EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32020D2053
Council Decision (EU, Euratom) 2020/2053 of 14 December 2020 on the system of own resources of the European Union and repealing Decision 2014/335/EU, Euratom
Rådets beslut (EU, Euratom) 2020/2053 av den 14 december 2020 om systemet för Europeiska unionens egna medel och om upphävande av beslut 2014/335/EU, Euratom
Rådets beslut (EU, Euratom) 2020/2053 av den 14 december 2020 om systemet för Europeiska unionens egna medel och om upphävande av beslut 2014/335/EU, Euratom
EUT L 424, 15.12.2020, p. 1–10
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force: This act has been changed. Current consolidated version: 15/12/2020
15.12.2020 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 424/1 |
RÅDETS BESLUT (EU, Euratom) 2020/2053
av den 14 december 2020
om systemet för Europeiska unionens egna medel och om upphävande av beslut 2014/335/EU, Euratom
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 311 tredje stycket,
med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,
efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),
i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och
av följande skäl:
(1) |
Systemet för unionens egna medel måste säkerställa att det finns tillräckliga medel för att unionens politik ska kunna utvecklas i god ordning, med hänsyn till behovet av strikt budgetdisciplin. Utvecklingen av systemet för egna medel kan och bör också, i möjligaste mån, bidra till utvecklingen av unionens politik. |
(2) |
Genom Lissabonfördraget infördes ändringar i bestämmelserna om systemet för unionens egna medel, vilket ger utrymme för att avskaffa en befintlig kategori av egna medel och införa en ny kategori. |
(3) |
Europeiska rådet uppmanade vid mötet den 7–8 februari 2013 rådet att fortsätta att arbeta på kommissionens förslag om ett nytt eget medel baserat på mervärdesskatt för att göra det så enkelt och överblickbart som möjligt, stärka kopplingen till unionens mervärdesskattepolitik och de faktiska mervärdesskatteintäkterna, och säkerställa likabehandling av skattebetalarna i alla medlemsstater. |
(4) |
I juni 2017 antog kommissionen ett diskussionsunderlag om framtiden för EU:s finanser. I underlaget föreslår kommissionen en rad alternativ för hur egna medel skulle kunna kopplas till unionens politik på ett synligare sätt, särskilt till den inre marknaden och hållbar tillväxt. Enligt underlaget bör det vid införandet av nya egna medel fästas särskild uppmärksamhet vid att de är transparenta, enkla och stabila, och att de överensstämmer med unionens politiska mål, får genomslag på konkurrenskraft och hållbar tillväxt samt att de fördelas rättvist mellan medlemsstaterna. |
(5) |
Det nuvarande systemet för fastställande av det mervärdesskattebaserade egna medlet har ofta kritiserats av revisionsrätten, Europaparlamentet och medlemsstaterna för att vara alltför komplext. Europeiska rådet konstaterade därför vid sitt möte den 17–21 juli 2020 att det är lämpligt att förenkla beräkningen av det egna medlet. |
(6) |
För att bättre anpassa unionens finansieringsinstrument till dess politiska prioriteringar, bättre återspegla den roll som unionens allmänna budget (unionens budget) har för den inre marknadens funktion, bättre understödja målen med unionens politik och minska medlemsstaternas bidrag baserade på bruttonationalinkomst (BNI) till unionens årliga budget konstaterade Europeiska rådet vid sitt möte den 17–21 juli 2020 att unionen under de kommande åren kommer att arbeta för att reformera systemet för egna medel och införa nya egna medel. |
(7) |
Som ett första steg bör det införas en ny kategori av egna medel baserade på nationella bidrag som beräknas på grundval av icke-materialåtervunnet plastförpackningsavfall. I enlighet med den europeiska strategin för plast kan unionens budget bidra till att minska föroreningarna från plastförpackningsavfall. Ett eget medel baserat på nationella bidrag som är i proportion till mängden plastförpackningsavfall i varje medlemsstat som inte materialåtervinns kommer att ge incitament att minska förbrukningen av plast för engångsbruk, främja materialåtervinning och stärka den cirkulära ekonomin. Samtidigt kommer medlemsstaterna själva att, i enlighet med subsidiaritetsprincipen, kunna vidta de bäst lämpade åtgärderna för att uppnå dessa mål. För att undvika en alltför stor regressiv effekt på de nationella bidragen bör en justeringsmekanism med en årlig schablonbeloppsminskning tillämpas på bidragen från medlemsstater vars BNI per capita 2017 låg under EU-genomsnittet. Minskningen bör motsvara 3,8 kilogram multiplicerat med befolkningen år 2017 i de berörda medlemsstaterna. |
(8) |
Europeiska rådet noterade vid sitt möte den 17–21 juli 2020 att kommissionen som grund för ytterligare egna medel under det första halvåret 2021 kommer att lägga fram förslag om en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna och om en digital avgift, med sikte på att de ska införas senast den 1 januari 2023. Europeiska rådet uppmanade kommissionen att lägga fram ett reviderat förslag om EU:s utsläppshandelssystem och eventuellt utvidga det till att omfatta luftfart och sjöfart. Det konstaterade att unionen under den fleråriga budgetramen för perioden 2021–2027 (den fleråriga budgetramen 2021–2027) kommer att arbeta för ett införande av andra egna medel, vilket kan omfatta en skatt på finansiella transaktioner. |
