This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0584
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Implementation of the Communication from the Commission, from 24 June 2009, on Action Against Cancer: European Partnership [COM (2009) 291 final] and Second Implementation Report on the Council Recommendation of 2 December 2003 on cancer screening (2003/878/EC)
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om genomförande av kommissionens meddelande av den 24 juni 2009 om åtgärder mot cancer: ett europeiskt partnerskap (KOM(2009) 291 slutlig) och den andra rapporten om genomförande av rådets rekommendation av den 2 december 2003 om cancerscreening (2003/878/EG)
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om genomförande av kommissionens meddelande av den 24 juni 2009 om åtgärder mot cancer: ett europeiskt partnerskap (KOM(2009) 291 slutlig) och den andra rapporten om genomförande av rådets rekommendation av den 2 december 2003 om cancerscreening (2003/878/EG)
/* COM/2014/0584 final */
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN om genomförande av kommissionens meddelande av den 24 juni 2009 om åtgärder mot cancer: ett europeiskt partnerskap (KOM(2009) 291 slutlig) och den andra rapporten om genomförande av rådets rekommendation av den 2 december 2003 om cancerscreening (2003/878/EG) /* COM/2014/0584 final */
SAMMANFATTNING Cancer är en viktig folkhälsofråga i medlemsstaterna
och en central prioritering i EU:s hälsopolitik. I december 2003 antog rådet rekommendationen
om cancerscreening[1].
I juni 2009 antog kommissionen meddelandet om åtgärder mot cancer: ett
europeiskt partnerskap[2].
Denna rapport sammanfattar de främsta framgångarna i kampen mot cancer i EU
inom ramen för båda initiativen, mot målet att minska förekomsten av cancer med
15 % fram till 2020. Ø Ledarskap: Den absoluta majoriteten av
medlemsstaterna – 24 av 28 – uppfyllde målet om att ta fram en nationell
cancerplan före 2013. Ø Stöd till medlemsstaterna: Genom en gemensam
åtgärd inom ramen för hälsoprogrammet har riktlinjer för medlemsstaterna om
upprättandet av nationella cancerplaner och om cancervård tagits fram. En ny
gemensam åtgärd lanserades 2014 som kommer att leda till en europeisk
vägledning om kvalitetsförbättring inom den övergripande cancerbekämpningen.
Direktivet om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso-
och sjukvård innebär ytterligare möjligheter till ökat samarbete genom de
europeiska referensnätverken mellan vårdgivare och kompetenscentrum. Ø Förebyggande: Den fjärde versionen av den Europeiska kodexen mot cancer som
fått stöd av Europeiska kommissionen genom administrativa överenskommelser med
Internationella centret för cancerforskning (IARC) kommer att lanseras inom
kort. Ø Screening: Baserat på de aktuella prognoserna kommer långt mer än
500 miljoner screeningundersökningar för bröstcancer, livmoderhalscancer
och/eller tjocktarms- och ändtarmscancer att ha utförts genom statliga program
i EU mellan 2010 och 2020. Europeiska riktlinjer för kvalitetssäkring vid
screening och diagnos har tagits fram för bröstcancer (2006, tillägg 2013),
livmoderhalscancer (2008, en andra utgåva 2014) och tjocktarms- och
ändtarmscancer (2010). Ø Kvalitetssäkring: Kommissionen håller på att ta fram ett kvalitetssäkringsprogram för
vårdtjänster för bröstcancer baserat på EU:s lagstiftning. Ø Forskning: Under de senaste sju åren har EU investerat
mer än 1,4 miljarder euro i cancerforskningen. Mer än hälften av
denna budget – 770 miljoner euro – har investerats i samarbetsprojekt på
forskningsområdet för att hitta nya sätt att bekämpa cancer och stödja
patienter. Ø Cancerinformation: Under 2012 blev Europeiska kommissionens gemensamma
forskningscentrum (JRC) ansvarigt för samordningen av det europeiska
informationssystemet om cancer och lagringen av EU:s data och verktyg. Ø Samordning: För att förbättra samordningen av
de många cancerinitiativen på EU-nivå har Europeiska kommissionen inrättat en
expertergrupp för bekämpning av cancer under 2014. 1. FÖRORD 1.1 Inledning Den 2 december 2003 antog rådet enhälligt rekommendationen om
cancerscreening[3]
(nedan kallad rådets rekommendation), som erkänner både cancerbördans
betydelse och bevisen för att screeningen av bröstcancer, livmoderhalscancer
och tjocktarms- och ändtarmscancer ger resultat. I rekommendationen uppmanas
medlemsstaterna att vidta gemensamma åtgärder för att genomföra nationella, populationsbaserade
program för cancerscreening med lämplig kvalitetssäkring, i enlighet med
europeiska riktlinjer för bästa praxis. Den uppmanar också Europeiska
kommissionen att rapportera om genomförandet av programmen för cancerscreening,
att bedöma hur effektivt de föreslagna åtgärderna fungerar och att bedöma
behovet av ytterligare åtgärder. Under 2008 publicerades en första rapport om
genomförandet av rekommendationen[4],
som omfattade perioden 2003–2007. Den 10 april 2008 antog Europaparlamentet en resolution om kampen mot
cancer i den utvidgade Europeiska unionen, och rådets slutsatser om minskning
av den europeiska cancerbördan antogs den 10 juni 2008. På denna grundval
antog Europeiska kommissionen den 24 juni 2009 ett meddelande om
åtgärder mot cancer: ett europeiskt partnerskap[5]
(nedan kallat kommissionens meddelande) för att stödja medlemsstaterna i
deras kamp mot cancer genom att inrätta en ram för att kartlägga och dela
information, kapacitet och expertis inom cancerprevention och -bekämpning, och
genom att engagera berörda parter runtom i EU i en gemensam insats. En rapport
om det arbete som genomförts ska enligt punkt 3.1 i det meddelandet lämnas
in till kommissionen och utgöra underlag för beslut om unionens åtgärder mot
cancer i framtiden. 1.2 Cancerbördan i Europeiska unionen Antalet
nya cancerfall (exklusive icke-melanom hudcancer) uppskattades till drygt 2,6
miljoner i Europeiska unionen (EU-27) under 2012[6]:
54 % (1,4 miljoner) bland män och 46 % (1,2 miljoner) bland
kvinnor. De
vanligaste cancerformerna var bröstcancer (364 000 uppskattade fall,
13,8 % av alla cancerfall), följt av prostatacancer (359 000,
13,7 %), tjocktarms- och ändtarmscancer (342 000, 13,0 %) och
lungcancer (309 000, 11,8 %). Dessa fyra cancertyper stod för hälften
(52,3 %) av den uppskattade övergripande cancerbördan i Europeiska unionen
2012. Enligt
uppskattningar från 2012 var de vanligaste cancerformerna hos män
prostatacancer (25,1 % av alla fall), lungcancer (211 000,
14,7 %), tjocktarms- och ändtarmscancer (192 000, 13,4 %) och
cancer i urinblåsan (96 000, 6,7 %). Bland kvinnor dominerade
bröstcancer klart som den neoplasma som oftast konstateras (364 000,
30,4 % av alla fall), följt av tjocktarms- och ändtarmscancer
(151 000, 12,5 %), lungcancer (98 000, 8,2 %) och cancer i
livmodern (64 000, 5,4%). Det
uppskattade totala antalet cancerrelaterade dödsfall i Europeiska unionen
(EU-27) under 2012 uppgick till 1,263 miljoner, varav 56 % (708 000)
bland män och 44 % (555 000) bland kvinnor. Lungcancer, med ett
uppskattat antal på 310 000 dödsfall (24,5 % av alla fall) var den
vanligaste cancerrelaterade dödsorsaken i Europa under 2012, följt av
tjocktarms- och ändtarmscancer (150 000 dödsfall, 11,9 %),
bröstcancer (91 000, 7,2 %) och magcancer (58 000, 4,6 %).
