område där man kan effektivisera och minska den administrativa bördan, eftersom utbyte av sådan information inom ett och samma system, som förvaltas av Emsa, möjliggör bättre förberedelser och målinriktning av vilket fartyg som ska inspekteras och större fokus under inspektionerna, vilket gör dem effektivare. Detta gäller även synergieffekterna med direktivet om hamnstatskontroll.
Direktivet blev föremål för en efterhandsutvärdering och en kontroll av sjötransporternas ändamålsenlighet (tillsammans med annan EU-lagstiftning), som avslutades 2018. Direktivet har också varit föremål för kontinuerlig övervakning från kommissionens sida och under denna tid har ett antal problem identifierats som problematiska. Dessa gäller (1) den rättsliga osäkerheten kring genomförandet av nya internationella regler på EU-nivå, och (2) avsaknaden av en harmoniserad strategi för inspektioner, kontroll, övervakning och informationsutbyte i fråga om flaggade flottor. Utvärderingen och kontrollen av ändamålsenligheten visade också att de nationella myndigheterna bör ha de resurser och befogenheter som krävs för att de ska kunna fullgöra sina internationella skyldigheter som flaggstater och säkerställa att deras flaggade fartyg uppfyller kraven.
Mot bakgrund av detta har ett förslag till ändring av direktiv 2009/21/EG utarbetats. Ändringen syftar till följande särskilda mål:
–Att uppdatera och anpassa direktivet till internationella regler för ökad konsekvens och förbättrad rättslig klarhet, särskilt när det gäller III-koden.
–Att säkerställa lämpliga inspektioner av flaggade fartyg och övervaka tillsynen av erkända organisationer som arbetar på flaggstatens vägnar. Detta inbegriper att säkerställa mer harmoniserade inspektionsnivåer och konsekvent tillsyn av erkända organisationer som involverar alla medlemsstater i ett EU-omfattande tillsynssystem.
–Att säkerställa en ökad användning av digitala lösningar. I synnerhet genom rapportering, användning och utbyte av elektroniska certifikat som är driftskompatibla med Emsas databaser och övergång från tungrodda pappersbaserade certifieringssystem till effektivare system för både förvaltningar och fartyg.
–Att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt när det gäller förståelse för samt rapportering och mätning av flaggstaternas flottors resultat och skyldigheter. Detta inbegriper ökat samarbete mellan relevanta nationella myndigheter i ett särskilt forum samt kapacitetsuppbyggnad och utbildning av flaggstater. Dessutom är en uppdatering och modernisering av resultatmätningssystemet nödvändig för effektivare kontinuerlig förbättring.
•
Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området
Förslaget är helt förenligt med direktiven 2009/16/EG om hamnstatskontroll och direktiv 2009/18/EG om utredning av olyckor. De tre direktiven – som ändras samtidigt – måste stämma överens med varandra, och varje föreslagen ändring av det ena måste ta hänsyn till de två andra direktiven och det bredare internationella regelverket.
•
Förenlighet med unionens politik inom andra områden
Förslaget ingår som en del i kommissionens Refit-program och bidrar till agendan för bättre lagstiftning genom att det säkerställer att den befintliga lagstiftningen är enkel och tydlig, inte leder till onödig börda och håller jämna steg med den politiska, sociala och tekniska utvecklingen, i synnerhet i fråga om digitalisering. Förenkling genom användning av e-certifikat och e-rapportering om flaggstater kan göras för att minska den administrativa bördan. Utbyte av sådan information inom ett och samma system, som förvaltas av Emsa, möjliggör bättre förberedelser och målinriktning av vilket fartyg som ska inspekteras och större fokus under inspektionerna, vilket gör dem effektivare. Detta kan minska den tid som tillbringas ombord och följaktligen även minska den tid som fartyget ligger i hamn (förbättrad omloppstid (turn-around time)) vilket gynnar ansvarsfulla operatörer. Detta förslag till ändring samt förslagen till ändring av andra sjösäkerhetsdirektiv är också en del av och har ett betydande samspel med det större regelverket för sjösäkerhet, som omfattar delar som EU:s lagstiftning om erkända organisationer, EU:s övervaknings- och informationssystem för sjötrafik (SafeSeaNet), förordningen om inrättandet av Emsa och direktivet om ro-ro-passagerarfartyg.
2.
RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
•
Rättslig grund
Den rättsliga grunden för ändringsdirektivet är artikel 100.2 i EUF-fördraget, vari åtgärder för att förbättra transportsäkerheten och särskilda bestämmelser för sjötransport föreskrivs.
•
Subsidiaritetsprincipen (för icke-exklusiv befogenhet)
Eftersom de internationella instrumenten på området för flaggstaters efterlevnad inom sjötransportsektorn omfattas av unionens exklusiva befogenhet enligt artikel 3.2 i EUF-fördraget, är subsidiaritetsprincipen inte tillämplig vare sig på dessa instrument eller på unionsbestämmelser för genomförande av dessa avtal.
•
Proportionalitetsprincipen
Förslaget har utarbetats mot bakgrund av den senaste utvecklingen på internationell nivå och resultaten av de Refit-åtgärder som nämnts ovan. Kommissionen har också gjort en konsekvensbedömning för att identifiera, bedöma och utvärdera alternativa åtgärder för att uppnå samma mål.
Syftet med den föreslagna ändringen är att förbättra sjösäkerheten genom att ha ett uppdaterat, enhetligt och harmoniserat system för efterlevnad och övervakning i flaggstater, bland annat genom flaggstatsinspektioner och tillsyn genom erkända organisationer i hela EU. Medlemsstaterna har redan i stort sett kommit överens om detta när de antog den obligatoriska III-koden och IMO-revisionen som trädde i kraft 2016. Den föreslagna åtgärden torde ytterligare förbättra säkerheten och miljöprestanda i fråga om fartyg som för EU-medlemsstaters flagg och omfördela ansvaret till flaggstaterna, vilket kan minska bördan för hamnstatskontrollen.
Övergången till digitalisering och användningen av e-certifikat innebär kostnader, men det rör sig om begränsade kostnader som kommer att uppvägas av ökad säkerhet och effektivitet.
•
Val av instrument
Eftersom det endast behöver göras flera ändringar med avseende på direktiv 2009/21/EG är ett ändringsdirektiv det lämpligaste rättsliga instrumentet.
3.
RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
•
Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning
I efterhandsutvärderingen 2018 och kontrollen av sjötransporternas ändamålsenlighet drogs slutsatsen att mervärdet av EU:s åtgärder ligger i ett harmoniserat genomförande och verkställande av internationella regler i och enligt EU-lagstiftningen samt i krav på och uppmuntran till samarbete mellan medlemsstaterna. Utvärderingen belyste flaggstatsdirektivets bidrag till en hög och enhetlig säkerhetsnivå och lika villkor mellan medlemsstaterna, vilket i sin tur har bidragit till att uppnå säkra, trygga och hållbara sjötransporter.
Dessutom har kommissionen aktivt följt upp fall där medlemsstaternas resultat som flaggstater inte uppfyllde kraven i internationell rätt och EU-lagstiftning. I dessa fall uppmanade kommissionen de berörda medlemsstaterna att göra en detaljerad analys av orsakerna till problemen och att anta en handlingsplan för att rätta till dem. Detta uppmuntrade många flaggstater att ägna större uppmärksamhet åt kvaliteten på sin flotta.
Vid kontrollen av ändamålsenligheten framhölls dock behovet av en bredare ombalansering av EU:s sjösäkerhetspolitik. Detta innebär framför allt en förstärkning av EU-nivån för den ”första försvarslinjen”, efterlevnad och förebyggande åtgärder som åligger flaggstaterna. I utvärderingen drogs slutsatsen att den nuvarande politiken är inriktad på medlemsstater som hamn- och kuststater, och mindre på flaggstater. Vid kontrollen av ändamålsenligheten drogs slutsatsen att det som saknas i flaggstatsdirektivet är de relevanta flaggstatsrelaterade delarna av den obligatoriska III-koden. Samtidigt betonades vikten av att upprätthålla IMO-revisionen. Samtidigt identifierades vid kontrollen av ändamålsenligheten flera områden där flaggstatens efterlevnad skulle kunna förbättras.
•
Samråd med berörda parter
Bland de viktigaste samråden fanns följande:
–Fyra sonderingsintervjuer genomfördes mellan mars och april 2021 med företrädare på EU-nivå för viktiga intressenter, särskilt för att stödja och finslipa den övergripande problemdefinitionen och möjliga politiska alternativ.
–Tjugotre riktade intervjuer genomfördes mellan april och september 2021 av den konsult som ansvarade för den externa stödstudien till konsekvensbedömningen, med följande kategorier av intressenter: nationella myndigheter (19), branschföreträdare (3), experter (1).
–En riktad undersökning, som pågick mellan december 2021 och februari 2022, anordnades av den konsult som ansvarade för den externa stödstudien till konsekvensbedömningen, Undersökningen omfattade både nationella förvaltningar och kategorier av branschintressenter. Ytterligare en riktad begäran om uppgifter och statistik, särskilt när det gäller flaggstatsinspektörer och antalet inspektioner, gjordes i september 2022.
–En särskild workshop ägde rum den 21 oktober 2021 med flaggstatsförvaltningar (17) och företrädare för sektorn (8) – fartygsägare, klassificeringssällskap, hamnorganisationer och arbetstagarrepresentanter, som omfattade möjliga förändringar i mätningen av flaggstaternas prestanda (paradigmskiftet i nyckelutförandeindikatorer från flotta till styrning).
–En avslutande workshop anordnades den 20 januari 2022. Den var uppdelad i två möten med olika intressentgrupper – en med flaggstatsmyndigheter i EU:s medlemsstater (23 medlemsstater var representerade) och en med intressenter från sjöfartsindustrin. Workshoppen inriktades särskilt på att samla in synpunkter på den slutliga versionen av de politiska åtgärderna samt på bedömningen av de olika konsekvenserna. Ytterligare samråd anordnades av GD Transport och rörlighet och den konsult som ansvarar för den externa stödstudien till konsekvensbedömningen för att samråda med medlemsstaterna och de viktigaste intressenterna genom att lämna deras synpunkter på de olika politiska åtgärderna, men också på att validera de framväxande och slutliga resultaten av stödstudien till konsekvensbedömningen när det gäller kvantifiering av effekterna. Dessa aktiviteter ägde rum i samband med ett informellt möte mellan EU:s och EES-ländernas sjötransportdirektörer (den 30 november 2021) och möten i EU:s kommitté för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (den 17 maj 2021, den 11 november 2021 och den 31 maj 2022). Alla bekräftade behovet av en anpassning till IMO:s regler (III-koden).