(9) |
Europeiska rådet konstaterade vid sitt möte den 17–21 juli 2020 att arrangemangen för egna medel bör vägledas av de övergripande målen om enkelhet, öppenhet och rättvisa, inbegripet en rättvis bördefördelning. Det konstaterade också att Danmark, Nederländerna, Österrike och Sverige, och, inom ramen för stödet till återhämtning och resiliens, samt Tyskland, ska omfattas av schablonbeloppskorrigeringar av sina årliga BNI-baserade bidrag för perioden 2021–2027. |
(10) |
Medlemsstaterna bör behålla 25 % av de belopp de uppbär för traditionella egna medel i syfte att täcka sina uppbördskostnader. |
(11) |
Integreringen av Europeiska utvecklingsfonden i unionens budget bör åtföljas av en höjning av de tak för egna medel som fastställs i detta beslut. Det krävs en tillräcklig marginal mellan betalningarna och taket för egna medel för att säkerställa att unionen under alla omständigheter kan uppfylla sina finansiella skyldigheter, även i tider av ekonomisk nedgång. |
(12) |
En tillräcklig marginal bör bevaras till taken för unionens egna medel, så att alla unionens finansiella skyldigheter och ansvarsförbindelser som förfaller till betalning under ett visst år kan fullgöras. Det totala belopp i egna medel som tilldelas unionen för att täcka årliga anslag för betalningar bör inte överstiga 1,40 % av samtliga medlemsstaters sammanlagda BNI. De totala årliga anslag för åtaganden som tas upp i unionens budget får inte överskrida 1,46 % av samtliga medlemsstaters sammanlagda BNI. |
(13) |
För att beloppet för finansiella medel som ställs till unionens förfogande ska ligga på en oförändrad nivå är det lämpligt att anpassa taken för egna medel för anslag för betalningar och anslag för åtaganden uttryckt i procent av BNI, i händelse av att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (2) ändras på ett sätt som medför betydande förändringar av BNI-nivån. |
(14) |
De ekonomiska konsekvenserna av covid-19-krisen understryker vikten av att unionen har tillräcklig ekonomisk kapacitet i händelse av ekonomiska chocker. Unionen behöver se till att den har nödvändiga medel för att nå sina mål. Det krävs finansiella medel i exceptionell omfattning för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen, utan att trycket på medlemsstaternas finanser ökas vid en tidpunkt då deras budgetar redan står under enormt tryck för att finansiera nationella ekonomiska och sociala åtgärder i samband med krisen. Därför bör exceptionella åtgärder vidtas på unionsnivå. Av detta skäl är det lämpligt att undantagsvis bemyndiga kommissionen att på unionens vägnar på kapitalmarknaderna tillfälligt låna upp till 750 000 miljoner EUR i 2018 års priser. Upp till 360 000 miljoner EUR i 2018 års priser av de upplånade medlen skulle användas för att tillhandahålla lån och upp till 390 000 miljoner EUR i 2018 års priser av de upplånade medlen skulle användas till utgifter, båda för det enda syftet att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen. |
(15) |
Denna exceptionella åtgärd bör inriktas mot konsekvenserna av covid-19-krisen och förhindra att den återuppstår. Stödet bör därför vara tidsbegränsat, och huvuddelen av finansieringen bör tillhandahållas omedelbart efter krisen, vilket innebär att rättsliga åtaganden för ett program som finansieras genom dessa ytterligare medel bör göras senast den 31 december 2023. Godkännandet av betalningar inom ramen för faciliteten för återhämtning och resiliens kommer att vara avhängigt av att de relevanta delmål och mål som anges i återhämtnings- och resiliensplanen uppnås på ett tillfredsställande sätt, vilket kommer att bedömas i enlighet med det relevanta förfarande som föreskrivs i förordningen om inrättande av en facilitet för återhämtning och resiliens, vilket återspeglar slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17–21 juli 2020. |
(16) |
För att fullgöra ansvaret för den planerade upplåningen av medel krävs en extraordinär och tillfällig höjning av taken för egna medel. I enda syfte att täcka unionens samtliga skulder som uppstått genom upplåning för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen bör därför taket för anslag för betalningar och taket för anslag för åtaganden vardera höjas med 0,6 procentenheter. Kommissionens befogenhet att på unionens vägnar låna upp medel på kapitalmarknaderna, i det enda och uteslutande syftet att finansiera åtgärder för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen, hänger nära samman med den höjning av taken för egna medel som föreskrivs i detta beslut och ytterst med det sätt på vilket unionens system för egna medel fungerar. Därför bör den befogenheten ingå i detta beslut. Transaktionernas unika karaktär och den exceptionella mängden medel som ska upplånas kräver säkerhet avseende unionsskuldens övergripande volym och de väsentliga aspekterna avseende dess återbetalning, men också avseende genomförandet av en diversifierad lånestrategi. |
(17) |