Lungcancer fortsatte att vara den vanligaste cancerrelaterade dödsorsaken bland
män (183 000, 25,9 %) följt av tjocktarms- och ändtarmscancer
(82 000, 11,6 %) och prostatacancer (71 000, 10 %).
Bröstcancer var den ledande dödsorsaken bland kvinnor (91 000,
16,3 %), följt av tjocktarms- och ändtarmscancer (68 000,
12,3 %), lungcancer (81 000, 14,7 %) och cancer i äggstockarna
(30 000, 5,4 %). Överlevnadsgraden
bland dem som drabbats av cancer skiljer sig stort mellan de europeiska
länderna trots omfattande förbättringar på området cancerdiagnostik och
behandling under 2000-talets första årtionde. Antalet vuxna som överlever
minst 5 år efter diagnosen har ökat stadigt över tiden i hela Europeiska
unionen, och speglar stora framsteg i cancerbehandlingen, t.ex. organiserade
program för cancerscreening och förbättrade behandlingar. Det återstår dock
stora skillnader mellan länderna, och de internationella skillnaderna i fråga
om överlevnadsgrad minskar endast för några få cancertyper som bröstcancer,
rektalcancer, prostatacancer och hudcancer[7]. 1.3 Kostnaden för cancer i Europeiska unionen Det uppskattas att cancer kostade EU-medlemsstaterna
126 miljarder euro 2009, där hälso- och sjukvården stod för
51,0 miljarder euro (40 %)[8].
I hela EU uppskattades hälso- och sjukvårdskostnaderna för cancer till
motsvarande 102 euro per medborgare, men de varierade stort från
16 euro per person i Bulgarien till 184 euro per person i Luxemburg. Produktivitetsförlusterna på grund av förtida dödlighet uppskattades
kosta 42,6 miljarder euro och de förlorade arbetsdagarna
9,43 miljarder euro. Den informella vården beräknades kosta
23,2 miljarder euro. Lungcancer hade den högsta ekonomiska kostnaden
(18,8 miljarder euro, 15 % av de totala cancerkostnaderna), följt
av bröstcancer (15,0 miljarder euro, 12 %), tjocktarms- och
ändtarmscancer (13,1 miljarder euro, 10 %) och prostatacancer
(8,43 miljarder euro, 7 %). Forskarna påpekar att dessa
uppskattningar är försiktiga, eftersom vissa kategorier av hälso- och
sjukvårdskostnaderna, t.ex. screeningprogrammen, inte inkluderades på grund av
oförmågan att erhålla dessa uppgifter för alla länder under studien. 2. RESULTAT AV ÅTGÄRDERNA INOM RAMEN FÖR RÅDETS REKOMMENDATION OCH
KOMMISSIONENS MEDDELANDE 2.1 De nationella cancerprogrammen Mål för åtgärderna: Som en horisontell
åtgärd fastställs i kommissionens meddelande ett mål om att alla medlemsstater
ska ha integrerade, nationella cancerprogram när partnerskapet upplöses.
Inrättandet av sådana planer bör utgöra ett långsiktigt bidrag till minskningen
av cancerbördan i EU och mot att nå målet att minska cancerincidensen med
15 % fram till 2020 (510 000 färre nya fall). De nationella cancerplanerna är folkhälsoprogram som är utformade för
att säkerställa ett centralt förvaltat genomförande och en centralt förvaltad
övervakning av evidensbaserade strategier för prevention, tidig upptäckt,
diagnos, behandling, rehabilitering, palliativ vård och forskning. Under 2009
förstärkte Europeiska kommissionen sitt långsiktiga åtagande i kampen mot
cancer genom att lansera en gemensam åtgärd i form av ett europeiskt partnerskap för åtgärder mot cancer.
Det övergripande syftet med det europeiska partnerskapet för åtgärder mot
cancer (2009–2013) är att stödja medlemsstaterna och andra berörda parter i
deras kamp mot cancer och att fungera som en ram för att kartlägga och dela
information, kapacitet och expertis inom cancerprevention och -bekämpning i
syfte att uppnå synergier och undvika splittrade insatser och dubbelarbete.
Partnerskapet samlade en mängd olika berörda parter, alla med särskild
erfarenhet och expertis för att stärka evidensbasen. Det inkluderade medicinska
och vetenskapliga forskningsinstitut, industrirepresentanter och icke-statliga
patientorganisationer från hela EU. Genomförda åtgärder: Majoriteten av medlemsstaterna
uppfyllde målet om att ta fram en nationell cancerplan före 2013. Av de 28
medlemsstaterna hade 24 någon typ av nationell plan eller strategi eller något
nationellt program för cancer 2013. De kvarvarande fyra håller på att
färdigställa sina respektive planer. Planerna uppvisar betydande skillnader vad
gäller omfattning, de frågor som täcks av programmet, förekomsten av
indikatorer för övervakning och/eller utvärdering av dessa, varaktigheten för
planen/programmet/strategin, förberedelseperioden och patienternas medverkan. Det europeiska partnerskapet för åtgärder mot cancer har
tillhandahållit tre huvudsakliga resultat som är användbara för att
vidareutveckla planerna och för att förbättra deras kvalitet:
En rapport om det aktuella läget för de nationella
cancerplanerna i Europeiska unionen[9].
En vägledning för utarbetandet av högkvalitativa
nationella cancerplaner i Europeiska unionen[10].
Indikatorer för övervakning, utvärdering och ändring
av nationella cancerplaner[11].
I alla medlemsstater har betydande insatser gjorts för att ta fram
nationella cancerplaner och de är avgörande för att få en långsiktig minskning
av cancerbördan i EU eftersom de föreskriver de grundläggande strukturerna för
bekämpning av cancer och upprättar en mekanism för ansvar. De utgör också en
ram för införande av nya riktlinjer, vårdmetoder och samarbetsmekanismer,
vilket bidrar till framsteg inom cancervården runt om i EU. 2.2 En tredjedel av alla cancerfall kan förebyggas – den mest
kostnadseffektiva insatsen Mål för åtgärderna: Kommissionens
meddelande uppmuntrar partnerskapet att anta en horisontell strategi där de
viktigaste bestämningsfaktorerna för hälsa angrips för att minska cancerbördan
i hela EU. Cancer orsakas av många faktorer och därför bör preventionen i lika
mån inriktas på livsstil, arbetsförhållanden och miljö. Det har uppskattats[12]
att det går att förebygga en tredjedel av alla cancerfall genom att minska
eller undvika de största riskfaktorerna: detta inbegriper rökning, övervikt,
lågt intag av frukt och grönsaker, låg fysisk aktivitet[13], alkoholkonsumtion,
exponering på arbetsplatsen för kemiska carcinogener och solande. En viktig del av den europeiska insatsen är den Europeiska kodexen
mot cancer[14].