–Bilaterala diskussioner med både medlemsstaterna och branschen genomfördes hösten 2022 (augusti-oktober), på deras begäran. De uttryckte allmänt stöd, främst med inriktning på digitaliseringsaspekterna och behovet av att låta dem ingå i det rekommenderade alternativ som föredras. Vissa uttryckte oro över strategin för att flytta de föreskrivna undersökningarna tillbaka till flaggstaterna (med tanke på konsekvenser för säkerheten).
–Den information som samlades in från berörda parter var avgörande för att kommissionen skulle kunna finslipa utformningen av de politiska alternativen och bedöma deras ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser, jämföra dem och avgöra vilket alternativ som sannolikt kommer att maximera nytta/kostnadskvoten för samhället och fullt ut bidra till att uppnå en mätbar men mer ändamålsenlig och effektiv flaggstatskontroll som säkerställer efterlevnad. Samråden hjälpte också kommissionen att bedöma hur man kan överväga en väl avvägd insats som skulle maximera säkerheten, men samtidigt minimera risken för att fartyg som för EU:s medlemsstaters flagg hamnar i en konkurrensnackdel som skulle riskera att de flaggas ut från EU-medlemsstaternas flagg till tredjeländers flagg. Resultaten från dessa samråd kompletterade den skrivbordsundersökning som genomfördes inom ramen för den externa stödstudien.
- Alla flaggstatsförvaltningar och branschaktörer förespråkar en tydlig, enhetlig och anpassad rättslig ram som införlivar de internationella reglerna: III-koden och IMO-revisionen. Det rekommenderade alternativet stöds av nationella förvaltningar eftersom det säkerställer en hög grad av intern och extern samstämmighet. Detta alternativ anses vara väl avvägt och proportionerligt mot bakgrund av att flottorna i EU:s medlemsstater skiljer sig kraftigt åt i fråga om antal och typ av fartyg. Flaggstaternas förvaltningar stöder användningen av digitalisering, t.ex. e-rapportering om flaggstater och elektroniska certifikat, och att dessa delas med andra EU-medlemsstater och med hamnstatskontroll. Berörda parter inom branschen anser att en sådan digitalisering ger fördelar. EU:s medlemsstater stöder fullt ut ytterligare harmonisering av inspektioner och tillsyn av erkända organisationer samt kapacitetsuppbyggnad och utbildning. De medlemsstater som har de största flottorna (i fråga om antalet fartyg) stöder också den väl avvägda insatsen i det rekommenderade alternativet framför det andra, eftersom det anses vara mindre störande och säkerställer konkurrenskraften för den EU-flaggade flottan och därmed dess pålitlighet och motståndskraft.
•
Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden
Denna översyn bygger främst på de uppgifter som samlades in under 2018 års efterhandsutvärdering och kontroller av sjötransporternas ändamålsenlighet som tidigare nämnts.
Vid utarbetandet av detta förslag behövdes, förutom insamlade uppgifter och utförda samråd, synpunkter från tekniska och rättsliga experter angående den konkreta utformningen av de tekniska definitionerna och en tydlig utformning av lagstiftningen. Denna sakkunskap samlades in inom kommissionen och Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa). En rapport om detta finns i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer förslaget.
•
Konsekvensbedömning
Förslaget bygger på resultaten av en konsekvensbedömning som baserades på en stödstudie som genomförts av en extern konsult med expertis på området.
I konsekvensbedömningen undersöktes fyra alternativ för översynen av direktivet, på grundval av följande vägledande principer:
(1)Behovet av att införliva och anpassa sig till de internationella regler och förfaranden som utarbetats efter antagandet av direktivet 2009 och som EU:s medlemsstater kommit överens om.
(2)Säkerställande av samarbete, kontinuerlig förbättring och resultat genom att man utnyttjar de lärdomar som dragits under genomförandet av direktivet.
(3)Ökad digitalisering för att möjliggöra utökade och fokuserade flaggstatsinspektioner och övervakning genom godkända organisationer. Direktivet bör också underlätta användningen av elektroniska certifikat.
(4)Säkerställande av en effektiv och harmoniserad strategi för kapacitetsuppbyggnad, inspektioner och övervakning av flaggade flottor, i syfte att säkerställa teknisk och operativ förmåga hos EU:s flaggförvaltningar att fullgöra de skyldigheter som åligger dem.
I alla alternativ föreslås lösningar på de identifierade problemen, men lösningarna varierar i fråga om nivån och ambitionerna i fråga om harmonisering och kontroller för att säkerställa efterlevnad, medan medlemsstaterna har ett visst utrymme för egen bedömning när det gäller inspektion och övervakning av den flaggade flottan. Alla alternativ innehåller ändringar av direktivet genom att de nu obligatoriska relevanta flaggstatsdelarna av III-koden införlivas och genom att IMO-revisionen bibehålls.
I alternativ 1 föreslås dessutom åtgärder som förhindrar användning av icke-exklusiv teknisk personal från att utföra någon typ av arbete för flaggstatsförvaltningar. Förvaltningarna skulle behöva få resurser för att rekrytera, anställa och behålla relevant teknisk personal för att genomföra flaggstatsinspektioner och övervakning genom erkända organisationer.
Alternativ 2 skulle inte medföra förbud mot användning av icke-exklusiv teknisk personal utan skulle ”öronmärka” när och för vilken typ av besiktningar och under exceptionella omständigheter sådan icke-exklusiv personal skulle kunna tillåtas. Genom detta alternativ införs särskilda krav på inspektioner som står i proportion till flottans storlek och typ för att säkerställa att alla EU-flaggförvaltningar behåller central teknisk personal inom förvaltningen. En expertgrupp för flaggstater skulle inrättas. Krav på digitalisering skulle införas för utbyte av fartygsrelaterad information, såsom elektroniska rapporter om flaggstatsinspektion och e-certifikat. Slutligen skulle alternativet också ta upp frågan om gemensam kapacitetsuppbyggnad och harmoniserad utbildning (efterhandskvalificering) för flaggstatsinspektörer.
Alternativ 3 skulle också förhindra användning av icke-exklusiv teknisk personal och dessutom kräva att medlemsstaternas flaggförvaltningar har kapacitet att utföra det föreskrivna arbetet och utfärda föreskrivna certifikat kopplade till Internationella säkerhetsorganisationskoden. Eventuella efterföljande revisioner kan sedan utföras av erkända organisationer. Slutligen skulle alternativ 4 också kräva att medlemsstaternas flagg har kapacitet att utföra det föreskrivna besiktningsarbetet och utfärda tillhörande föreskrivna certifikat för ”högriskfartyg”, innan de tillåts segla under en medlemsstats flagg. Det skulle därför även förbjuda användning av icke-exklusiv teknisk personal.
Alla åtgärder på EU-nivå måste vägas mot den eventuella inverkan på den EU-medlemsstatsflaggade flottan och därmed den strategiska motståndskraften och inverkan på handeln till/från EU som helhet (undvika att flagga ut fartyg som för flagg från länder utanför EU). I konsekvensbedömningsrapporten dras slutsatsen att det rekommenderade alternativet är alternativ 2.
Konsekvensbedömningen lämnades till nämnden för lagstiftningskontroll för godkännande i januari 2023. Nämnden avgav ett positivt yttrande med reservationer. Dessa kommentarer togs upp i det arbetsdokument från kommissionens avdelningar som åtföljer detta lagstiftningsförslag.
•
Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling
Initiativet har en Refit-dimension när det gäller att anpassa och förenkla säkerhetslagstiftningen och bistå medlemsstaternas myndigheter så att de kan uppfylla sina inspektions- och rapporteringsskyldigheter på ett bättre sätt.
Dessutom innehåller det rekommenderade alternativet förenklingar, eftersom det kommer att klargöra utfärdande, användning och utbyte av elektroniska dokument som exempelvis rör genomförda flaggstatsinspektioner och e-certifikat som rör fartyget. Detta kommer att göra det möjligt att på ett effektivare sätt dels förbereda och fokusera flaggstatsinspektionerna (liksom hamnstatskontrollinspektioner), dels förbättra övervakningen av fartyget och allt arbete som utförs på flaggstatens vägnar. Alternativet stöder alltid kontrollen av att fartyg som för flagg uppfyller kraven. Stöd från Europeiska sjösäkerhetsbyrån till nationella flaggstatsmyndigheter i form av kapacitetsuppbyggnad och utbildning om hur flaggstatsinspektioner ska utföras och tillhandahållandet av en särskild inspektionsdatabas för rapportering av inspektioner kommer att öka harmoniseringen och standardiseringen i hela EU.
•
Grundläggande rättigheter
Förslaget får inga konsekvenser för skyddet av de grundläggande rättigheterna.
4.
BUDGETKONSEKVENSER
Förslaget medför nettokostnader för unionens budget på 7–8,1 miljoner euro under perioden 2025–2050. Förslagets budgetkonsekvenser beskrivs närmare i den finansieringsöversikt för rättsakt som bifogas detta förslag för kännedom. Förslagets budgetkonsekvenser ingår redan i kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska sjösäkerhetsbyrån och om upphävande av förordning (EG) nr 1406/2002.
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
5.
ÖVRIGA INSLAG
•
Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering
Förslaget åtföljs av en genomförandeplan som innehåller en förteckning över de åtgärder som krävs för genomförandet av åtgärderna och identifierar de främsta tekniska, rättsliga och tidsrelaterade utmaningarna vad gäller genomförandet.
Lämpliga övervaknings- och rapporteringsarrangemang har fastställts. Europeiska sjösäkerhetsbyrån kommer att spela en viktig roll i denna process, eftersom byrån ansvarar för utvecklingen och driften av elektroniska datasystem för sjötransporter, särskilt databasen för inspektionsrapportering.
Genomförandet kommer att övervakas av kommissionen med bistånd av Europeiska sjösäkerhetsbyrån. Byrån genomför också besök i medlemsstaterna för att kontrollera insatser på plats som en del av dess stödroll för kommissionen. Medlemsstaterna måste fortsätta att ha ett kvalitetsstyrningssystem för att intyga att deras organisation, strategier, processer, resurser och dokumentation är lämpliga för fullgörandet av deras skyldigheter. Detta måste certifieras och därefter bli föremål för periodisk revision. Medlemsstaterna måste meddela kommissionen och/eller byrån resultaten av de revisioner som genomförts av IMO och det ackrediterade organet så att de nationella flaggstatsmyndigheterna kan behålla sin kvalitetsstyrningscertifiering. Genom det reviderade prestationssystemet och de inspektionsrapporter och e-certifikat som laddats upp i databasen möjliggörs en ändamålsenlig övervakning.