Höjningen av taken för egna medel är nödvändig eftersom taken annars inte skulle vara tillräckliga för att säkerställa att tillräckliga medel är tillgängliga så att unionen kan fullgöra de åtaganden som följer av den exceptionella och tillfälliga befogenheten att låna upp medel. Behovet att använda detta tilläggsanslag kommer också endast att vara tillfälligt, eftersom de relevanta finansiella skyldigheterna och ansvarsförbindelserna minskar i takt med att de upplånade medlen återbetalas och lånen förfaller. Därför bör höjningen upphöra när alla upplånade medel har återbetalats och alla ansvarsförbindelser relaterade till lån som beviljats på grundval av dessa medel inte längre är i kraft, vilket bör vara senast den 31 december 2058. |
(18) |
Unionens verksamhet för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen måste vara betydande och måste äga rum under en relativt kort period. Upplåningen av medel måste följa denna tidsplan. Därför bör den nya nettoupplåningen upphöra senast i slutet av 2026. Efter 2026 bör upplåningstransaktionerna vara strikt begränsade till återfinansieringstransaktioner för att säkerställa en effektiv skuldförvaltning. Kommissionen bör, när den utför transaktionerna genom en diversifierad finansieringsstrategi, på bästa sätt utnyttja marknadernas kapacitet att absorbera upplåning av sådana betydande mängder av medel med olika löptider, inbegripet kortsiktig finansiering för likviditetsförvaltning, och säkerställa bästa möjliga återbetalningsvillkor. Dessutom bör kommissionen regelbundet och på ett heltäckande sätt informera Europaparlamentet och rådet om alla aspekter av sin skuldförvaltning. När betalningsplanerna för den politik som ska finansieras genom upplåningen är kända kommer kommissionen att överlämna en emitteringskalender till Europaparlamentet och rådet som innehåller de förväntade datumen och förväntade volymerna för emitteringar för det kommande året samt en plan som anger de förväntade betalningarna av kapitalbelopp och ränta. Kommissionen bör uppdatera denna kalender regelbundet. |
(19) |
Återbetalningen av medel som lånats upp för att tillhandahålla icke återbetalningspliktigt stöd, återbetalningspliktigt stöd genom finansieringsinstrument eller avsättningar för budgetgarantier, liksom betalning av upplupen ränta, bör finansieras genom unionens budget. De upplånade medel som används för att tillhandahålla lån till medlemsstaterna bör återbetalas med de belopp som erhålls från de stödmottagande medlemsstaterna. De nödvändiga medlen måste tilldelas och göras tillgängliga för unionen så att denna kan fullgöra alla sina finansiella skyldigheter och ansvarsförbindelser till följd av den exceptionella och tillfälliga befogenheten att ta upp lån under ett visst år och under alla omständigheter i enlighet med artikel 310.4 i och artikel 323 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
(20) |
Belopp som inte används till räntebetalningar som planerat kommer att användas för förtidsåterbetalningar före utgången av den fleråriga budgetramen 2021–2027, med ett minimibelopp, och kan höjas över denna nivå förutsatt att nya egna medel har införts efter 2021 i enlighet med det förfarande som avses i artikel 311 tredje stycket i EUF-fördraget. Alla skulder som uppstår genom den exceptionella och tillfälliga befogenheten att låna upp medel bör vara helt och hållet återbetalda senast den 31 december 2058. För att säkerställa en effektiv budgetförvaltning av de anslag som krävs för att täcka återbetalningar av de medel som lånats upp är det lämpligt att föreskriva att underliggande budgetåtaganden kan delas upp i årliga delbetalningar. |
(21) |
Återbetalningsplanen bör ta hänsyn till principen om sund ekonomisk förvaltning och täcka hela den volym av medel som lånats upp inom ramen för kommissionens befogenhet, så att en stabil och förutsebar minskning av skulderna kan uppnås under hela perioden. De belopp som unionen ska erlägga ett visst år för återbetalningen av kapitalbeloppet bör därför inte överstiga 7,5 % av maximibeloppet på 390 000 miljoner EUR för utgifter. |
(22) |
Med tanke på kommissionens exceptionella, tillfälliga och begränsade befogenhet att låna upp medel i syfte att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen bör det tydliggöras att unionen i regel inte bör använda medel som lånats upp på kapitalmarknaderna till att finansiera driftsutgifter. |
(23) |
För att säkerställa att unionen alltid i god tid kan fullgöra sina rättsliga skyldigheter gentemot tredje part bör särskilda regler fastställas genom detta beslut för att bemyndiga kommissionen att under loppet av den tillfälliga höjningen av taken för egna medel uppmana medlemsstaterna att tillfälligt ställa de relevanta likvida medlen till förfogande i de fall där de godkända anslag som tas upp i unionens budget inte är tillräckliga för att täcka de skulder som följer av upplåningen i samband med den tillfälliga höjningen. Kommissionen bör, som en sista utväg, endast kunna begära likvida medel om den inte kan generera tillräcklig likviditet genom att vidta andra åtgärder i form av aktiv likviditetsförvaltning och, om så krävs, genom kortsiktig finansiering via kapitalmarknaderna i så god tid att det säkerställs att unionen kan uppfylla sina skyldigheter gentemot långivare. Det är lämpligt att föreskriva att kommissionen i god tid i förväg bör