I denna finns två tydliga meddelanden:
Vissa cancerfall kan undvikas – och det allmänna
hälsotillståndet kan förbättras – med hjälp av en hälsosammare livsstil.
Cancer kan botas, eller förutsättningarna för att bota
cancer kan förbättras väsentligt genom tidig upptäckt.
Genom att rikta sig mot allmänheten i ett medborgarvänligt format är
kodexen ett avgörande kommunikationsverktyg för förebyggandet av cancer, och
den bör utgöra det främsta verktyget för att sprida preventiva åtgärder och
bidra till att förändra synen på cancer. Genomförda åtgärder: Hälsofrämjande
åtgärder med utgångspunkt i de viktigaste bestämningsfaktorerna för hälsa har
länge varit ett prioriterat område för Europeiska kommissionen. De har omfattat
strategier för hälsofrågor som gäller nutrition, övervikt och fetma[15]
samt alkoholens skadeverkningar[16].
Kommissionen har utvecklat en ambitiös politik för tobakskontroll[17]
som syftar till att förhindra att barn och ungdomar börjar röka och att
harmonisera den inre marknaden för tobaksprodukter samt till att stödja de
nationella insatserna för att skydda alla personer mot exponering för andras
tobaksrök, mot bakgrund av behovet av att skräddarsy hälsofrämjande åtgärder
för vissa befolkningsgrupper och målgrupper. På arbetsmiljöområdet visade utvärderingen av EU:s arbetsmiljöstrategi
2007–2012[18]
att den uppnådde de relevanta målen och fastställde behovet av att fortsätta
att fokusera på förebyggandet av arbetssjukdomar, där cancer spelar en stor
roll, genom samordnade åtgärder med andra EU-strategier för hälsa och miljö. I
detta syfte har kommissionen antagit en ny strategisk ram för arbetsmiljö
2014–2020 i EU[19].
Dessutom fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv
2004/37/EG av den 29 april 2004 om skydd för arbetstagare mot risker
vid exponering för carcinogener eller mutagena ämnen i arbetet[20]
ett antal förebyggande åtgärder för att undanröja eller minimera den
arbetsplatsrelaterade exponeringen för kemiska carcinogener och mutagena ämnen.
Förteckningen över vilka ämnen som klassificeras som carcinogena eller mutagena
ämnen håller dessutom på att uppdateras i enlighet med vetenskapliga bevis i
del 3 i bilaga VI till förordning (EG) nr 1272/2008 om
klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar[21]. Närmare bestämt nylanserade det europeiska partnerskapet för åtgärder
mot cancer Europaveckan mot cancer[22]
för att sprida de hälsofrämjande budskapen i den Europeiska kodexen mot cancer. Arbetet med den fjärde utgåvan av Europeiska kodexen mot cancer
(den första versionen gavs ut 1987, den andra 1994 och den tredje 2003), som
fått stöd av Europeiska kommissionen genom administrativa överenskommelser med
Internationella centret för cancerforskning (IARC), har inletts och pågår. 2.3 Screening och tidig upptäckt av cancer Mål för åtgärderna: I rådets rekommendation
rekommenderas populationsbaserad screening av bröstcancer, livmoderhalscancer
och tjocktarms- och ändtarmscancer baserat på de tillgängliga bevisen för
effektivitet, med krav på genomförande av lämpliga kvalitetssäkringssystem. WHO
godkände 2011 dessa rekommendationer för dess 53 medlemsstater i Europa[23]. Organiserad screening av livmoderhalscancer har utförts sedan 1963 i
vissa medlemsstater. Screeningprogrammen för bröstcancer började genomföras i
slutet av 80-talet. Screeningprogrammen för tjocktarms- och ändtarmscancer har dock
inrättats först under 2000-talet och finns fortfarande endast i en liten del av
Europa. Enligt den första rapporten om genomförande av rådets rekommendation
var det årliga antalet screeningundersökningar i EU vid den tidpunkten
betydande. Antalet undersökningar var dock mindre än hälften av det lägsta
antal som skulle kunna förväntas om samtliga EU-medborgare i lämplig ålder hade
tillgång till de screeningundersökningar som anges i rådets rekommendation
(ungefär 125 miljoner undersökningar per år). Mindre än hälften av
undersökningarna (41 %) utfördes dessutom inom ramen för
populationsbaserade program som erbjöd den organisatoriska ram som är en
förutsättning för en omfattande kvalitetssäkring i enlighet med rådets
rekommendation. Genomförda åtgärder: Baserat på de
aktuella prognoserna har det skett en betydande förbättring i fråga om
screeningens utbredning i EU under de senaste åren. Bara i EU kommer långt mer
än 500 miljoner screeningundersökningar av bröstcancer, livmoderhalscancer
och/eller tjocktarms- och ändtarmscancer att ha utförts genom statliga program
mellan 2010 och 2020. De tre cancerformer som omfattas av rekommendationen
(bröstcancer, livmoderhalscancer och tjocktarms- och ändtarmscancer) står för
nästan en femtedel, eller 400 000, av de 1,8 miljoner dödsfall som
orsakas av cancer i den europeiska regionen (IARC 2008). De första uppgifterna från den första omgången av
den europeiska hälsoenkäten (EHIS)[24] om screening av bröstcancer,
livmoderhalscancer och tjocktarms- och ändtarmscancer[25]
offentliggjordes i december 2010. Enligt dessa uppgifter[26]
hade Frankrike den största procentandelen kvinnor i åldern 50–69 år som
någonsin har genomgått en mammografiundersökning (med 92,9 %), följt av
Spanien (92,3 %), Österrike och Tyskland (90 %), Belgien
(89,5 %) och Ungern (86,9 %), medan Bulgarien (19,5%) och Rumänien
(13,5%) hade den lägsta procentandelen. I rekommendationen framhölls antagandet av europeiska
riktlinjer om bästa praxis som den viktigaste åtgärden för genomförandet av
screeningprogrammen i syfte att främja den fortsatta utvecklingen av bästa
praxis för högkvalitativa cancerscreeningprogram på nationell och, där så är
lämpligt, regional nivå. Redan 2006 tog man fram den fjärde utgåvan av de europeiska riktlinjerna för
kvalitetssäkring vid screening och diagnos av bröstcancer[27]. Sedan offentliggörandet av den senaste
genomföranderapporten har man fortsatt att prioritera arbetet med riktlinjerna:
Under 2008 tog Europeiska kommissionen
tillsammans med IARC och European Cervical Cancer Screening Network
(ECCSN) fram den andra utgåvan av de europeiska riktlinjerna för
kvalitetssäkring vid screening och diagnos av livmoderhalscancer[28].
Dessa riktlinjer inbegriper omfattande uppdateringar av tekniska
uppgifter och dokumentation, liksom en bedömning av nya tekniker, t.ex.
vätskebaserad cytologi, automatiserad tolkning av cellprover och testning
för humant papillomvirus. Riktlinjerna har även utvidgats till att
inkludera omfattande instruktioner som utarbetats av en tvärvetenskaplig
expertgrupp för allmänläkare, gynekologer och cytopatologer.
Under 2010 tog Europeiska kommissionen tillsammans med IARC fram
den första utgåvan av de europeiska riktlinjerna för
kvalitetssäkring vid screening och diagnos av tjocktarms- och
ändtarmscancer[29].