•
Förklarande dokument (för direktiv)
Förklarande dokument krävs inte eftersom förslaget syftar till att förenkla och förtydliga de nuvarande bestämmelserna.
•
Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget
Artikel 1 i utkastet till ändringsdirektiv utgör dess huvuddel och innehåller ändringar av ett stort antal bestämmelser i direktiv 2009/21/EG.
Syfte, tillämpningsområde och definitioner
I punkt 1 ändras artikel 3 för att uppdatera vissa hänvisningar till IMO-instrument i de befintliga definitionerna och för att inkludera ytterligare definitioner som är relevanta för direktivet, särskilt III-koden.
Villkor för att tillåta ett fartyg att segla
I punkt 2 ändras artikel 4 för att införa användning av databasen för verifiering av fartygets skick (i förekommande fall överföring) innan fartyget får gå i trafik.
Genom punkt 3 införs artiklarna 4a–4c.
Enligt den nya artikeln 4a ska medlemsstaten som flaggstat ansluta sig till III-koden och följa kravet på att genomföra kompletterande flaggstatsinspektioner för att garantera säkerheten för fartyg som för en medlemsstats flagg.
Genom den nya artikeln 4b införs ett krav på att förvaltningarna ska ha tillräckliga resurser som står i proportion till flottans storlek och typ (fartyg som är registrerade under flagg) för att uppfylla den kompletterande inspektionsplikten och EU:s krav på tillsyn och övervakning som sker genom godkända organisationer. Närmare uppgifter om dessa resurser för att genomföra inspektioner av flaggade flottor och övervakning genom godkända organisationer kommer att fastställas genom en genomförandeåtgärd.
I den nya artikeln 4c fastställs ansvarsområden och gemensam kapacitetsuppbyggnad för flaggstatens personal. Detta omfattar kontinuerlig utveckling av utbildningsprogram och -material som återspeglar uppdateringar i de internationella IMO-konventionerna samt eventuella nya krav till följd av miljöhänsyn, särskilt när det gäller ny teknik (t.ex. framdrivning, nya typer av bränslen osv.).
Åtgärder i samband med eller till följd av övervakning av flaggade fartyg
I punkt 4 ändras artikel 5 för att kräva att medlemsstaterna som flaggstater använder unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten (SafeSeaNet) för att kontrollera och övervaka fartyg som för deras flagg och kontrollera om de t.ex. kvarhålls under hamnstatskontroll. Detta ändringsförslag tar också itu med flaggstatssystemets bristande flexibilitet i händelse av kriser eller oväntade händelser, exempelvis covid-19-pandemin.
Elektronisk informations- och inspektionsdatabas
I punkt 5 ändras artikel 6 så att det införs e-handlingar som ska registreras, bevaras, rapporteras och delas via ett nationellt e-certifieringsregister som är kompatibelt med inspektionsdatabasen i den nya artikeln 6a. E-handlingar gäller bland annat e-rapporter från inspektioner och e-certifikat.
Genom punkt 6 införs en ny artikel 6a och inrättandet av den inspektionsdatabas som ska finnas hos kommissionen. Den bygger på den inspektionsdatabas som redan används för rapporter från hamnstats- och passagerarfartygsinspektioner och kommer att använda samma tekniska funktioner. När det gäller elektronisk överföring av e-certifikat kommer dessa att använda samma tekniska lösningar som fastställs i direktivet om hamnstatskontroll, på grundval av den tekniska lösning som redan används för att erkända organisationer ska kunna uppfylla kraven för utbyte av e-certifikat, i enlighet med EU:s lagstiftning om erkända organisationer.
Strategin går ut på att bygga vidare på befintliga system, skapa ytterligare synergier, undvika dubbelarbete och i möjligaste mån återanvända information genom att förlita sig på ett driftskompatibelt system.
Övervakning av efterlevnad och resultat
I punkt 7 ändras artikel 7 för att klargöra vilken information som ska offentliggöras efter en IMO-revision. Det införs också ett krav på att medlemsstaten som granskningsobjekt ska ge kommissionen möjlighet att, med bistånd av Emsa, observera sådana IMO-revisioner. Syftet är att säkerställa öppenhet och underlätta synergier mellan IMO-revisioner och Emsas besök.
Flaggstaternas kvalitetsstyrning och prestationer
I punkt 8 ändras artikel 8 och kvalitetsstyrningssystemets tillämpningsområde och omfattning klargörs så att det omfattar alla register, oavsett om det är traditionella (så kallade förstaregister), internationella eller utomeuropeiska eller liknande (så kallade andraregister) som lyder under flaggstaten och som för den statens flagg, samt täckning av all verksamhet med anknytning till flaggstaten.
Vidare införs villkor för kontroll om flaggstaten använder, eller kommer att använda, icke-exklusiva inspektörer, och det införs ett krav på att alla inblandade ska säkerställa att det inte föreligger någon intressekonflikt.
Slutligen bör den nuvarande prestationsmätningen ses över och moderniseras, genom en genomförandeakt, med beaktande av ett antal ytterligare kriterier och liknande prestationssystem för erkända organisationer. Det införs vidare krav som medlemsstaterna ska tillämpa på sin egen resultatbedömning samt ett krav på att kommissionen ska offentliggöra de övergripande resultaten.
Genom punkt 9 utgår artikel 9.
Samarbete och utbyte av information
Genom punkt 10 införs artiklarna 9a och 9b.
Ny artikel 9 och inrättande av en högnivågrupp för flaggstatsfrågor, bestående av medlemsstaternas flaggstatsmyndigheter och experter som ska diskutera alla flaggstatsrelaterade och relevanta frågor.
Genom den nya artikeln 9b inrättas ett dynamiskt elektroniskt rapporteringsverktyg för insamling av information och statistik.
Kommittéförfarande
Genom punkt 11 uppdateras artikel 10 med den senaste texten om kommittéförfaranden för genomförandeakter.
Delegerade akter
I punkt 12 föreskrivs att kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter för att uppdatera bilagan och att eventuella uppdateringar ska omfattas av standardklausulen om upprätthållande av skyddsnivån. Detta innebär att standarderna i EU-instrumentet bibehålls minst på nuvarande nivå om det sker förändringar på internationell nivå.
Utövande av delegeringen
I punkt 13 anges standardtexten för utövande av delegering.
Bilagor
I punkt 14 fastställs en ny bilaga med flaggstatens del 1 och 2 i IMO:s genomförandekod för instrument (III-koden) i resolution A.1070(28).
2023/0172 (COD)
Förslag till
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV
om ändring av direktiv 2009/21/EG om fullgörande av flaggstatsförpliktelser
(Text av betydelse för EES)
EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,
med beaktande av Regionkommitténs yttrande,
i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och
av följande skäl:
(1)Säkerheten för sjöfarten i unionen, för de medborgare som utnyttjar den samt miljöskyddet bör alltid säkerställas.
(2)I enlighet med Förenta nationernas havsrättskonvention från 1982 (Unclos) och de konventioner för vilka IMO är depositarie, ska stater som är parter i dessa instrument utfärda lagar och förordningar och vidta nödvändiga åtgärder för att sätta dessa instrument i kraft helt och fullt, i syfte att skydda människoliv till havs och miljön genom att garantera att de fartyg som är i trafik är lämpliga för den verksamhet de är avsedda för.
(3)IMO-konventionerna bör ges full effekt i unionen genom att konventionernas bindande bestämmelser införlivas med unionens lagstiftning, eftersom alla medlemsstater ska vara parter i IMO-konventionerna och därmed är skyldiga att uppfylla konventionsförpliktelserna i fråga om fartyg under deras flagg. I detta syfte måste medlemsstaterna fullgöra sina skyldigheter som flaggstater på ett effektivt och konsekvent sätt i enlighet med IMO:s resolution A.1070(28) (antagen den 4 december 2013) om IMO:s genomförandekod för instrument (III-koden), som innehåller de bindande bestämmelser som ska genomföras av flaggstaterna.
(4)Eftersom IMO-resolution A. 948(23) har återkallats genom IMO-resolution A. 1156(32) bör medlemsstaterna, i fråga om fartyg under deras flagg, tillämpa harmoniserade krav på flaggstatens certifiering och besiktning enligt de relevanta förfaranden och riktlinjer som återfinns i bilagan till IMO-församlingens resolution A. 1156(32) om riktlinjer för besiktning inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering.
(5)På internationell nivå är uppgiften att utreda sjöolyckor en del av flaggstatens ansvar, medan den på unionsnivå görs oberoende och regleras av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/18/EG. Det här direktivet bör inte påverka direktiv 2009/18/EG.
(6)Vissa genomförandeakter som antagits efter ikraftträdandet av direktiv 2009/21/EG och som redan delvis genomför delar som rör delegering av befogenheter till erkända organisationer bör beaktas.
(7)Sjöfartsförvaltningarna i medlemsstaterna bör kunna förlita sig på resurser, inklusive förmåga att fatta tekniska beslut, som är tillräckliga för fullgörandet av sina flaggstatsförpliktelser i proportion till flottans storlek och typ och som grundar sig på relevanta IMO-krav. För att förbättra övergripande kvalitativa prestanda hos fartyg som för en medlemsstats flagg är det också nödvändigt att harmonisera den strikta och noggranna övervakningen, inbegripet utarbetandet av regler och granskning av konstruktioner, genom de erkända organisationer som utför flaggstatsuppgifter på medlemsstaternas vägnar.
(8)Minimikriterier och inspektionsmål kopplade till dessa resurser bör fastställas via genomförandeåtgärder med utgångspunkt i medlemsstaternas praktiska erfarenheter, även med användning av icke-exklusiva inspektörer.
(9)Om flaggstatsbesiktningsmän och -inspektörer genomför system för kapacitetsuppbyggnad och genomgår efterhandskvalificering bör detta garantera likvärdiga villkor för sjöfartsförvaltningarna och höja kvalitativa prestanda hos fartyg som seglar under medlemsstaternas flaggor.
(10)Medlemsstaterna bör använda unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten (SafeSeaNet) och tjänster som inrättats genom direktiv 2002/59/EG för att övervaka flaggade fartyg samt för sjöövervakning och lägesbilder till havs.
(11)Inrättandet och utvecklingen av en databas med viktig information, i elektroniskt format om fartyg som för en medlemsstats flagg, bör bidra till ett ökat informationsutbyte, ytterligare förbättra insynen i fråga om prestanda hos en flotta av hög kvalitet och möjliggöra en förstärkt övervakning av flaggstaternas förpliktelser för att säkerställa lika villkor mellan sjöfartsförvaltningarna.