tillkännage en sådan begäran för medlemsstaterna, och att den bör göras strikt pro rata till medlemsstaternas prognostiserade bidrag till budgetens inkomster och under alla omständigheter begränsas till deras andel av det tillfälligt höjda taket för egna medel, dvs. 0,6 % av medlemsstaternas BNI. Om en medlemsstat helt eller delvis underlåter att uppfylla en begäran i tid, eller om den underrättar kommissionen om att den inte kommer att kunna uppfylla begäran, bör kommissionen dock vara bemyndigad att tillfälligt begära ytterligare medel från de övriga medlemsstaterna pro rata. Det är lämpligt att föreskriva ett maximibelopp som kommissionen årligen kan begära från en medlemsstat. Kommissionen förväntas lägga fram de nödvändiga förslagen för att man i unionens budget ska kunna ta upp de utgifter som täcks av de belopp likvida medel som tillfälligt tillhandahålls av medlemsstaterna så att det säkerställs att dessa medel beaktas så tidigt som möjligt i syfte att på konton kreditera egna medel från medlemsstaterna, dvs. i enlighet med det regelverk som är tillämpligt och därmed på grundval av de respektive BNI-nycklarna, utan att det påverkar tillämpningen av andra egna medel och andra inkomster. |
(24) |
Enligt artikel 311 fjärde stycket i EUF-fördraget kommer en rådsförordning om genomförandebestämmelser för systemet för unionens egna medel att antas. De bestämmelserna bör inbegripa bestämmelser av allmänt eller tekniskt slag, tillämpliga på alla kategorier av egna medel. Bestämmelserna bör innehålla ingående regler för beräkning och budgetering av budgetsaldot och de nödvändiga bestämmelserna och arrangemangen för kontroll och övervakning av uppbörden av egna medel. |
(25) |
Detta beslut bör inte träda i kraft förrän det har godkänts av alla medlemsstater i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. På så sätt respekteras varje medlemsstats nationella suveränitet fullt ut. Europeiska rådet noterade vid sitt möte den 17–21 juli 2020 medlemsstaternas avsikt att gå vidare med godkännandet av detta beslut så snart som möjligt. |
(26) |
För att säkerställa konsekvens, kontinuitet och rättslig förutsebarhet är det nödvändigt att fastställa bestämmelser för att säkerställa en smidig övergång från det system som infördes genom rådets beslut 2014/335/EU, Euratom (3) till det som föreskrivs i det här beslutet. |
(27) |
Beslut 2014/335/EU, Euratom bör upphöra att gälla. |
(28) |
Vid tillämpningen av detta beslut bör alla belopp anges i euro. |
(29) |
På grund av behovet av att snarast möjligt möjliggöra upplåning i syfte att finansiera åtgärder för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen, bör detta beslut träda i kraft den första dagen i den första månaden efter mottagandet av den sista anmälan om att förfarandena för antagandet av detta beslut har fullföljts. |
(30) |
För att säkerställa övergången till det reviderade systemet för egna medel och för att detta beslut ska komma i fas med budgetåret bör detta beslut tillämpas från och med den 1 januari 2021. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Syfte
I detta beslut fastställs regler om fördelningen av egna medel till unionen i syfte att säkerställa finansieringen av unionens årliga budget.
Artikel 2
Kategorier av egna medel och specifika metoder för att beräkna dessa
1. Följande inkomster ska utgöra egna medel som redovisas i unionens budget:
a) |
Traditionella egna medel, vilka utgörs av avgifter, bidrag, tilläggs- eller utjämningsbelopp, fyllnadsbelopp, tullar enligt gemensamma tulltaxan och andra avgifter som fastställts eller kommer att fastställas av unionens institutioner för handel med tredjeländer, tullar på produkter som omfattades av det tidigare fördraget om Europeiska kol- och stålgemenskapen samt bidrag och avgifter som föreskrivs inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaderna för socker. |
b) |
En enhetlig uttagssats på 0,30 % för alla medlemsstater på det totala belopp mervärdesskatteintäkter som uppbärs från alla beskattningsbara leveranser dividerat med den viktade genomsnittliga mervärdesskattesats som beräknats för det relevanta kalenderåret enligt rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 (4). Det beräkningsunderlag för mervärdesskatt som ska användas i detta syfte får inte överstiga 50 % av BNI för varje medlemsstat. |
c) |
En enhetlig uttagssats på vikten av plastförpackningsavfall som genereras i varje medlemsstat och som inte materialåtervinns. Den enhetliga uttagssatsen ska vara 0,80 EUR per kilogram. En årlig schablonbeloppsminskning för vissa medlemsstater enligt punkt 2 tredje stycket ska tillämpas. |
d) |
En enhetlig uttagssats, som ska fastställas enligt budgetförfarandet med hänsyn till alla andra inkomster totalt, på summan av alla medlemsstaters BNI. |
2. Vid tillämpning av punkt 1 c i denna artikel avses med plast en polymer i den mening som avses i artikel 3.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (5), till vilken tillsatser eller andra ämnen kan ha lagts till; förpackningsavfall och materialåtervinning ska ha den betydelse som tilldelas dessa termer i artikel 3.2 och 3.2c i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG (6) och som används i kommissionens beslut 2005/270/EG (7).