EU-riktlinjerna för screening av tjocktarms- och ändtarmscancer syftar
till att höja kvalitetsstandarderna genom att tillhandahålla vägledande
principer och evidensbaserade rekommendationer om kvalitetssäkring som bör
följas i samband med genomförandet av screeningprogram för tjocktarms- och
ändtarmscancer i EU:s medlemsstater. De omfattar hela screeningförfarandet
– från kallelse och organisation till diagnos och behandling av
konstaterade sjukliga förändringar. De är inriktade på frågor som är
avgörande för screeningen, men inbegriper också principer som är
lika viktiga för diagnosen: utbildning, tvärvetenskapligt arbete,
övervakning och utvärdering, kostnadseffektivitet, minimering av skadliga
effekter och tidpunkt för ytterligare undersökningar.
Under 2013
offentliggjorde Europeiska kommissionen tillsammans med IARC, EUREF, European
Working Group on Breast Screening Pathology och det europeiska
partnerskapet för åtgärder mot cancer tillägg
till den fjärde utgåvan av de europeiska riktlinjerna för kvalitetssäkring
vid screening och diagnos av bröstcancer[30]. Det första tillägget (en uppdatering om
digital mammografi) är ett svar på den snabba tekniska utveckling som har
följt den stora ökningen av användningen av digital bildbehandling vid
mammografiscreening och diagnos sedan publiceringen av den fjärde utgåvan.
Det andra tillägget tar upp flera frågor inom ramen för kvalitetssäkringen
av patologin vid screening och diagnos av bröstcancer, där problem och
praktiska lösningar liksom nya tekniker och andra framsteg har gjorts
under senare år.
Under 2014 avser Europeiska kommissionen tillsammans
med IARC och European Cervical Cancer Screening Network (ECCSN) att
ta fram den andra utgåvan av de europeiska riktlinjerna för
kvalitetssäkring vid screening och diagnos av livmoderhalscancer – tillägg
som främst omfattar HPV-testning vid screening av livmoderhalscancer,
organisationen av testningen för humant papillomvirus och konventionell
cytologi vid screening av livmoderhalscancer.
Ett av målen med det europeiska partnerskapet för åtgärder mot cancer
var att inrätta en omfattande intensiv utbildningskurs i förvaltning av
cancerscreeningprogram. För expertstöd vid utformning och testning
av den intensiva utbildningskursen inrättades nätverket European Schools of
Screening Management (ESSM)[31]. EU:s hälsoprogram har också stött Aurora-projektet[32] för
att hitta en gemensam och genomförbar strategi för hur man ska främja
screeningen av livmoderhalscancer hos kvinnor i åldern 30–69 år i de nya
EU-medlemsstaterna och säkerställa att grupper som är svåra att nå deltar,
stödja de nya EU-medlemsstaterna i genomförandet av evidensbaserad screening av
livmoderhalscancer samt främja ett europeiskt utbyte av information och
expertis. I syfte att kartlägga de vårdtjänster för cancer som tillhandahåller
screening och vård runt om i de europeiska länderna lanserade Europeiska
kommissionens gemensamma forskningscentrum (JRC) 2012 en undersökning om
vårdtjänster för bröstcancer i de europeiska länderna[33].
Enligt resultaten från denna undersökning har 22 länder screeningprogram för
bröstcancer, varav 21 organiseras enligt de definitioner som tas upp i
riktlinjerna. Av 25 länder har 15 screeningprogram för tjocktarms- och
ändtarmscancer och fyra andra håller på att gå över till ett organiserat
program. Av 25 länder har 19 screeningprogram för livmoderhalscancer och vissa
håller på att omvandla de nuvarande osystematiska verksamheterna till ett
populationsbaserat, kvalitetssäkrat program. 2.4 Ackreditering av vårdtjänster för bröstcancer i Europeiska unionen Mål för åtgärderna: Kommissionens
meddelande anger kommissionens avsikt att utarbeta ett frivilligt europeiskt pilotackrediteringssystem
för screening och uppföljning av bröstcancer, på grundval av de nya europeiska
riktlinjerna för screening och diagnos av bröstcancer (och tidigare utgåvor
som är de äldsta och mest genomarbetade riktlinjerna på området). Detta följer strategin i rekommendationen om att främja
evidensbaserad cancerscreening genom ett systematiskt populationsbaserat
tillvägagångssätt med kvalitetssäkring. Detta följdes av rådets slutsatser
om minskning av cancerbördan under 2008[34],
där kommissionen uppmanades att undersöka potentialen för att utveckla ett
europeiskt pilotackrediteringssystem för screening och uppföljning av
bröstcancer, som baseras på de europeiska riktlinjerna för kvalitetssäkring. Genomförda åtgärder:
I december 2012 fick JRC följande uppgifter:
Att ta fram en ny utgåva av europeiska riktlinjerna
för kvalitetssäkring vid screening och diagnos av bröstcancer.
Att ta fram ett kvalitetssäkringsprogram för
vårdtjänster för bröstcancer baserat på EU:s lagstiftning om ackreditering
som definieras i Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering
och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter[35].
Detta projekt, som fortfarande pågår, syftar till att fastställa en
minimiuppsättning kvalitetskrav för bröstcancerrelaterad hälso- och sjukvård
runt om i EU baserat på en ny utgåva av de europeiska riktlinjerna för screening
och diagnos av bröstcancer som bör finnas tillgängliga under 2016.
Därtill kommer en europeisk plattform för riktlinjer att
utvecklas av JRC för att samla de befintliga riktlinjerna för andra stadier av
bröstcancervård som sträcker sig bortom screening och diagnos, t.ex.
behandling, rehabilitering, uppföljning – inbegripet övervakning och, i
förekommande fall, smärthantering – och aspekter som psykologiskt stöd och
palliativ vård, som är avgörande för ett kvalitetskoncept där patienten står i
centrum. 2.5 Tillämpning i praktiken av de bästa hälso- och
sjukvårdsstrategierna – kartläggning och spridning av bästa praxis Mål för åtgärderna: Meddelandet förutser en minskning av den bristande jämlikheten när det
gäller dödlighet i cancer genom att skillnaderna mellan medlemsstaterna med de
bästa respektive sämsta resultaten minskas med 70 % senast 2020[36].
Detta stöds genom utarbetande av riktlinjer för modeller för bästa praxis i
cancerrelaterad vård, med hänsyn till nationella, regionala och lokala förhållanden. Genomförda åtgärder: Det europeiska partnerskapet för åtgärder mot cancer har utvecklat
flera initiativ på hälso- och sjukvårdsområdet, och även tagit fram en
omfattande översikt av cancervården i Europa:
Att identifiera bästa praxis inom europeisk hälso-
och sjukvård genom att främja innovativa nätverksstrategier för att utbyta
erfarenheter: Det togs fram en policyförklaring
om tvärvetenskaplig cancervård[37]
för att definiera de centrala frågor som alla tumörbaserade
tvärvetenskapliga arbetsgrupper bör inkludera. Dessutom upprättades ett datorbaserat
stödsystem för symtomhantering och beslut vid symtomhantering inom
palliativ vård.
Att ta fram riktlinjer för pediatrisk cancervård: I den gemensamma åtgärden arbetade man i nära samarbete med European
Society for Paediatric Oncology (SIOP) för att främja riktlinjerna för
förbättrad pediatrisk onkologi. Nyligen utfördes en undersökning i
medlemsstaterna för att utvärdera genomförandet av dessa riktlinjer med
hjälp av resultaten från en liknande studie av SIOP från 2008 som
utgångsmätning. Resultaten av denna jämförelse förväntas under 2014.