(12)Viktig information, inbegripet e-rapporter och fartygscertifikat efter flaggstatsinspektioner, bör vara tillgänglig för alla berörda myndigheter och kommissionen, för övervakningsändamål och för att effektivisera genomförandet av alla typer av inspektioner.
(13)IMO:s obligatoriska revisionsprogram för medlemsstaterna följer standardmetoden för kvalitetsstyrning för att fastställa i vilken utsträckning medlemsstaterna fullgör och verkställer flaggstatens förpliktelser och ansvar enligt bindande IMO-konventioner som de är parter i, vilket säkerställer ett konsekvent och effektivt genomförande av tillämpliga IMO-instrument och hjälper medlemsstaterna att förbättra sin kapacitet. Medlemsstaterna bör därför fortsätta visa att de följer bestämmelserna i IMO:s bindande instrument, i enlighet med resolution A 1067(28) om IMO:s revisionsprogram för medlemsstater (IMO Member State Audit Scheme) som antogs av IMO-församlingen den 4 december 2013.
(14)Kommissionen, biträdd av Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002, bör bjudas in och involveras som observatör av den granskade medlemsstaten i egenskap av flaggstat för att säkerställa överensstämmelse mellan IMO:s revisioner och kommissionens bedömningar, som utförs av Emsa, på kommissionens vägnar, för att kontrollera genomförandet av unionens sjösäkerhetslagstiftning via sitt system för besök och inspektioner.
(15)För att ytterligare förbättra kvaliteten på flaggade fartyg och säkerställa lika villkor mellan sjöfartsförvaltningarna bör en kvalitetscertifiering av administrativa förfaranden, som ingår i kvalitetsledningssystemet i enlighet med ISO eller likvärdiga standarder, förtydligas så att den omfattar alla register, oavsett om de är nationella (förstaregister) eller internationella (andraregister eller utomeuropeiska), under medlemsstatens ansvar som flaggstat. Dessutom bör man klargöra all därmed sammanhängande verksamhet, inbegripet ansvarsområden, befogenheter, samarbete samt metoder för rapportering och kommunikation för all flaggstatspersonal som utför eller deltar i besiktningar eller inspektioner, samt annan personal som bistår vid genomförandet av inspektioner, som inte är exklusivt anställd av medlemsstatens behöriga myndighet och som kan utföra vissa inspektioner, förutom föreskrivna besiktningar. För att säkerställa oberoende bör det dokumenteras att det inte föreligger några intressekonflikter för den berörda personalen.
(16)En utvärdering och översyn av prestationssystemet för flaggstater, på grundval av gemensamma öppna, tillförlitliga och objektiva nyckelutförandekriterier och som bygger på nuvarande liknande system, bör stödja alla medlemsstater i deras kontinuerliga förbättring och kontroll av efterlevnaden.
(17)För att diskutera flaggstatsfrågor, inbegripet tekniska frågor, och underlätta utbyte av sakkunskap och information, bör det inrättas en högnivågrupp för flaggstatsfrågor bestående av medlemsstaternas nationella myndigheter, experter från flaggstater och inspektörer samt, när så är lämpligt, experter från den privata sektorn.
(18)Ett elektroniskt rapporteringsverktyg bör inrättas för att ytterligare förbättra den konsekventa insamlingen av relevant statistik, sjöfartsdata och sjöfartsinformation från medlemsstaterna.
(19)I syfte att möjliggöra en uppdaterad tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv så att medlemsstaterna kan fullgöra sina skyldigheter enligt internationell rätt i överensstämmelse med direktivet, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen när det gäller uppdatering av bilagan. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.
(20)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av direktiv 2009/21/EG vad gäller enhetliga åtgärder för att fastställa minimikrav för lämpliga resurser som står i proportion till flottans storlek och typ och för ett gemensamt harmoniserat system för att mäta flaggstatens prestationsnivå, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011.
(21)Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa) bör tillhandahålla nödvändigt stöd för att säkerställa genomförandet av direktiv 2009/21/EG.
(22)I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i fördraget går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.
(23)Direktiv 2009/21/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Ändringar av direktiv 2009/21/EG
Direktiv 2009/21/EG ska ändras på följande sätt:
(1)Artikel 3 ska ändras på följande sätt:
(a)Led e ska ersättas med följande:
”e) IMO-revision: en revision som utförs i enlighet med bestämmelserna i resolution A 1067(28) (Rambestämmelser och förfaranden för IMO:s medlemsstatsrevision - Framework and Procedures for the IMO Member State Audit), i gällande version, antagen av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO).”
(b)Följande led ska läggas till:
”f)konventioner: konventionerna, med tillhörande protokoll och ändringar av dem, och därtill hörande koder med bindande status, i gällande version, enligt definitionen i artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG, med undantag för 2006 års konvention om arbete till sjöss.
g)III-koden: delarna 1 och 2 i resolution A.1070(28) (”IMO:s genomförandekod för instrument”), antagen av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), med undantag för punkterna 16.1, 18.1, 19, 29, 30, 31 och 32 i del 2.
h)flaggstatsbesiktningsman: en offentliganställd som är vederbörligen bemyndigad av och uteslutande arbetar för den behöriga myndigheten i en medlemsstat för att utföra besiktningar och revisioner i samband med föreskrivna certifikat och som uppfyller kravet på oberoende i artikel 8.1.
i)flaggstatsinspektör: en anställd inom den offentliga sektorn som är vederbörligen bemyndigad av och uteslutande arbetar för den behöriga myndigheten i en medlemsstat för att utföra kompletterande flaggstatsinspektioner och som uppfyller kravet på oberoende i artikel 8.1, och de minimikriterier som anges i bilaga XI till direktiv 2009/16/EG.
j)annan personal som bistår vid genomförandet av inspektioner: en person som inte är anställd enbart av, utan har ett avtal med, den behöriga myndigheten i medlemsstaten, och som vederbörligen bemyndigats av den behöriga myndigheten i medlemsstaten och som får utföra vissa inspektioner, förutom föreskrivna besiktningar, som specificeras av den behöriga myndigheten, och som uppfyller de kriterier för kommunikation, kvalifikationer och oberoende som anges i artikel 8.1.
k)kompletterande flaggstatsinspektion: en inspektion ombord som inte leder till certifiering.
j) HSSC: resolution A.1156(32) (riktlinjer för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering (HSSC), 2021, i gällande version, antagen av Internationella sjöfartsorganisationen (IMO).”
(2)Artikel 4.1 ska ersättas med följande:
”1. Innan ett fartyg som har beviljats rätten att föra en medlemsstats flagg tillåts gå i trafik, ska den berörda medlemsstaten säkerställa att fartyget uppfyller tillämpliga internationella regler och föreskrifter. Den ska särskilt kontrollera fartygets säkerhetsregister med hjälp av de inspektionsrapporter och inspektionscertifikat som finns i den databas som avses i artikel 6a. Den ska, vid behov, samråda med den föregående flaggstaten för att fastställa huruvida eventuella brister eller säkerhetsfrågor som denna identifierat fortfarande är olösta.”
(3)Följande artiklar ska införas som artiklarna 4a–4c:
”Artikel 4a
Säkerhet hos fartyg som för en medlemsstats flagg
1.
När det gäller internationell sjöfart ska medlemsstaterna fullt ut tillämpa de obligatoriska flaggstatsrelaterade bestämmelser som fastställs i IMO-konventionerna i enlighet med de villkor och med avseende på de fartyg som avses där och ska tillämpa III-koden i bilagan till detta direktiv, med undantag för punkterna 16.1, 18.1, 19, 29, 30, 31 och 32 i del 2.
2.
Medlemsstaterna ska vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att fartyg som har rätt att föra deras flagg följer internationella regler och normer. Åtgärderna ska omfatta följande:
(a)Fartyg ska förbjudas att lägga ut innan de kan gå till sjöss utan att bryta mot internationella regler och normer.
(b)Det ska säkerställas att fartyg som har rätt att föra medlemsstaternas flagg har besiktigats i enlighet med riktlinjerna för besiktningar inom ramen för det harmoniserade systemet för besiktning och certifiering (HSSC).
(c)Fartyg ska bli föremål för kompletterande flaggstatsinspektioner av att fartygets skick stämmer överens med de certifikat som finns ombord.
3.Medlemsstaterna ska säkerställa att alla brister som bekräftats eller upptäckts under en inspektion genomförd i enlighet med punkt 2 c åtgärdas.
4.När en inspektion har slutförts ska flaggstatsinspektören upprätta en rapport på grundval av bilaga IX till direktiv 2009/16/EG.
”Artikel 4b
Krav på säkerhet och förhindrande av förorening
1. Varje medlemsstat ska säkerställa att dess förvaltning förfogar över lämpliga resurser som står i proportion till dess flottas storlek och typ, särskilt för att uppfylla de skyldigheter som anges i artikel 4a och punkterna 2 och 3 i den här artikeln.
2. Varje medlemsstat ska säkerställa tillsynen av den verksamhet som bedrivs av flaggstatsbesiktningsmän, flaggstatsinspektörer och erkända organisationer och delta i det tillsynssystem för EU-erkända organisationer som anges av den högnivågrupp för flaggstatsfrågor som avses i artikel 9a.1.
3. Varje medlemsstat ska utveckla eller bibehålla en kapacitet för konstruktionsgranskning och tekniskt beslutsfattande som står i proportion till dess flottas storlek och art.
4. För att säkerställa harmonisering av de kompletterande flaggstatsinspektioner som avses i artikel 4a.2 c ska kommissionen, efter samråd med den högnivågrupp för flaggstatsfrågor som avses i artikel 9a.1, anta genomförandeakter för att fastställa enhetliga åtgärder för att fastställa minimikraven för genomförandet av de förpliktelser som föreskrivs i punkt 1. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 10.2.”
”Artikel 4c
Gemensam kapacitetsuppbyggnad för flaggstatspersonal
1. Medlemsstaterna ska säkerställa att personal som ansvarar för eller utför besiktningar, inspektioner och revisioner på fartyg och företag genomgår det harmoniserade system som anges i punkt 2.
2. Kommissionen ska, efter råd från den högnivågrupp om flaggstatsfrågor som avses i artikel 9a.1, för medlemsstaternas flaggstatsbesiktningsmän och -inspektörer utveckla ett gemensamt system för kapacitetsuppbyggnad (efterhandskvalificering på nationell nivå) och hålla det uppdaterat, med beaktande av ny teknik och i förhållande till nya eller ytterligare förpliktelser som följer av relevanta internationella instrument.
(4)Artikel 5 ska ändras på följande sätt:
(a)Det enda stycket ska numreras som punkt 1.