Vikten av plastförpackningsavfall som inte materialåtervinns ska beräknas som skillnaden mellan vikten av det plastförpackningsavfall som genereras i en medlemsstat under ett visst år och vikten av det plastförpackningsavfall som materialåtervinns under det året, vilket fastställs i enlighet med direktiv 94/62/EG.
Följande medlemsstater ska ha rätt till årliga schablonbeloppsminskningar, uttryckt i löpande priser, som ska tillämpas på deras respektive bidrag enligt punkt 1 c: 22 miljoner EUR för Bulgarien, 32,1876 miljoner EUR för Tjeckien, 4 miljoner EUR för Estland, 33 miljoner EUR för Grekland, 142 miljoner EUR för Spanien, 13 miljoner EUR för Kroatien, 184,0480 miljoner EUR för Italien, 3 miljoner EUR för Cypern, 6 miljoner EUR för Lettland, 9 miljoner EUR för Litauen, 30 miljoner EUR för Ungern, 1,4159 miljoner EUR för Malta, 117 miljoner EUR för Polen, 31,3220 miljoner EUR för Portugal, 60 miljoner EUR för Rumänien, 6,2797 miljoner EUR för Slovenien och 17 miljoner EUR för Slovakien.
3. Vid tillämpning av punkt 1 d ska den enhetliga uttagssatsen tillämpas på varje medlemsstats BNI.
Med BNI enligt punkt 1 d avses årlig BNI till marknadspriser, beräknad av kommissionen i enlighet med förordning (EU) nr 549/2013.
4. För perioden 2021–2027 ska följande medlemsstater erhålla en bruttominskning av sitt årliga BNI-baserade bidrag enligt punkt 1 d: 565 miljoner EUR för Österrike, 377 miljoner EUR för Danmark, 3 671 miljoner EUR för Tyskland, 1 921 miljoner EUR för Nederländerna och 1 069 miljoner EUR för Sverige. Dessa belopp ska beräknas i 2020 års priser och anpassas till löpande priser genom tillämpning av den senaste BNP-deflator för unionen uttryckt i euro, tillhandahållen av kommissionen, som finns tillgänglig när budgetförslaget upprättas. Dessa bruttominskningar ska finansieras av alla medlemsstater.
5. Om unionens budget ännu inte har antagits när det berörda budgetåret börjar, ska de föregående enhetliga uttagssatserna baserade på BNI fortsätta att tillämpas till dess att nya uttagssatser trätt i kraft.
Artikel 3
Tak för egna medel
1. Det totala belopp i egna medel som tilldelas unionen för att täcka årliga anslag för betalningar får inte överstiga 1,40 % av samtliga medlemsstaters sammanlagda BNI.
2. De totala årliga anslag för åtaganden som tas upp i unionens budget får inte överstiga 1,46 % av samtliga medlemsstaters sammanlagda BNI.
3. Ett balanserat förhållande mellan anslag för åtaganden och anslag för betalningar ska upprätthållas för att garantera deras inbördes förenlighet och för att möjliggöra att det tak som fastställs i punkt 1 iakttas under de följande åren.
4. Om ändringar av förordning (EU) nr 549/2013 medför betydande förändringar av BNI-nivån ska kommissionen räkna om de tak som anges i punkterna 1 och 2, tillfälligt höjda i enlighet med artikel 6, enligt följande formel:
Där
— |
”x” avser taket för egna medel för anslag för betalningar, |
— |
”y” avser taket för egna medel för anslag för åtaganden, |
— |
”t” avser det senaste hela år för vilket de uppgifter som anges i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/516 (8) finns tillgängliga, |
— |
”ENS” avser det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i unionen. |
Artikel 4
Användning av medel som lånats upp på kapitalmarknaderna
Unionen får inte använda medel som lånats upp på kapitalmarknaderna för att finansiera driftsutgifter.