Bevis för och användning av komplementär- och
alternativmedicin vid cancer: En undersökning av
europeiska strukturer och centrum som tillhandahåller komplementär- och
alternativmedicin inom ramen för integrativ onkologi håller för närvarande
på att utföras.
Att utveckla, granska och harmonisera innehållet i
och genomförandet av kliniska riktlinjer: Partner
i den gemensamma åtgärden riktade in sig på två områden i sitt arbete med
att ta fram kliniska riktlinjer för cancervård: nutrition och sällsynta
cancerformer. När det gäller nutrition har de riktlinjer som har sin grund
i nutritionsarbetet spridits av JRC till de europeiska cancercentrumen[38].
Att genomföra en utbildningsstrategi för att
förbättra de psykosociala färdigheterna och kommunikationsförmågan hos
vårdgivare: Ett antal partnerorganisationer
bidrog till en kartläggning av systemresurserna i hälso- och sjukvården
vid psykosocial onkologisk vård, kommunikationsförmågan hos vårdgivare och
psykoonkologisk utbildning samt av de befintliga skillnaderna mellan behov
och kapacitet. Resultaten visar att i 20 av de 26 länder som svarade på
undersökningen ingår psykosocial onkologisk vård i de nationella
cancerplanerna, men bara 10 har en särskild budget för detta[39].
För att få stabilitet i fråga om insatserna för att förbättra
bekämpningen av cancer, i synnerhet på hälso- och sjukvårdsområdet, lanserade
kommissionen under 2014 en ny treårig gemensam åtgärd för bekämpning av
cancer som finansieras av EU:s andra hälsoprogram. Det främsta syfte med
den är att ta fram en europeisk vägledning om kvalitetsförbättring inom den
övergripande cancerbekämpningen och en plattform för medlemsstaterna som
kommer att ge ett diskussionsforum för frågor som rör cancer. Det planeras att vägledningen och de principförklaringar som ska
utarbetas ska inkludera både god praxis och evidensbaserade rekommendationer,
hjälpa till att främja kvalitetsförbättringen inom bekämpningen av cancer och
cancervården på nationell nivå och bidra till att minska bristande jämlikhet.
Vägledningen ska ta upp frågor som rör evidensbaserade och kvalitetsbaserade
cancerscreeningprogram, organisation av ett övergripande nätverk för cancer,
gemenskapsbaserad cancervård och överlevnad. Medlemsstaterna kommer att få
vägledning om genomförandet av olika aspekter beträffande högkvalitativa
screeningprogram i linje med europeiska riktlinjer för kvalitetssäkring vid
screening av livmoderhalscancer, bröstcancer och tjocktarms- och ändtarmscancer
och vägledning om andra potentiella screeningprogram (t.ex. lungcancer och
prostatacancer). Medlemsstaterna ska förses med en modell av ett övergripande
nätverk för cancer, som de sedan kan anpassa efter sina egna förhållanden. Kommissionen vill också gärna stödja e-hälsolösningar, särskilt genom
nätverket för e-hälsa och handlingsplanen för e-hälsa, eftersom e-hälsa kan ge
en mer personligt utformad, riktad, effektiv och ändamålsenlig cancervård och
kan hjälpa till att minska antalet fel. Sådana fördelar har visats vid
användning av telemedicin för sjukdomshantering och för hälsofrämjande
åtgärder. Inom ett annat åtgärdsområde vad gäller tillhandahållandet av hälso-
och sjukvård undersöker kommissionen tekniska och ekonomiska lösningar för
tillhandahållandet av medicinska isotoper, på grund av perioder med bristande
försörjning runt om i Europa. Till följd av rådets slutsatser Mot en tryggad
försörjning av radioisotoper för medicinsk användning i Europeiska unionen
som antogs den 6 december 2010[40]
inrättades ett europeiskt observationsorgan för att behandla frågor som rör
försörjningskedjan som direkt påverkar hälso- och sjukvårdens behov. 2.6 Sällsynta cancerformer Mål för åtgärderna: I meddelandet
framhålls behovet av att motverka bristande jämlikhet när det gäller dödlighet
i cancer som skulle kunna påverkas av hälso- och sjukvården genom att minska
skillnaderna mellan medlemsstaterna med de bästa respektive sämsta resultaten.
Sällsynta cancerformer nämns som ett område med europeiskt mervärde baserat på
framtida samarbete i europeiska referensnätverk, t.ex. inom området sällsynta
sjukdomar där många sällsynta cancerformer ingår. I princip bör sällsynta tumörer definieras på samma sätt som sällsynta
sjukdomar. Dessa definieras som sådana förhållanden då prevalensen understiger
5 per 10 000 i den europeiska populationen. Diagnoserna av sällsynta
cancerformer står för omkring 22 % av alla cancerfall som diagnostiseras
årligen. I motsats till cancer hos vuxna är i stort sett alla cancerformer hos
barn sällsynta men allvarliga. Cirka 40 000 barn diagnostiseras med cancer
varje år i EU. Dessa tumörer är särskilt betungande för patienterna eftersom de
kräver expertis vad gäller diagnostik och behandling som kanske inte alltid
finns lättillgänglig nära bostadsorten. Patienterna måste ibland resa långt för
att få en lämplig patologisk diagnos och tvärvetenskaplig behandling, och de
har få möjligheter att få ett andra utlåtande. Genomförda åtgärder: EU-politiken på området sällsynta sjukdomar försöker ta itu med de
utmaningar som rör hanteringen av sällsynta tumörer. Denna baseras på kommissionens
meddelande om sällsynta sjukdomar: utmaningar för Europa[41] från 2008
och rådets rekommendation om en satsning avseende
sällsynta sjukdomar[42]
från 2009. Europeiska unionens åtgärder inom detta område syftar till att
förbättra patienternas möjligheter att få lämplig diagnos i rätt tid,
information och vård. Inom detta område kan europeiska åtgärder vara
effektivare än om medlemsstaterna agerar var för sig. Dessutom klargör direktivet om tillämpningen av patienträttigheter
vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård[43]
patienternas rätt till säker behandling av hög kvalitet över EU:s gränser och
till ersättning av kostnaderna. Det ger en grund för ökat samarbete mellan
nationella hälso- och sjukvårdsmyndigheter genom flera åtgärder. Vissa
bestämmelser i direktivet rör sällsynta sjukdomar, i synnerhet tar artikel 12
upp ett ökat samarbete mellan medlemsstaterna och ger kommissionen i uppdrag
att stödja medlemsstaterna vid utvecklingen av de europeiska referensnätverken
mellan vårdgivare och kompetenscentrum i EU-länderna med avseende på sjukdomar
med låg prevalens eller komplexa eller sällsynta sjukdomar. Två beslut[44],
[45]
som antogs i mars 2014 fastställer kriterierna för de europeiska
referensnätverken och dess medlemmar liksom processen för att bedöma, utvärdera
och godkänna dem. Endast nätverk som godkänts enligt dessa rättsliga krav
kommer att få ett formellt EU-erkännande och tilldelas EU:s logotyp för det
europeiska referensnätverket, ett registrerat varumärke som ägs av Europeiska
unionen. På grundval av EU:s ram för sällsynta sjukdomar har Europeiska kommissionen
stött flera initiativ inom ramen för hälsoprogrammet:
Under 2012 antogs
projektet RARECARENET (Information Network on Rare Cancers)[46]
som en fortsättning på projektet RARECARE (Surveillance of Rare
Cancers in Europe)[47],
som tillhandahöll uppskattningar beträffande incidens, överlevnad,
prevalens och dödlighet för alla sällsynta cancerformer. Detta projekt
syftar till i) att tillhandahålla uppdaterade
indikatorer om den börda som sällsynta cancerformer innebär, ii) att samla
in och sprida information om vägar till hälso- och sjukvård för sällsynta
cancerformer, iii) att identifiera kriterierna för expertiscentrumen för
sällsynta cancerformer, iv) att ta fram och sprida information om diagnos
och behandling med avseende på sällsynta cancerformer, v) att ta fram en
klinisk databas om mycket sällsynta cancerformer, vi) att tillhandahålla
ny kunskap om dessa sjukdomar och deras kliniska hantering och vii) att ta
fram och sprida information till patienter, vilket inbegriper en lista
över patientorganisationer för sällsynta cancerformer.