(b)Följande punkt ska läggas till som punkt 2:
”2. Medlemsstaterna ska utarbeta och genomföra ett lämpligt kontroll- och övervakningsprogram med, om det är lämpligt, hjälp av unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten (SafeSeaNet), som avses i artikel 22a.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/59/EG och bilaga III till det direktivet, för att i rätt tid kunna reagera på situationer som avses i punkt 1 i den här artikeln samt på säkerhetstillbud och påstådda föroreningar.”
(5)Artikel 6 ska ersättas med följande:
”Artikel 6
Elektronisk information och elektroniskt utbyte
1.Medlemsstaterna ska säkerställa att åtminstone följande information om fartyg som för deras flagg bevaras och görs tillgänglig i ett elektroniskt format som är förenligt och driftskompatibelt med unionens sjösäkerhetsdatabaser:
(a)Uppgifter om fartyget (namn, IMO-nummer etc.).
(b)Föreskrivna certifikat (fullständiga, interimistiska eller tillfälliga) med datum för besiktningar, eventuella tilläggs- eller kompletteringsbesiktningar, samt revisioner.
(c)Namnet på de erkända organisationer som har deltagit i fartygets certifiering och klassificering.
(d)Namnet på den behöriga myndighet som har inspekterat fartyget enligt bestämmelserna för hamnstatskontroll, och inspektionsdatum.
(e)Resultatet av hamnstatskontrollerna (brister: ja eller nej, kvarhållanden: ja eller nej).
(f)Namn på fartyg som har upphört att föra den berörda medlemsstatens flagg under de föregående tolv månaderna.
(g)Rapport(er) efter en flaggstatsbesiktning eller inspektion som utförts i enlighet med artikel 4a.2 b eller c.
2. Informationen ska lämnas till den inspektionsdatabas som föreskrivs i artikel 6a. En kopia av rapporten ska också lämnas till befälhavaren.”
(6)Följande artikel ska införas som artikel 6a:
”Artikel 6a
Inspektionsdatabas
1. Kommissionen ska utveckla, underhålla och uppdatera en inspektionsdatabas som innehåller den information som anges i artikel 6. Alla medlemsstater ska vara anslutna till databasen, som ska baseras på den inspektionsdatabas som avses i artikel 24 i direktiv 2009/16/EG och ha funktioner som liknar den databasens funktioner.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att information om inspektioner som utförs i enlighet med detta direktiv, även information om brister, utan dröjsmål överförs till inspektionsdatabasen så snart den eller de rapporter som avses i artikel 4a.4 är klara.
3. Kommissionen ska säkerställa att inspektionsdatabasen gör det möjligt att samla in alla relevanta uppgifter om genomförandet av detta direktiv på grundval av de uppgifter om inspektioner som tillhandahållits av medlemsstaterna.
4. Medlemsstaterna ska ha tillgång till all information som registrerats i den inspektionsdatabas som avses i punkt 1 i denna artikel och till det inspektionssystem som föreskrivs i direktiv 2009/16/EG. Ingenting i detta direktiv ska hindra utbyte av sådan information mellan relevanta behöriga myndigheter inom och mellan medlemsstaterna, med kommissionen eller med Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002.
5. Medlemsstaterna ska säkerställa att de föreskrivna certifikat som avses i artikel 6.1 b överförs elektroniskt till den inspektionsdatabas som avses i punkt 1 i denna artikel med användning av de funktionella och tekniska specifikationerna för ett harmoniserat elektroniskt rapporteringsgränssnitt som föreskrivs i artikel 24a i direktiv 2009/16/EG.”
(7)Artikel 7 ska ersättas med följande:
”Artikel 7
Övervakning av medlemsstaternas genomförande och prestationsnivåer
1. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att genomgå IMO-revision av sina förvaltningar minst en gång vart sjunde år, och ska offentliggöra resultatet av revisionen och eventuella korrigerande åtgärder i databasen globalt integrerat sjöfartsinformationssystem (Global Integrated Shipping Information System - Gisis) som inrättats av IMO. Medlemsstaterna ska också göra samma information tillgänglig för allmänheten, i enlighet med relevant nationell lagstiftning om konfidentialitet.
2. Medlemsstaterna ska säkerställa att kommissionen, biträdd av Emsa, tillåts delta som observatör i IMO:s revisionsprocess och att alla revisionsrapporter och information om vidtagna åtgärder omedelbart görs tillgängliga för kommissionen.
3. För att säkerställa ett effektivt genomförande av detta direktiv och för att övervaka flaggstatens totala efterlevnad och tillsynssystemet för EU-erkända organisationer ska kommissionen samla in nödvändig information och genomföra besök i medlemsstaterna, i enlighet med artikel xx i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) xx/xx [EMSA-förordningen som ska antas],”
(8)Artikel 8 ska ändras på följande sätt:
(a)Punkt 1 ska ersättas med följande:
”Varje medlemsstat ska införa och upprätthålla ett kvalitetsledningssystem som omfattar alla register som den ansvarar för när det gäller all flaggstatsrelaterad verksamhet som dess förvaltning bedriver. Kvalitetsledningssystemet ska certifieras i enlighet med tillämpliga internationella kvalitetsstandarder.
Kvalitetsledningssystemet ska omfatta fastställda förpliktelser, befogenheter och inbördes förhållande mellan all flaggstatspersonal, inbegripet annan personal som bistår vid utförandet av inspektioner och som leder, utför och verifierar arbete som rör och påverkar säkerhet och förhindrande av förorening. Sådana förpliktelser ska dokumenteras, med angivande av vilken typ och omfattning av inspektionsarbete som kan utföras av annan personal som bistår vid utförandet av inspektioner, och det ska även anges hur sådan personal ska informera och rapportera.
Varje medlemsstat ska säkerställa att annan personal som bistår vid utförandet av inspektioner har utbildning och tillsyn som står i proportion till de uppgifter de har befogenhet att utföra.
All personal som utför en besiktning eller inspektion ska underteckna en försäkran om att det inte föreligger någon intressekonflikt och som intygar deras oberoende i förhållande till det arbete som ska utföras, och som ska bevaras av den ansvariga myndigheten i medlemsstaten.”
(b)Följande punkter ska läggas till:
”2a. Medlemsstaterna ska årligen utvärdera sina prestationer och identifiera områden där förbättringar kan göras, på grundval av resultaten av den verksamhet som bedrivs inom ramen för det kvalitetsledningssystem som avses i punkt 1 i denna artikel och flaggstatens prestationsnivå som avses i punkt 2b i denna artikel samt i artikel 7.
2b. För att säkerställa ett gemensamt harmoniserat prestationssystem enligt punkt 2a ska kommissionen, efter samråd med den högnivågrupp för flaggstatsfrågor som avses i artikel 9a.1, anta genomförandeakter för att fastställa detaljerna för ett reviderat prestationssystem i punkt 2 i den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med artikel 10.2.
Utvärderingen av flaggstaternas prestationsnivåer ska bland annat beakta resultaten av flaggstatsinspektionerna, kvarhållandefrekvenser inom ramen för hamnstatskontrollen, olycksstatistik, kommunikations- och informationsflöden, statistik över årliga förluster exklusive konstruktiva totalförluster, och andra lämpliga indikatorer, i syfte att avgöra om personal, resurser och administrativa förfaranden är tillräckliga för att fullgöra flaggstatsförpliktelserna.
2c. Kommissionen ska på en offentlig webbplats offentliggöra information om flaggstaternas prestationsnivåer. ”
(9)Artikel 9 ska utgå.
(10)Följande artikel ska införas:
”Artikel 9a
Högnivågrupp för flaggstatsfrågor
1. Kommissionen ska inrätta en högnivågrupp för flaggstatsfrågor som ska diskutera flaggstatsfrågor och underlätta erfarenhetsutbyte mellan medlemsstaternas nationella myndigheter, flaggstatsexperter och inspektörer, i förekommande fall även från den privata sektorn.
Högnivågruppen för flaggstatsfrågor ska bestå av företrädare för medlemsstaterna och kommissionen, biträdda av Emsa.
Den ska anta sin arbetsordning.
2. Högnivågruppen för flaggstatsfrågor ska bland annat ha följande uppgifter:
(a)Utfärda rekommendationer för en gemensam strategi för flaggstatsinspektioner, förfaranden och riktlinjer för kontroll av fartyg.
(b)Bistå kommissionen vid utvecklingen av ett gemensamt rapporteringsformat, inklusive tidpunkt för flaggstatsinspektioner/den erkända organisationens övervakning.
(c)Bistå kommissionen i utvecklingen av den tekniska metoden för vad som utgör lämpliga resurser som står i proportion till flottans storlek och typ enligt artikel 4b.
(d)Bistå kommissionen med att identifiera åtgärder som kan utvecklas för att förbättra den kapacitetsuppbyggnad som avses i artikel 4c, särskilt när det gäller att hålla sig à jour om ändringar av konventioner och om förändringar som beror på ny teknik.
(e)Utveckla och genomföra det tillsyns- och övervakningssystem av EU-erkända organisationer som avses i artikel 7.
(f)Ge vägledning om hur informationen i unionens relevanta sjöfartsdatabaser ska användas för att förbereda flaggstatsinspektioner/övervakning genom erkända organisationer, för att göra användningen/sammanslagningen av resurser för övervakning genom erkända organisationer effektivare, t.ex. genom fokusområden.
(g)Bistå kommissionen i den tekniska utvecklingen av de prestationskriterier som avses i artikel 8.2b.
(h)Bistå kommissionen vid utarbetandet av riktlinjer, mallar och liknande för de rapporteringsskyldigheter som avses i artikel 9b.
(i)Bistå vid analys av flaggstaternas prestationsnivå, revisioner av kvalitetsledningssystem och IMO-revisioner med jämförelser av resultat och uppföljningsåtgärder, i syfte att identifiera bästa praxis.
(j)Bistå kommissionen med att identifiera åtgärder som kan utvecklas för att fastställa
i)harmoniserade förfaranden för tillämpning av dispenser och liknande i enlighet med IMO-konventionerna,
ii)harmoniserade tolkningar av frågor som i konventionerna har överlåtits åt administrationernas gottfinnande,
iii)enhetliga tolkningar av bestämmelser i konventionerna.