Artikel 5
Extraordinära och tillfälliga ytterligare medel för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen
1. I det enda syftet att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen genom rådets förordning om inrättande av Europeiska unionens återhämtningsinstrument och den sektorsspecifika lagstiftning som avses där gäller följande:
a) |
Kommissionen ska ges befogenhet att låna upp medel på kapitalmarknaderna på unionens vägnar upp till 750 000 miljoner EUR i 2018 års priser av de upplånade medlen får användas för att tillhandahålla lån och, genom undantag från artikel 4, upp till 390 000 miljoner EUR i 2018 års priser av de upplånade medlen får användas till utgifter. |
Det belopp som avses i första stycket a ska justeras på grundval av en fast deflator på 2 % per år. Kommissionen ska varje år meddela Europaparlamentet och rådet det justerade beloppet.
Kommissionen ska förvalta den upplåning som avses i första stycket a så att ingen ny nettoupplåning sker efter 2026.
2. Återbetalningen av kapitalbeloppet för de upplånade medel som ska användas till de utgifter som avses i punkt 1 första stycket b i denna artikel och den dithörande upplupna räntan ska belasta unionens budget. De budgetmässiga åtagandena får delas upp över flera år i årliga delåtaganden i enlighet med artikel 112.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (9).
I enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning ska återbetalningen av de medel som avses i punkt 1 första stycket a i denna artikel planeras för att säkerställa en stadig och förutsebar minskning av skulderna. Återbetalningar av kapitalbeloppet för medlen ska inledas före utgången av den fleråriga budgetramen 2021–2027, med ett minimibelopp, i den mån outnyttjade belopp för räntebetalningar till följd av den upplåning som avses i punkt 1 i denna artikel tillåter det, med vederbörlig hänsyn till det förfarande som anges i artikel 314 i EUF-fördraget. Alla skulder som uppstår genom kommissionens exceptionella och tillfälliga befogenhet att låna upp medel som avses i punkt 1 i denna artikel ska vara helt och hållet återbetalda senast den 31 december 2058.
De belopp som unionen ska betala under ett visst år för att återbetala kapitalbeloppet för de medel som avses i första stycket i denna punkt får inte överstiga 7,5 % av det maximibelopp som ska användas för utgifter enligt punkt 1 första stycket b.
3. Kommissionen ska fastställa de nödvändiga arrangemangen för att administrera lånetransaktionerna. Kommissionen ska regelbundet och på ett heltäckande sätt informera Europaparlamentet och rådet om alla aspekter av sin skuldförvaltningsstrategi. Kommissionen ska upprätta och överlämna en emitteringskalender till Europaparlamentet och rådet, vilken ska innehålla de förväntade datumen och volymerna för emitteringar för det kommande året samt en plan som anger de förväntade betalningarna av kapitalbelopp och ränta. Kommissionen ska uppdatera denna kalender regelbundet.
Artikel 6
Extraordinär och tillfällig höjning av taken för egna medel för fördelning av nödvändiga medel för att hantera konsekvenserna av covid-19-krisen
De tak som anges i artikel 3.1 och 3.2 ska tillfälligt höjas med 0,6 procentenheter vartdera i det uteslutande syftet att täcka unionens samtliga skulder till följd av upplåningen enligt artikel 5 till dess att inga av dessa skulder kvarstår, dock senast den 31 december 2058.
Höjningen av taken för egna medel får inte användas för att täcka unionens övriga skulder.
Artikel 7
Universalitetsprincipen
De inkomster som avses i artikel 2 ska användas utan åtskillnad för att finansiera alla utgifter som införts i unionens årliga budget.
Artikel 8
Överföring av överskott
Om unionens inkomster överskrider de totala faktiska utgifterna under ett budgetår ska överskottet överföras till närmast följande budgetår.
Artikel 9
Uppbörd av egna medel samt tillhandahållande av dem till kommissionen
1. De egna medel som avses i artikel 2.1 a ska uppbäras av medlemsstaterna enligt deras respektive nationella bestämmelser i lagar och andra författningar. Medlemsstaterna ska, i förekommande fall, anpassa dessa bestämmelser för att uppfylla kraven i unionens regler.
Kommissionen ska granska de relevanta nationella bestämmelser som den underrättats om av medlemsstaterna, meddela medlemsstaterna de justeringar som den anser nödvändiga för att de nationella bestämmelserna ska följa unionens bestämmelser samt, där så krävs, rapportera till Europaparlamentet och rådet.
2. Medlemsstaterna ska behålla 25 % av de belopp som avses i artikel 2.1 a för att täcka kostnaderna för uppbörden.
3. Medlemsstaterna ska ställa de egna medel som anges i artikel 2.1 i detta beslut till kommissionens förfogande i enlighet med förordningar som antas enligt artikel 322.2 i EUF-fördraget.