Under 2013, European Expert Paediatric Oncology Reference
Network for Diagnostics and Treatment (ExPO-r-NeT) som stödjer
tillhandahållandet av hälso- och sjukvård i en annan medlemsstat än
försäkringsmedlemsstaten till barn och ungdomar med cancer, när det saknas
expertis kring vissa cancerformer med få fall, och bidrar till att barn
med sällsynt cancer får den bästa gränsöverskridande vården.
Dessutom bildades initiativet Rare Cancers Europe[48]
med flera aktörer för att ta itu med de specifika utmaningar som sällsynta
cancerformer innebär. 2.7 Samarbete och samordning i cancerforskningen Mål för åtgärderna: Kommissionens
meddelande uppmanar medlemsstaterna att utveckla en samordnad strategi för
cancerforskningen i hela EU, med målet att en tredjedel av forskningen från
alla finansieringskällor ska vara samordnad 2013. Genomförda åtgärder: EU spelar en mycket
viktig roll som finansiär av cancerforskning. Under de senaste sju åren har
kommissionen genom det sjunde ramprogrammet för forskning (2007–2013)
investerat mer än 1,4 miljarder euro i internationell
forskningssamverkan, spetsforskning, mobilitetsprogram, offentlig-privat
partnerskap och samordning av nationella forskningsinsatser med anknytning till
cancer. Mer än hälften av denna budget – 770 miljoner euro – har
använts för att uppmuntra ledande aktörer från hela Europa och utlandet att gå
samman i ”projekt för forskningssamverkan” för att hitta nya sätt att bekämpa
cancer och stödja patienter. Dessa projekt bidrar till att man bättre kan
förstå hur olika cancertyper uppstår, hur man kan diagnostisera dem i ett
tidigare skede och behandla dem med bättre resultat. Europa är en av världens ledande regioner för cancerforskning.
Majoriteten av forskningen finansieras och utförs i de enskilda länderna. För
att hjälpa till att samordna och koppla samman de många och olika insatserna
finansierar EU initiativ såsom kartläggningen av nationella cancerfonder via TRANSCAN-nätverket[49]
och optimeringen och sammanlänkningen av nationella och regionala
cancerregister via EUROCOURSE-nätverket[50]
samt främjar expertutbyten och hjälper till att överföra bästa praxis från ett
land till ett annat. Genomförda: Dessutom har det europeiska
partnerskapet för åtgärder mot cancer inlett arbetet med att utveckla
cancerforskningen baserat på tre specifika mål:
Att fastställa och prioritera vilka områden inom
cancerforskningen som kommer att gynnas av samordning och
gränsöverskridande samarbete.
Att identifiera mekanismer för en samlad strategi för
att samordna en tredjedel av cancerforskningen från alla
finansieringskällor fram till 2013.
Att utveckla pilotprojekt för forskningssamordning inom utvalda
områden.
I detta sammanhang har följande pilotprojekt utvecklats: Europeisk
cancerforskningssamordning inom tidig klinisk forskning, en europeisk plattform
för forskning om följderna av cancer, ett europeiskt kunskapsnav för
epidemiologi och folkhälsoforskning om cancer: forskningssamordning och
kunskapsutbyte. Det stod klart från första början att det inte finns någon särskild
metod som kan tillämpas för samordningen av alla cancerforskningsområden mellan
alla länder. Utmaningen bestod således i att skräddarsy samordningsmetoderna
efter specifika forskningsämnen och de berörda parternas behov, med hjälp av överenskomna
samordningsprinciper. 2.8 Tillhandahållandet av den jämförbara information som behövs för
politik och åtgärder Mål för åtgärderna: Kommissionens
meddelande uppmanar medlemsstaterna att garantera korrekta och jämförbara data
om incidens, prevalens, sjuklighet, tillfrisknande, överlevnad och dödlighet i
fråga om cancer fram till 2013. För detta behövs ett europeiskt
informationssystem om cancer (ECIS), som samlar institutioner och resurser
som hanterar information och uppgifter om cancer för att tillhandahålla den
kunskap som krävs för att optimera bekämpningen av cancer. Detta
informationssystem bör samordna och vägleda hela förfarandet för datainsamling,
kvalitetskontroll, förvaltning, analys och spridning. För att förbättra
jämförbarheten hos epidemiologiska canceruppgifter utgjordes två av de första
projekt som Europeiska kommissionen stödde inom ramen för programmet Europa mot
cancer 1987 av upprättandet av det europeiska
nätverket av cancerregister (ENCR)[51] och EUROCARE (den
europeiska cancerregisterbaserade studien om överlevnad hos och vård av
cancerpatienter)[52].
Det europeiska nätverket av cancerregister främjar samarbete mellan
cancerregistren, definierar standarder för datainsamling, tillhandahåller
utbildning för personal som arbetar med cancerregister och sprider regelbundet
information om incidensen och dödligheten med avseende på cancer i Europeiska
unionen och hela Europa[53]. Spridningen av
jämförbar cancerinformation understöds också av Eurostats[54]
Europaomfattande databaser över cancer som dödsorsak. Eurostat ansvarar för att
samla in och homogenisera statistiken om cancerdödlighet efter ålder, kön,
nationalitet och region. Data från det europeiska nätverket av
cancerregister[55]
utgör dessutom ett övergripande informationssystem om cancerbördan i Europa (i
huvudsak incidens och dödlighet), som kompletteras av data från EUROCARE
om överlevnad, prevalens och vårdmönster. I syfte att skapa
ett jämförbart system över cancerindikatorer har projektet EUROCHIP (European
Cancer Health Indicators)[56],
som finansieras av EU:s hälsoprogram, utvecklat indikatorer för att övervaka
cancer. Inom ramen för projektet EUROCOURSE har webbplatsen European
Cancer Observatory (ECO) tagits fram som en centraliserad nätport för
automatiserad hantering och spridning av data från cancerregister. Allmänna
hälsorelaterade data, som behövs för att göra en lämplig tolkning av
cancerindikatorerna, organiseras via EU:s webbplatser om hälsa[57].
Allmänna och hälsospecifika ekonomiska data samlas i OECD:s hälsodatabas[58].