”Artikel 9b
Information och uppgifter
Kommissionen ska inrätta ett elektroniskt rapporteringsverktyg för insamling av information och uppgifter från medlemsstaterna om detta direktiv. Medlemsstaterna ska regelbundet, och minst en gång om året, informera kommissionen om
(a)hantering av krav på säkerhet och förhindrande av förorening
i) flottans storlek och ålder uttryckt i antal och bruttoton konventionella fartyg,
ii)antalet flaggstatsinspektörer/besiktningsmän/revisorer och annan personal som bistår vid genomförandet av inspektionerna,
iii)antalet flaggstatsbesiktningar, inspektioner och revisioner som genomförts som flaggstater,
iv)antalet fartyg som flaggas in och flaggas ut per fartygstyp och efter ursprungs- eller destinationsland,
(b)kvalitetsledning och kvalitetsrevisioner
i)planerade eller bekräftade datum för IMO-revision,
ii)planerade eller bekräftade datum för revision av kvalitetsledningssystem samt hantering av certifiering av kvalitetsledningssystem,
(c)delegering av behörighet
i)erkända organisationer som auktoriserats, uppgifter som delegerats och certifikat som utfärdats på medlemsstatens vägnar.
(11)Artikel 10 ska ersättas med följande:
”Artikel 10
Kommittéförfarande
1.Kommissionen ska biträdas av kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss), som inrättats genom förordning (EG) nr 2099/2002. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.”
(12)Följande artikel ska införas som artikel 10a:
”Artikel 10a
Delegerade akter
Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 10b med avseende på ändringar av bilaga 1 för att ta hänsyn till nya flaggstatsrelaterade bestämmelser och åtaganden som utarbetats på internationell nivå, särskilt inom IMO.
Ändringar av IMO-konventionerna och av IMO:s genomförandekod för instrument (III-koden) får uteslutas från detta direktivs tillämpningsområde enligt artikel 5.2 i förordning (EG) nr 2099/2002.”
(13)Följande artikel ska införas som artikel 10b:
”Artikel 10b
Utövande av delegeringen
1.Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
2.Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artikel 10a ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den [xx] 202X. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.
3.Den delegering av befogenhet som avses i artikel 10a får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.
4.Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.
5.Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.
6.En delegerad akt som antas enligt artikel 10a ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”
(14)Texten i bilagan till detta direktiv ska läggas till som bilaga till direktiv 2009/21/EG.
Artikel 2
Införlivande
1.Medlemsstaterna ska senast den [Publikationsbyrån: För in datum: ett år efter detta ändringsdirektivs ikraftträdande] anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om texten till de centrala bestämmelser i nationell rätt som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Ikraftträdande
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Adressater
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den
På Europaparlamentets vägnar
På rådets vägnar
Ordförande
Ordförande
FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT – ”BYRÅER”
1.GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
1.1Förslagets eller initiativets titel
Förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 2009/21/EG om fullgörande av flaggstatsförpliktelser
1.2.Berörda politikområden
Rörlighet och transport – Sjösäkerhet
1.3.Förslaget avser
◻ en ny åtgärd
◻ en ny åtgärd som bygger på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd
☑ en förlängning av en befintlig åtgärd ◻ en sammanslagning eller omdirigering av en eller flera åtgärder mot en annan/en ny åtgärd
1.4.Mål
1.4.1Allmänt/allmänna mål:
De allmänna målen för ändringen av direktiv 2009/21/EG är att (1) upprätthålla lika villkor och undvika snedvridning av marknaden, (2) säkerställa en hög sjösäkerhetsnivå, och (3) se till att havsföroreningar till följd av sjöolyckor förebyggs. Denna översyn bör därför också bidra till mål 3 för hållbar utveckling (”Säkerställa hälsosamma liv och främja välbefinnande för alla i alla åldrar”) och mål 14 (”Bevara och nyttja haven och de marina resurserna på ett hållbart sätt för en hållbar utveckling”).
1.4.2Specifikt/specifika mål:
Direktivet har följande specifika mål:
Att anpassa flaggstatsdirektivet till nya internationella regler.
Att säkerställa lämpliga inspektioner och övervakning/tillsyn.
Att säkerställa ökad användning av digitala lösningar.
Att säkerställa ett harmoniserat tillvägagångssätt när det gäller förståelse för samt, rapportering och mätning av flaggstaternas flottors prestationer och skyldigheter.
1.4.3Verkan eller resultat som förväntas
Beskriv den verkan som förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av befolkningen som berörs.
Förslaget förväntas harmonisera höga säkerhetsnivåer för flaggstatskontroll i hela unionen och införa digitaliserade lösningar till stöd för effektiv fartygsövervakning, utförande av fartygsinspektioner för flaggstatskontroll och utbyte av relevant information. Det förväntas också förbättra den inre marknadens funktion genom att öka tydligheten och undanröja all tvetydighet för flaggstaternas myndigheter.
Förslaget förväntas också leda till en minskning av antalet dödsfall och skador samt till mindre förluster av bunkerbränsle till havs.
1.4.4Prestationsindikatorer
Ange indikatorer för övervakning av framsteg och resultat.
Det föreslagna direktivets effektivitet i fråga om det särskilda målet nr 1 kommer att fastställas på grundval av IMO:s revisioner, övervakade genom IMO:s Gisis, och Emsas besök i medlemsstaterna för att på kommissionens vägnar kontrollera genomförandet av direktivet.
Det föreslagna direktivets effektivitet i fråga om det särskilda målet nr 2 kommer att fastställas på grundval av antalet delade flaggstatsinspektionsrapporter, användningen av resultat, uppföljningen med de erkända organisationerna, eventuella säkerhetsrekommendationer som utfärdats för flaggstatsförvaltningar, antalet fartyg som godkänts i flaggregister och antalet fartyg som avförts eller strukits från flaggregister som övervakas genom Thetis-systemet, samt flaggstatsförvaltningarnas rapporter. Effektiviteten kommer också att fastställas på grundval av antalet teknisk personal och inspektioner, andelen inspektioner för den medlemsstatsflaggade flottan och antalet flaggstatsinspektörer per fartyg som rapporteras i det särskilda rapporteringsverktyget.
Det föreslagna direktivets effektivitet när det gäller det specifika målet nr 3 kommer att fastställas på grundval av antalet e-certifikat och e-flaggstatsrapporter som lämnas in i rapporteringsmodulen (Thetis).
Det föreslagna direktivets effektivitet i förhållande till det specifika målet nr 4 kommer att fastställas på grundval av prestationsindikatorerna i prestationssystemet.
1.5.Grunder för förslaget eller initiativet
1.5.1Krav som ska uppfyllas på kort eller lång sikt, inbegripet en detaljerad tidsplan för genomförandet av initiativet
Emsa kommer att få till uppgift att införa tekniska lösningar för e-certifikatregister, rapportering av e-certifikat och e-rapporter från flaggstatens inspektioner samt verktyg för validering, samt utveckling av nya moduler. Emsa kommer också att få till uppgift att utveckla en mekanism och mall för rapportering av information och statistik och införa gemensam kapacitetsuppbyggnad och harmoniserad utbildning (efterhandskvalificering) för flaggstatsinspektörer och/eller flaggstatsbesiktningsmän och/eller revisorer, genom att utarbeta en gemensam läroplan för flaggstatsinspektörer och utbilda flaggstatsinspektörer i ny teknik, inbegripet men inte begränsat till förnybara och koldioxidsnåla bränslen, som är särskilt relevanta med tanke på 55 % -paketet, och automatisering.
Fram till 2025 kommer ytterligare 1 heltidsekvivalent att krävas för att utveckla den nya modulen för e-certifikat och ytterligare 1 heltidsekvivalent för att tillhandahålla specialiserade it-färdigheter och sjöfartskunskaper inom sjöfartsstödtjänster.
1.5.2Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå (som kan följa av flera faktorer, t.ex. samordningsfördelar, rättssäkerhet, ökad effektivitet eller komplementaritet). Med ”mervärdet av en åtgärd på unionsnivå” i denna punkt avses det värde en åtgärd från unionens sida tillför utöver det värde som annars skulle ha skapats av enbart medlemsstaterna.
Skäl för åtgärder på europeisk nivå (ex ante)
Utan EU-åtgärder skulle den nuvarande rättsosäkerheten kvarstå och EU:s medlemsstater skulle införliva internationella skyldigheter i nationell lagstiftning utan samordning. Detta skulle till sist leda till ett sämre skydd för EU-medborgarna, sjösäkerheten och miljön. Införlivandet av de internationella reglerna i EU-lagstiftningen ger också det viktiga stöd som Emsa erbjuder medlemsstaterna när det gäller målinriktning, registrering och utbyte av inspektionsresultat samt utbildning för de flaggstatsinspektioner som medlemsstaterna utför. Resenärer och medborgare i allmänhet kan lita på att det finns en liknande säkerhetsstandard i hela unionen och att resultaten av inspektioner (både av flaggstater och hamnstater) delas och övervakas så att det inte finns någon svag länk i sjösäkerheten.
Förväntat mervärde för unionen (ex post)
Ett effektivt genomförande av internationella regler, särskilt IMO:s III-kod, bör säkerställas genom direktivet. De rättsliga skyldigheter och den kontroll av efterlevnaden som flaggstatsdirektivet medför möjliggör bättre harmonisering, konsekvens och samstämmighet mellan medlemsstaterna och deras ansvarsområden.
Direktivet säkerställer en harmoniserad och enhetlig strategi i fråga om fartyg som är flaggade i EU:s medlemsstater genom att det införlivar och konsoliderar bindande internationella regler och skapar rättssäkerhet i EU:s rättsordning.
1.5.3Erfarenheter från tidigare liknande åtgärder
Flaggstatsdirektivet säkerställer ett harmoniserat genomförande och verkställande av internationella regler i och enligt EU-lagstiftningen, samt krav på och uppmuntran till samarbete mellan medlemsstaterna. Utvärderingen av direktivet visade dock att det finns ett behov av en bredare ombalansering av EU:s sjösäkerhetspolitik. Detta innebär en förstärkning av EU-nivån för den ”första försvarslinjen”, efterlevnad och förebyggande åtgärder som åligger flaggstaterna. Den nuvarande politiken är inriktad på medlemsstaterna som hamn- och kuststater och mindre på flaggstater. Därför saknas relevanta flaggstatsrelaterade delar av den obligatoriska III-koden.
Resultaten av efterhandsutvärderingen återspeglas i den konsekvensbedömning som åtföljer detta initiativ (som sammanfattas i bilaga 7).
1.5.4Förenlighet med den fleråriga budgetramen och eventuella synergieffekter med andra relevanta instrument
Den föreslagna översynen är ett viktigt resultat av kommissionens meddelande om en strategi för hållbar och smart mobilitet, där EU:s vision för framtidens transportsystem fastställs. I strategin tillkännagavs att kommissionen planerar att inleda en omfattande översyn av den befintliga lagstiftningen om flaggstaters ansvar, hamnstatskontroll och olycksutredningar under 2021 (inom ramen för flaggskeppsinitiativ 10 – Förbättra säkerhet och trygghet inom transporter).