4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14.2 i rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 (10) ska medlemsstaterna, som en sista utväg för kommissionen, om de godkända anslag som tas upp i unionens budget inte är tillräckliga för att unionen ska kunna uppfylla de skyldigheter som följer av den upplåning som avses i artikel 5 i detta beslut och kommissionen inte kan generera tillräcklig likviditet genom att vidta andra åtgärder enligt de finansiella arrangemangen för dessa lån i så god tid att det säkerställs att unionen kan uppfylla sina skyldigheter, inbegripet genom aktiv likviditetsförvaltning och, om så krävs, genom kortsiktig finansiering via kapitalmarknaderna i enlighet med de villkor och gränser som anges i artikel 5.1 första stycket a och 5.2 i detta beslut, ställa nödvändiga medel till kommissionens förfogande för detta ändamål. I dessa fall ska punkterna 5–9 i den här artikeln tillämpas genom undantag från artikel 14.3 och från artikel 14.4 första stycket i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014.
5. Med förbehåll för artikel 14.4 andra stycket i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 får kommissionen begära att medlemsstaterna tillfälligt tillhandahåller skillnaden mellan de totala tillgångarna och behoven av likvida medel, i proportion (pro rata) till deras prognostiserade bidrag till budgetens inkomster. Kommissionen ska i god tid i förväg tillkännage en sådan begäran för medlemsstaterna. Kommissionen kommer att upprätta en strukturerad dialog med de nationella skuldförvaltningskontoren och statskassorna med avseende på emitterings- och återbetalningsplaner.
Om en medlemsstat helt eller delvis underlåter att uppfylla en begäran i tid, eller om den underrättar kommissionen om att den inte kommer att kunna uppfylla begäran, ska kommissionen, för att täcka den del som motsvarar den berörda medlemsstatens del, tillfälligt ha rätt att göra ytterligare begäranden från de övriga medlemsstaterna. En sådan begäran ska göras pro rata till medlemsstaternas prognostiserade bidrag till budgetens inkomster. Den medlemsstat som underlät att uppfylla begäran ska fortsatt vara ansvarig att uppfylla den.
6. Det totala årliga maximibelopp av likvida medel som får begäras från en medlemsstat enligt punkt 5 ska under alla omständigheter begränsas till dess BNI-baserade relativa andel i den extraordinära och tillfälliga höjning av taket för egna medel som avses i artikel 6. Därför ska den BNI-baserade relativa andelen beräknas som andelen i unionens totala BNI, som framgår av respektive kolumn i inkomstdelen i unionens senast antagna årliga budget.
7. Varje tillhandahållande av likvida medel i enlighet med punkterna 5 och 6 ska kompenseras utan dröjsmål i linje med det regelverk som är tillämpligt på unionens budget.
8. De utgifter som täcks av de belopp likvida medel som tillfälligt tillhandahålls av medlemsstaterna i enlighet med punkt 5 ska utan dröjsmål tas upp i unionens budget så att det säkerställs att de dithörande inkomsterna beaktas så tidigt som möjligt i syfte att kreditera egna medel från medlemsstaterna på konton i enlighet med de relevanta bestämmelserna i förordning (EU, Euratom) nr 609/2014.
9. På årsbasis får tillämpningen av punkt 5 inte leda till att likvida medel begärs utöver de tak för egna medel som avses i artikel 3, och som höjts i enlighet med artikel 6.
Artikel 10
Genomförandeåtgärder
Rådet ska anta genomförandeåtgärder i enlighet med förfarandet i artikel 311 fjärde stycket i EUF-fördraget för följande inslag i systemet för unionens egna medel:
a) |
Förfarandet för beräkning och budgetering av budgetsaldo enligt artikel 8. |
b) |
Bestämmelser och arrangemang som behövs för att kontrollera och övervaka uppbörden av de egna medel som avses i artikel 2.1, samt alla relevanta rapporteringskrav. |
Artikel 11
Slutbestämmelser och övergångsbestämmelser
1. Om inte annat följer av punkt 2 ska beslut 2014/335/EU, Euratom upphöra att gälla. Hänvisningar till rådets beslut 70/243/EKSG, EEG, Euratom (11), rådets beslut 85/257/EEG, Euratom (12), rådets beslut 88/376/EEG (13), Euratom, rådets beslut 94/728/EG, Euratom (14), rådets beslut 2000/597/EG, Euratom (15), rådets beslut 2007/436/EG, Euratom (16) eller till beslut 2014/335/EU, Euratom ska betraktas som hänvisningar till det här beslutet; hänvisningar till det upphävda beslutet ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan till det här beslutet.
2. Artiklarna 2, 4 och 5 i beslut 94/728/EG, Euratom, artiklarna 2, 4 och 5 i beslut 2000/597/EG, Euratom, artiklarna 2, 4 och 5 i beslut 2007/436/EG, Euratom och artiklarna 2, 4 och 5 i beslut 2014/335/EU, Euratom ska även fortsättningsvis tillämpas på beräkningen och justeringen av inkomster från tillämpningen av den enhetliga uttagssatsen på beräkningsunderlaget för mervärdesskatt, som begränsats till mellan 50 % och 55 % av varje medlemsstats BNP eller BNI, beroende på året i fråga, på beräkningen av den korrigering av obalanser i budgeten som beviljats Förenade kungariket för åren 1995–2020 och på finansieringen av de korrigeringar som beviljats Förenade kungariket av andra medlemsstater.