Det europeiska forskarsamhället ligger i framkanten när det gäller
metodforskning om populationsbaserad epidemiologi och folkhälsa, analys och
beräkning av tendenser beträffande incidens och dödlighet, överlevnadsanalys,
prevalensuppskattning, planering och utförande av högupplösta studier och för
undersökning av social och ekonomisk ojämlikhet på hälsoområdet. Genomförda
åtgärder: Det
europeiska partnerskapet för åtgärder mot cancer prioriterade tre huvudsakliga
mål för utvecklingen av det europeiska informationssystemet om cancer:
Att kartlägga de huvudsakliga källorna till cancerdata i Europa
och att identifiera de prioriterade ämnen som ska stödjas av
partnerskapet.
Att inom ramen för en gemensam plattform förena de indikatorer för
cancerbördan (incidens, dödlighet, överlevnad och prevalens) som
tillhandahålls genom befintliga europeiska verksamheter.
Att skapa en arbetsgrupp för populationsbaserad utredning av
kostnaden för cancer i Europa.
Under 2009 gavs det europeiska partnerskapet för
åtgärder mot cancer i uppdrag att senast 2013 lägga fram ett förslag som lägger
grunden för ett framtida europeiskt informationssystem om cancer, i samförstånd
med alla berörda parter på cancerområdet (uppgiftslämnare, vårdgivare,
regeringar, medborgare, patienter och forskare). Under 2012 blev JRC ansvarigt för att hjälpa till
med diskussionen om ett europeiskt informationssystem om cancer och lagringen
av EU:s data och verktyg. Rapporten Developing a
European Cancer Information System: a proposal from the European Partnership
for Action Against Cancer (EPAAC)[59]
som togs fram som ett resultat av det europeiska partnerskapet för åtgärder mot
cancer utgör grunden för arbetet vid det gemensamma forskningscentrumet (JRC). Det gemensamma
forskningscentrumet (JRC) kommer att se till att det europeiska
informationssystemet om cancer är hållbart och samordna vidareutvecklingen av
det. JRC arbetar i nära samarbete med alla viktiga berörda parter på området
cancerdata, stödjer det europeiska nätverket av cancerregister (ENCR) (för vilket
JRC tog över sekretariatet 2012) och samarbetar med Internationella centret för
cancerforskning (IARC) och andra vetenskapliga nätverk och projekt på europeisk
nivå såsom EUROCARE, CONCORD (global övervakning av canceröverlevnad)[60],
den gemensamma åtgärden PARENT (Cross-border Patient Registries Initiative)[61]
och andra grupper, för att definiera de effektivaste alternativen för alla
viktiga funktioner i det europeiska informationssystemet om cancer, t.ex.
kontroll av datakvaliteten, statistisk analys och spridning av
cancerinformation. Idag är mer än 200 cancerregister sammanlänkade via det europeiska
nätverket av cancerregister i Europa. Datainsamlingssystemen i de olika
länderna speglar den specifika organisationen av nationella hälso- och
sjukvårdssystem. Det finns fortfarande problem i fråga om åtkomsten till data,
vilket gör det svårt att röra sig från den nationella till den europeiska
skalan eftersom inte alla indikatorer är jämförbara i hela EU. Registren står i
nuläget för de flesta epidemiologiska canceruppgifterna, men de är ändå
bristfälligt finansierade, har oftast för lite personal eller startas upp utan
lämplig planering. 2.9 Arbeta tillsammans i partnerskap Mål för åtgärderna: Enligt meddelandet är
Europeiska kommissionens roll att se till att partnerskapet får ett samordnande
och handlingsinriktat arbetssätt och att de föreslagna åtgärderna och
aktiviteterna lämpar sig för genomförande på EU-nivå. Genomförda åtgärder: Med gemensamma åtgärder avses sådana verksamheter som Europeiska
unionen och medlemsstaterna utför inom ramen för hälsoprogrammet. Medan
partnerskapet har pågått har de rådgivande strukturerna inom ramen för det
europeiska partnerskapet för åtgärder mot cancer tillåtit ett omfattande utbyte
av synpunkter och ett konstruktivt samarbete mellan Europeiska kommissionen och
medlemsstaterna. För att öka synligheten och förbättra samordningen
av de många cancerinitiativen på EU-nivå har Europeiska kommissionen inrättat en
expertergrupp för bekämpning av cancer[62]. Detta svarar på krav från medlemsstaterna och de berörda parterna om
förbättrad samordning i ljuset av det utökade cancerarbetet. Delandet av
kunskap och information kan dessutom hjälpa till att lösa vissa av de
svårigheter som medlemsstaterna står inför när det gäller bekämpning av cancer
och främja samarbetet med berörda parter. 3. SLUTSATSER EU-åtgärden om
cancer baserat på kommissionens meddelande har stärkt samarbetet mellan
Europeiska unionen, medlemsstaterna och berörda parter och har skapat ett
europeiskt mervärde inom de berörda områdena (nationella cancerplaner,
screening, informationssystem om cancer, sällsynta cancerformer etc.) samt en
praktisk grund för att fortsätta med och utöka samarbetsmekanismerna.
Samarbetet inom strategiska områden har utgjort ett långsiktigt bidrag till
minskningen av cancerbördan i EU och till att bibehålla målet med en
15-procentig minskning fram till 2020. Enligt de senast tillgängliga
uppgifterna för 2000–2010 minskade incidensen för de vanligaste cancerformerna
(dvs. bröstcancer, lungcancer, prostatacancer och tjocktarms- och
ändtarmscancer) med cirka 10 %. För att föra detta
samarbete framåt har denna rapport beskrivit några av de följande stegen: Ø
EU:s tredje hälsoprogram erbjuder möjligheter för att främja folkhälsoåtgärder mot cancer. Ø
Horisont 2020, i
synnerhet dess mål om hälsa, demografisk förändring och välbefinnande, erbjuder
möjligheter för att bedriva forskning om cancer och andra viktiga kroniska
sjukdomar. Ø
Kommissionen fortsätter att stödja utvecklingen av nationella
cancerplaner av hög kvalitet i Europeiska unionen. Ø
Det finns ett behov av
att sprida den fjärde utgåvan av den Europeiska kodexen mot cancer som ett viktigt
verktyg för förebyggande och främjande åtgärder mot cancer i EU. Ø
Det kommer att bli viktigt att göra det nya
direktivet om tobaksprodukter helt operativt genom att säkerställa att dess
delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter används fullt ut och genom
att stödja medlemsstaternas genomförande av direktivet, i syfte att minska
rökningen i hela EU och bidra till att minska cancerincidensen. Ø Det finns ett behov av att öka samarbetet mellan områdena
folkhälsa, miljö och arbetsmiljö för att ta itu med de cancerorsakerna
som inte går att undvika ur ett bredare perspektiv. Ø Kommissionen
stödjer den nya utgåvan av de europeiska riktlinjerna för screening och
diagnos av bröstcancer, en europeisk plattform för högkvalitativa,
evidensbaserade riktlinjer för bröstcancer som omfattar andra stadier
och aspekter av vården, och ett frivilligt
europeiskt kvalitetssäkringsprogram för vårdtjänster för bröstcancer. Ø
Man har lanserat den gemensamma åtgärden CANCON (European
Guide on Quality Improvement in Comprehensive Cancer Control) och det
huvudsakliga resultatet utgörs av den europeiska vägledningen om
kvalitetsförbättring inom den övergripande cancerbekämpningen. Ø
De berörda parterna bör överväga att använda