Den föreslagna översynen kommer att skapa synergier med andra delar av EU:s regelverk, särskilt direktiv 2009/16/EG om hamnstatskontroll och direktiv 2009/18/EG om utredning av olyckor.
Förslaget är förenligt med den nuvarande fleråriga budgetramen, även om det kommer att krävas omfördelningar inom rubrik 1 när det gäller det årliga bidraget till Emsa (budgetkompensation genom en kompenserande minskning av planerade utgifter inom FSE Transport (02 03 01)). Förslagets budgetkonsekvenser ingår redan i budgeten för kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska sjösäkerhetsbyrån och om upphävande av förordning (EG) nr 1406/2002.
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
1.5.5En bedömning av de olika finansieringsalternativ som finns att tillgå, inbegripet möjligheter till omfördelning
Budgetkonsekvenserna av detta initiativ avser de ytterligare resurser som krävs för att Emsa ska kunna spela en allt större roll för att underlätta flaggstatens skyldigheter (dvs. när det gäller e-certifikat, utveckling och underhåll av en rapporteringsmodul (Thetis) för användning av elektroniska certifikat mellan flaggstater och erkända organisationer, samt verktyg för validering och inspektion, samt en modul för e-rapporter om flaggstatsinspektioner, när det gäller rapportering av statistik, vidareutveckling av ett rapporteringsverktyg/ingång för att stödja ansökningarna och, i samband med kapacitetsuppbyggnad, utarbeta en gemensam läroplan för flaggstatsinspektörer och tillhandahålla utbildning i ny teknik, inbegripet men inte begränsat till förnybara och koldioxidsnåla bränslen samt automatisering) i enlighet med förslaget till direktiv.
Det ytterligare behovet av personalresurser kan inte tillgodoses genom omfördelning, medan de ytterligare budgetbehoven kommer att tillgodoses genom kompensation genom befintliga program som förvaltas av GD Transport och rörlighet inom den nuvarande fleråriga budgetramen.
Ökningen av anslagen till Emsa kommer att uppvägas av en kompenserande minskning av de planerade utgifterna inom FSE Transport (02 03 01). Förslagets budgetkonsekvenser ingår redan i budgeten för kommissionens förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om Europeiska sjösäkerhetsbyrån och om upphävande av förordning (EG) nr 1406/2002.
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
1.6.Beräknad varaktighet för och beräknade budgetkonsekvenser av förslaget eller initiativet
◻ begränsad varaktighet
–◻ Förslaget eller initiativet ska gälla från [den DD/MM]ÅÅÅÅ till [den DD/MM]ÅÅÅÅ.
–◻
Det påverkar resursanvändningen från ÅÅÅÅ till ÅÅÅÅ.
☑ obegränsad varaktighet
–Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ [ej tillämpligt],
–beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
1.7.Planerad(e) genomförandemetod(er)
◻ Direkt förvaltning som sköts av kommissionen genom
–◻
genomförandeorgan
◻ Delad förvaltning med medlemsstaterna
☑ Indirekt förvaltning genom att uppgifter som ingår i budgetgenomförandet anförtros
◻ internationella organisationer och organ kopplade till dem (ange vilka)
◻ EIB och Europeiska investeringsfonden
organ som avses i artiklarna 70 och 71
◻ offentligrättsliga organ
◻ privaträttsliga organ som har anförtrotts offentliga förvaltningsuppgifter i den utsträckning som de har försetts med tillräckliga ekonomiska garantier
◻ organ som omfattas av privaträtten i en medlemsstat, som anförtrotts genomförandeuppgifter inom ramen för ett offentlig-privat partnerskap och som har försetts med tillräckliga ekonomiska garantier
◻ organ eller personer som anförtrotts genomförandet av särskilda åtgärder inom Gusp enligt avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som fastställs i den grundläggande akten.
Anmärkningar
Förvaltningen av det föreslagna direktivet kommer generellt att skötas av kommissionens avdelningar med bistånd av Europeiska sjösäkerhetsbyrån, beroende på vad som är lämpligt.
Medlemsstaterna kommer att vara skyldiga att införliva bestämmelserna i direktivet inom respektive tidsfrist.
2.FÖRVALTNING
2.1.Regler om uppföljning och rapportering
Ange intervall och andra villkor för sådana åtgärder:
Kommissionen kommer att ha det övergripande ansvaret för genomförandet av det föreslagna direktivet.
Emsa gör på kommissionens vägnar besök i medlemsstaterna för att kontrollera insatser på plats. I respektive besöksrapporter kommer eventuella brister och förbättringsområden att identifieras.
Kommissionen och/eller Emsa kommer att delta som observatörer i IMO-revisioner, som ett komplement till Emsas besök och inspektioner på kommissionens vägnar. Emsa kommer också att genomföra en övergripande analys, där man anger hur lagstiftningen fungerar och identifierar luckor och vad som kan göras för att åtgärda dem, och rapportera till kommissionen och medlemsstaterna, och förmodligen diskutera resultaten i workshoppar.
Kommissionen kommer också att inrätta en expertgrupp för flaggstater för att främja samarbetet mellan medlemsstaterna och kommissionen.
2.2.Förvaltnings- och kontrollsystem
2.2.1Motivering av den genomförandemetod, de finansieringsmekanismer, de betalningsvillkor och den kontrollstrategi som föreslås
Kommissionen kommer att ha det övergripande ansvaret för genomförandet av det föreslagna direktivet. Kommissionen kommer vid behov att bistås av Emsa när det gäller att tillhandahålla it-tjänster och utveckla de it-verktyg som krävs för bestämmelserna om rapportering, övervakning och kontroll i det föreslagna direktivet samt anordna utbildning. Medlemsstaterna kommer att vara skyldiga att införliva direktivet i sin nationella lagstiftning inom den tidsfrist som anges i direktivet. Kontroller av efterlevnaden kommer att genomföras som en del av de befintliga kontrollerna, särskilt under flaggstatens kontroll och genom systemet för kontroll av flaggstatens prestation.
2.2.2Uppgifter om identifierade risker och om det eller de interna kontrollsystem som inrättats för att begränsa riskerna
Kommissionen kommer att ha det övergripande ansvaret för genomförandet av det föreslagna direktivet, men Emsa kommer att ansvara för resultaten av direktivet och för genomförandet av sin ram för intern kontroll. Det kommer att krävas att man utvecklar it-verktyg och it-moduler samt tillhandahåller utbildning för de tjänstemän som ansvarar för flaggstatskontrollerna, och medlemsstaterna kommer att vara skyldiga att kontrollera efterlevnaden.
Emsa är bäst lämpad att utföra rapportering och bedömning av genomförandeuppgifter, eftersom detta kommer att vara tekniskt arbete som kräver gedigen expertis inom datahantering samt djupgående förståelse av komplexa tekniska frågor som rör elektroniska certifikat och utbildning.
Medlemsstaterna är bäst lämpade, även enligt internationell rätt, att kontrollera efterlevnaden av det föreslagna direktivet, särskilt genom att fortsätta att genomföra flaggstatens kontroll på ett harmoniserat sätt.
GD Transport och rörlighet tillämpar de nödvändiga kontrollerna i enlighet med den övervakningsstrategi som antogs 2017 om generaldirektoratets förbindelser med decentraliserade byråer och gemensamma företag. Inom ramen för strategin övervakar GD Transport och rörlighet resultatindikatorer för genomförandet av budgeten, revisionsrekommendationerna och administrativa frågor. Byrån tillhandahåller en rapport vartannat år. De kontroller som byrån utför av övervakningen och av den därmed sammanhängande ekonomiska förvaltningen och budgetförvaltningen överensstämmer med GD Transport och rörlighets kontrollstrategi, som uppdaterades 2022.
De ytterligare resurser som ställs till Emsas förfogande kommer att omfattas av Emsas interna kontroll- och riskhanteringssystem som är anpassat till relevanta internationella standarder och inbegriper särskilda kontroller för att förebygga intressekonflikter och säkerställa skydd för visselblåsare.
2.2.3Beräkning och motivering av kontrollernas kostnadseffektivitet (dvs. förhållandet mellan kostnaden för kontrollerna och värdet av de medel som förvaltas) och en bedömning av den förväntade risken för fel (vid betalning och vid avslutande)
Inom ramen för den föreslagna översynen kommer ytterligare finansiering att tillhandahållas både Emsa, som kommer att utveckla it-verktyg och it-moduler, och för utbildning av tjänstemän som utför flaggstatskontroller, och till kommissionen.
Emsa har fullt ansvar för genomförandet av sin budget medan GD Transport och rörlighet ansvarar för den regelbundna betalningen av de bidrag som budgetmyndigheten fastställer. Den förväntade risken för fel vid utbetalning och avslutande liknar den som är kopplad till de budgetbidrag som beviljats byrån.
De ytterligare uppgifter som följer av det föreslagna direktivet förväntas inte leda till några särskilda ytterligare kontroller. Därför förväntas kontrollkostnaderna för GD Transport och rörlighet (mätt i förhållande till värdet av de medel som förvaltas) förbli stabila.
2.3.Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oriktigheter
Beskriv förebyggande åtgärder (befintliga eller planerade), t.ex. från strategin för bedrägeribekämpning.
Den föreslagna översynen innehåller flera bestämmelser som är särskilt inriktade på att förebygga bedrägerier och oriktigheter. Medlemsstaterna måste fortsätta att ha ett kvalitetsstyrningssystem för att intyga att deras organisation, strategier, processer, resurser och dokumentation är lämpliga för fullgörandet av deras skyldigheter. Detta måste certifieras och därefter bli föremål för periodisk revision. Medlemsstaterna måste meddela kommissionen och/eller byrån resultaten av de revisioner som genomförts av IMO och det ackrediterade organet så att de nationella flaggstatsmyndigheterna kan behålla sin kvalitetsledningscertifiering.
Emsa tillämpar decentraliserade EU-byråers principer för bedrägeribekämpning, i linje med kommissionens förhållningssätt. I mars 2021 antog byrån en uppdaterad strategi för bedrägeribekämpning, baserad på den metod och vägledning för bedrägeribekämpningsstrategi som lagts fram av Olaf samt på GD Transport och rörlighets strategi för bedrägeribekämpning. Strategin tillhandahåller en ram på byrånivå för förebyggande, upptäckt och villkor för utredningar av bedrägerier. Emsa anpassar och förbättrar kontinuerligt sin politik och sina åtgärder för att främja största möjliga integritet hos byråns personal, stödja effektivt förebyggande och upptäckt av risker för bedrägerier och inrätta lämpliga förfaranden för att rapportera och hantera potentiella bedrägerifall och vad de leder till. Dessutom antog Emsa 2015 sin policy för intressekonflikter för styrelsen.
Emsa samarbetar med kommissionens avdelningar i ärenden som rör förebyggande av bedrägerier och oriktigheter. Kommissionen kommer att säkerställa att detta samarbete fortsätter och förstärks.
3.BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
3.1.Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
·Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”)
Redovisa enligt de berörda rubrikerna i den fleråriga budgetramen i nummerföljd
Rubrik i den fleråriga budgetramen
|
Budgetrubrik
|
Typ av utgifter
|
Bidrag
|
|
Nummer
|
Diff./Icke-diff..
|
från Efta-länder
|
från kandidatländer och potentiella kandidater
|
från andra tredjeländer
|
övriga inkomster avsatta för särskilda ändamål
|
1
|
02 10 02
|
Icke-diff.
|
JA
|
NEJ
|
NEJ
|
NEJ
|
·Nya budgetrubriker som föreslås
Redovisa enligt de berörda rubrikerna i den fleråriga budgetramen i nummerföljd
Rubrik i den fleråriga budgetramen
|
Budgetrubrik
|
Typ av
utgift
|
Bidrag
|
|
Nummer
|
Diff./Icke-diff.
|
från Efta-länder
|
från kandidatländer och potentiella kandidater
|
från andra tredjeländer
|
övriga inkomster avsatta för särskilda ändamål
|
|
[XX.YY.YY.YY]
|
|
JA/NEJ
|
JA/NEJ
|
JA/NEJ
|
JA/NEJ
|
3.2.Beräknad inverkan på utgifterna
3.2.1Sammanfattning av den beräknade inverkan på utgifterna
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
Rubrik i den fleråriga
budgetramen
|
1
|
Inre marknaden, innovation och digitalisering
|
Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa)
|
|
|
År
2025
|
År
2026
|
År
2027
|
År
2028–2034
|
TOTALT
|
Rubrik 1:
|
Åtaganden
|
(1)
|
0,171
|
0,342
|
0,342
|
2,394
|
3,249
|
|
Betalningar
|
(2)
|
0,171
|
0,342
|
0,342
|
2,394
|
3,249
|
Rubrik 2:
|
Åtaganden
|
(1a)
|
|
|
|
|
|
|
Betalningar
|
(2a)
|
|
|
|
|
|
Rubrik 3:
|
Åtaganden
|
(3a)
|
0,368
|
1,041
|
1,266
|
4,412
|
7,087
|
|
Betalningar
|
(3b)
|
0,368
|
1,041
|
1,266
|
4,412
|
7,087
|
TOTALA anslag
för Emsa
|
Åtaganden
|
=1+1 a +3 a
|
0,539
|
1,383
|
1,608
|
6,806
|
10,336
|
|
Betalningar
|
= 2+2 a
+3b
|
0,539
|
1,383
|
1,608
|
6,806
|
10,336
|
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
Rubrik i den fleråriga
budgetramen
|
7
|
”Administrativa utgifter”
|
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
|
|
|
År
n
|
År
n+1
|
År
n+2
|
År
n+3
|
För in så många år som behövs för att redovisa varaktigheten för inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
|
TOTALT
|
GD: <…….>
|
• Personalresurser
|
|
|
|
|
|
|
|
|
• Övriga administrativa utgifter
|
|
|
|
|
|
|
|
|
GD TOTALT <…….>
|
Anslag
|
|
|
|
|
|
|
|
|
TOTALA anslag
inom ramen för RUBRIK 7
i den fleråriga budgetramen
|
(summa åtaganden = summa betalningar)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
|
|
|
År
2025
|
År
2026
|
År
2027
|
År
2028–2034
|
TOTALT
|
TOTALA anslag för RUBRIK 1–7
i den fleråriga budgetramen
|
Åtaganden
|
0,539
|
1,383
|
1,608
|
6,806
|
10,336
|
|
Betalningar
|
0,539
|
1,383
|
1,608
|
6,806
|
10,336
|
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
3.2.2Beräknad inverkan av Esmas anslag
–☑
Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk
–◻
Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt följande:
Belopp i miljoner euro (avrundat till tredje decimalen)
Ange mål och output
⇩
|
|
|
År
n
|
År
n+1
|
År
n+2
|
År
n+3
|
För in så många år som behövs för att redovisa varaktigheten för inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
|
TOTALT
|
|
OUTPUT
|
|
Typ
|
Genomsnittliga kostnader
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Antal
|
Kostn.
|
Totalt antal
|
Total kostnad
|
SPECIFIKT MÅL nr 1…
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- Output
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- Output
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- Output
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Delsumma för specifikt mål nr 1
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
SPECIFIKT MÅL nr 2…
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- Output
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Delsumma för specifikt mål nr 2
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
TOTAL KOSTNAD
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
I tillämpliga fall motsvarar beloppen summan av unionens bidrag till organet och byråns övriga inkomster (avgifter).
3.2.3Beräknad inverkan på Emsas personalresurser
3.2.3.1Sammanfattning
–◻
Förslaget/initiativet kräver inte att anslag av administrativ natur tas i anspråk
–☑
Förslaget/initiativet kräver att anslag av administrativ natur tas i anspråk enligt följande:
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler). I tillämpliga fall motsvarar beloppen summan av unionens bidrag till organet och byråns övriga inkomster (avgifter).
|
År
2025
|
År
2026
|
År
2027
|
År
2028–2034
|
TOTALT
|
Tillfälligt anställda (AD-tjänster)
|
0,171
|
0,342
|
0,342
|
2,394
|
3,249
|
Tillfälligt anställda (AST-tjänster)
|
|
|
|
|
|
Kontraktsanställda
|
|
|
|
|
|
Utstationerade nationella experter
|
|
|
|
|
|
TOTALT
|
0,171
|
0,342
|
0,342
|
2,394
|
3,249
|
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
Personalbehov (heltidsekvivalenter):
|
År
2025
|
År
2026
|
År
2027
|
År
2028–2034
|
TOTALT
|
Tillfälligt anställda (AD-tjänster)
|
2
|
2
|
2
|
2
|
2
|
Tillfälligt anställda (AST-tjänster)
|
|
|
|
|
|
Kontraktsanställda
|
|
|
|
|
|
Utstationerade nationella experter
|
|
|
|
|
|
Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
Emsa kommer att börja förbereda rekryteringen så snart förslaget har antagits. Kostnaderna beräknas utifrån antagandet att de 2 heltidsekvivalenterna rekryteras från och med den 1 juli 2025. Därför behövs endast 50 % av personalkostnaderna för det första året.
3.2.3.2Beräknat personalbehov för det ansvariga generaldirektoratet
–☑
Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i anspråk
–◻
Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk enligt följande:
Beräkningarna ska anges i heltal (eller med högst en decimal)
|
År
n
|
År
n+1
|
År n+2
|
År n+3
|
För in så många år som behövs för att redovisa varaktigheten för inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
|
·Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda)
|
|
|
|
|
|
|
|
20 01 02 01 och 20 01 02 02 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna)
|
|
|
|
|
|
|
|
20 01 02 03 (vid delegationer)
|
|
|
|
|
|
|
|
01 01 01 01 (indirekta forskningsåtgärder)
|
|
|
|
|
|
|
|
10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
•Extern personal (i heltidsekvivalenter)
|
|
|
|
|
|
|
|
20 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier finansierade genom ramanslaget)
|
|
|
|
|
|
|
|
20 02 03 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter som tjänstgör vid delegationerna)
|
|
|
|
|
|
|
|
Budgetrubrik(er) (ange vilken/vilka)
|
- vid huvudkontoret
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- vid delegationer
|
|
|
|
|
|
|
|
01 01 01 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder)
|
|
|
|
|
|
|
|
10 01 05 02 (kontraktsanställda, vikarier och nationella experter som arbetar med direkta forskningsåtgärder)
|
|
|
|
|
|
|
|
Annan budgetrubrik (ange vilken)
|
|
|
|
|
|
|
|
TOTALT
|
|
|
|
|
|
|
|
Personalbehoven ska täckas med personal inom generaldirektoratet vilka redan har avdelats för förvaltningen av åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till begränsningar i fråga om budgetmedel.
Beskrivning av arbetsuppgifter:
Tjänstemän och tillfälligt anställda
|
|
Extern personal
|
|
En beskrivning av beräkningen av kostnaden för heltidsekvivalenter bör införas i avsnitt 3 i bilaga V.
3.2.4Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
–☑
Förslaget/initiativet är förenligt med den gällande fleråriga budgetramen
–☑
Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda rubriken i den fleråriga budgetramen
De uppgifter som tilldelas Emsa kommer att kräva en omfördelning av budgetposten för det årliga bidraget till byrån (02 10 02) inom den nuvarande fleråriga budgetramen. Ökningen av anslagen till Emsa kommer att uppvägas av en kompenserande minskning av de planerade utgifterna inom FSE Transport (02 03 01) inom den nuvarande fleråriga budgetramen. Budgetkonsekvenserna utöver den nuvarande fleråriga budgetramen är en vägledande översikt, som inte påverkar det framtida avtalet om den fleråriga budgetramen.
–◻Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras.
Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt de motsvarande beloppen.
3.2.5Bidrag från tredje part
–Det ingår ingen samfinansiering från tredje part i det aktuella förslaget eller initiativet
–Förslaget eller initiativet kommer att samfinansieras enligt följande:
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
|
År
n
|
År
n+1
|
År
n+2
|
År
n+3
|
För in så många år som behövs för att redovisa varaktigheten för inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
|
Totalt
|
Ange vilket organ som deltar i samfinansieringen
|
|
|
|
|
|
|
|
|
TOTALA anslag som tillförs genom samfinansiering
|
|
|
|
|
|
|
|
|
3.3.Beräknad inverkan på inkomsterna
–☑
Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida.
–◻
Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på följande sätt:
Påverkan på egna medel
Påverkan på andra inkomster
ange om inkomsterna har avsatts för utgiftsposter
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler)
Inkomstposter i den årliga budgeten:
|
Belopp som förts in för det innevarande budgetåret
|
Förslagets/initiativets inverkan på inkomsterna
|
|
|
År
n
|
År
n+1
|
År
n+2
|
År
n+3
|
För in så många år som behövs för att redovisa varaktigheten för inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6)
|
Artikel ………….
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Ange vilka budgetrubriker i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att avsättas för särskilda ändamål.
Ange med vilken metod inverkan på inkomsterna har beräknats.