direktivet om tillämpningen av patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso-
och sjukvård för inrättandet av europeiska
referensnätverk, även för sällsynta tumörer. Kommissionen planerar att anordna
ansökningsomgångar för nätverk under 2014 och 2015. Ø
Situationen för cancerscreening har klart förbättrats under de senaste åren och i synnerhet efter det
att man antog rådets rekommendation. Europeiska kommissionens avdelningar anser
dock att arbetet när det gäller genomförande och uppdatering av
screeningprogram och nätverksarbete mellan centrum och experter förblir ett
prioriterat folkhälsomål på EU-nivå, nationell nivå och regional nivå under de
kommande åren. Ø
För att stödja lika behandling av de patienter som
drabbats av sällsynta tumörer skulle det dessutom finnas ett mervärde i att
överväga särskilda åtgärder mot sällsynta cancerformer. Ø
Det kommer att vara viktigt att utveckla det europeiska
informationssystemet om cancer (ECIS) för att tillhandahålla den kunskap
som är nödvändig för att optimera bekämpningen av cancer. Ø
Kommissionen håller på att ta fram en samordnad
strategi för cancerforskningen i EU. Ø
Det behövs en bredare användning av e-hälsa
för effektiv sjukdomshantering och för att stärka effektiv förebyggande praxis. Rekommendationerna från medlemsstaterna och de berörda parterna, inom
ramen för Europeiska kommissionens expertgrupp för bekämpning av cancer,
kommer också att beaktas. Europeiska kommissionen bibehåller, såsom anges i meddelandet, målet
att minska cancerbördan i EU och anser att målet att minska cancerincidensen
med 15 % fram till 2020 (510 000 nya fall) är inom räckhåll. [1]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:327:0034:0038:SV:PDF [2]
http://ec.europa.eu/health/ph_information/dissemination/diseases/docs/com_2009_291.en.pdf [3]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2003:327:0034:0038:SV:PDF [4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0882:FIN:SV:PDF [5]
http://ec.europa.eu/health/ph_information/dissemination/diseases/docs/com_2009_291.en.pdf [6] ”Cancer incidence and mortality patterns in Europe: Estimates for 40 countries in 2012”, European Journal on Cancer, februari
2013. [7] http://press.thelancet.com/EUROCARE1.pdf [8] ”Economic burden of cancer across the European Union:
a population-based cost analysis”, The Lancet Oncology, vol. 14(12), s. 1165–1174, november 2013. [9]
http://www.epaac.eu/from_heidi_wiki/Final_Report_on_National_Cancer_Control_Programmes.pdf [10]http://www.epaac.eu/images/END/Final_Deliverables/WP_10_Annex_17_European_Guide_on_Quality_National_Cancer_Control_Programmes.pdf [11] http://www.epaac.eu/from_heidi_wiki/Final_Report_on_National_Cancer_Control_Programmes.pdf [12] http://www.who.int/cancer/prevention/en/ [13] Detta mål skulle
sammanfall med EU:s politiska mål i rådets rekommendation av den 26 november
2013 om befrämjande av hälsofrämjande fysisk aktivitet i alla sektorer (EUT
C 354, 4.12.2013, s. 1). [14] http://www.cancercode.eu/ [15]
http://ec.europa.eu/health/nutrition_physical_activity/policy/strategy_en.htm [16]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/sv/com/2006/com2006_0625sv01.pdf [17]
http://ec.europa.eu/health/tobacco/introduction/index_en.htm [18]
http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=10965&langId=en [19]
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/PDF/?uri=CELEX:52014DC0332 [20]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:32004L0037:sv:NOT [21]
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/ALL/?uri=OJ:L:2008:353:TOC [22]
http://www.europeancancerleagues.org/ewac/european-week-against-cancer-2013.html [23]
http://www.euro.who.int/en/health-topics/noncommunicable-diseases/cancer/policy/screening-and-early-detection [24] Andra omgången av EHIS
håller på att genomföras i alla EU-medlemsstater mellan 2013 och 2015 inom
ramen för kommissionens förordning (EU) nr 141/2013
(http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2013:047:0020:0048:SV:PDF). [25]
http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=hlth_ehis_hc2&lang=en http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=hlth_ehis_hc3&lang=en http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=hlth_ehis_hc4&lang=en [26]
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Breast_cancer_screening_statistics [27]
http://ec.europa.eu/health/archive/ph_projects/2002/cancer/fp_cancer_2002_ext_guid_01.pdf [28]http://bookshop.europa.eu/is-bin/INTERSHOP.enfinity/WFS/EU-Bookshop-Site/en_GB/-/EUR/ViewPublication-Start?PublicationKey=ND7007117 [29]
http://bookshop.europa.eu/is-bin/INTERSHOP.enfinity/WFS/EU-Bookshop-Site/en_GB/-/EUR/ViewPublication-Start?PublicationKey=ND3210390 [30]
http://bookshop.europa.eu/en/european-guidelines-for-quality-assurance-in-breast-cancer-screening-and-diagnosis-pbND0213386/ [31]
http://www.epaac.eu/from_heidi_wiki/ESSM_firstannouncement0619.pdf [32]
http://www.aurora-project.eu/en/web/cervical-cancer-screening-608 [33] http://bookshop.europa.eu/en/report-of-a-european-survey-on-the-organisation-of-breast-cancer-care-services-pbLBNA26593 [34]
http://www.eu2008.si/en/News_and_Documents/Council_Conclusions/June/0609_EPSCO-cancer.pdf [35]
http://eur-lex.europa.eu/Notice.do?val=477184:cs&lang=en&list=511806:cs,480690:cs,477184:cs,&pos=3&page=1&nbl=3&pgs=10&hwords= [36] http://www.oecd.org/health/cancer-care.htm [37]
http://www.ejcancer.com/article/S0959-8049(13)01007-1/abstract [38] https://ec.europa.eu/jrc/en/news/making-diet-count-cancer-prevention [39] http://www.epaac.eu/healthcare [40]
http://ec.europa.eu/energy/nuclear/radiation_protection/medical/doc/2012_council_radioisotopes.pdf [41]
http://ec.europa.eu/health/ph_threats/non_com/docs/rare_com_sv.pdf [42]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:151:0007:0010:SV:PDF [43]
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:088:0045:0065:sv:PDF [44]
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=OJ:JOL_2014_147_R_0006 [45]
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SV/TXT/?uri=OJ:JOL_2014_147_R_0007 [46] http://www.rarecarenet.eu/rarecarenet/ [47] http://www.rarecare.eu/aims/aims.asp [48] http://www.rarecancerseurope.org/ [49] http://www.transcanfp7.eu/transcan/index.php [50] http://www.eurocourse.org/ [51] http://www.encr.eu/ [52] http://www.eurocare.it/ [53] http://unstats.un.org/unsd/methods/m49/m49regin.htm#europe [54] Eurostats datainsamling
om dödsorsaker bedrivs enligt kommissionens förordning (EU) nr 328/2011,
http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2011:090:0022:0024:SV:PDF. [55] http://eco.iarc.fr/Default.aspx [56] http://www.tumori.net/eurochip/ [57]
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/health/introduction [58]
http://www.oecd.org/health/health-systems/oecdhealthdata.htm [59]
http://www.epaac.eu/cancer-data-and-information [60] http://www.lshtm.ac.uk/eph/ncde/cancersurvival/research/concord/concord_2.html [61] http://www.patientregistries.eu/ [62] Kommissions beslut (2014/C 167/05)
av den 3 juni 2014,
http://ec.europa.eu/health/major_chronic_diseases/docs/com2014_c167_05_en.pdf