3. Medlemsstaterna ska även fortsättningsvis, för att täcka uppbördskostnader, behålla 10 % av de belopp som avses i artikel 2.1 a, som medlemsstaterna skulle ha gjort tillgängliga före den 28 februari 2001 i enlighet med tillämpliga unionsbestämmelser.
4. Medlemsstaterna ska även fortsättningsvis, för att täcka uppbördskostnader, behålla 25 % av de belopp som avses i artikel 2.1 a, som medlemsstaterna skulle ha gjort tillgängliga mellan den 1 mars 2001 och den 28 februari 2014 i enlighet med tillämpliga unionsbestämmelser.
5. Medlemsstaterna ska även fortsättningsvis, för att täcka uppbördskostnader, behålla 20 % av de belopp som avses i artikel 2.1 a, som medlemsstaterna skulle ha gjort tillgängliga mellan den 1 mars 2014 och den 28 februari 2021 i enlighet med tillämpliga unionsbestämmelser.
6. Vid tillämpning av detta beslut ska alla belopp anges i euro.
Artikel 12
Ikraftträdande
Rådets generalsekreterare ska underrätta medlemsstaterna om detta beslut.
Medlemsstaterna ska utan dröjsmål till rådets generalsekreterare anmäla när de fullföljt förfarandena för antagandet av detta beslut enligt sina respektive konstitutionella bestämmelser.
Detta beslut träder i kraft den första dagen i den första månaden efter mottagandet av den sista av de anmälningar som avses i andra stycket.
Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.
Artikel 13
Adressater
Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 14 december 2020.
På rådets vägnar
M. ROTH
Ordförande
(1) Yttrande av den 16 september 2020 (ännu inte offentliggjort i EUT).
(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (EUT L 174, 26.6.2013, s. 1).
(3) Rådets beslut 2014/335/EU, Euratom av den 26 maj 2014 om systemet för Europeiska unionens egna medel (EUT L 168, 7.6.2014, s. 105).
(4) Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 av den 29 maj 1989 om den slutliga enhetliga ordningen för uppbörd av egna medel som härrör från mervärdeskatt (EGT L 155, 7.6.1989, s. 9).
(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).
(6) Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (EGT L 365, 31.12.1994, s. 10).
(7) Kommissionens beslut 2005/270/EG av den 22 mars 2005 om fastställande av tabellformat för databassystemet enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall (EUT L 86, 5.4.2005, s. 6).
(8) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/516 av den 19 mars 2019 om harmonisering av bruttonationalinkomsten till marknadspris och om upphävande av rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1287/2003 (BNI-förordningen) (EUT L 91, 29.3.2019, s. 19).
(9) Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 30.7.2018, s. 1).
(10) Rådets förordning (EU, Euratom) nr 609/2014 av den 26 maj 2014 om metoder och förfaranden för tillhandahållande av traditionella, momsbaserade och BNI- baserade egna medel samt åtgärder för att möta likviditetsbehov (EUT L 168, 7.6.2014, s. 39).
(11) Rådets beslut 70/243/EKSG, EEG, Euratom av den 21 april 1970 om att ersätta medlemsstaternas finansiella bidrag med gemenskapernas egna medel (EGT L 94, 28.4.1970, s. 19).
(12) Rådets beslut 85/257/EEG, Euratom av den 7 maj 1985 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (EGT L 128, 14.5.1985, s. 15).
(13) Rådets beslut 88/376/EEG, Euratom av den 24 juni 1988 om systemet för gemenskapernas egna medel (EGT L 185, 15.7.1988, s. 24).
(14) Rådets beslut 94/728/EG, Euratom av den 31 oktober 1994 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (EGT L 293, 12.11.1994, s. 9).
(15) Rådets beslut 2000/597/EG, Euratom av den 29 september 2000 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (EGT L 253, 7.10.2000, s. 42).
(16) Rådets beslut 2007/436/EG, Euratom av den 7 juni 2007 om systemet för Europeiska gemenskapernas egna medel (EUT L 163, 23.6.2007, s. 17).
BILAGA
JÄMFÖRELSETABELL
Beslut 2014/335/EU, Euratom |
Detta beslut |
Artikel 1 |
Artikel 1 |
Artikel 2.1 a |
Artikel 2.1 a |
Artikel 2.1 b |
Artikel 2.1 b |
– |
Artikel 2.1 c |
Artikel 2.1 c |
Artikel 2.1 d |
Artikel 2.2 |
– |
– |
Artikel 2.2 |
Artikel 2.3 |
Artikel 9.2 |
Artikel 2.4 |
Artikel 2.1 b |
Artikel 2.5 |
Artikel 2.3 första stycket och artikel 2.4 |
Artikel 2.6 |
Artikel 2.5 |
Artikel 2.7 |
Artikel 2.3 andra stycket och artikel 3.4 |
Artikel 3.1 |
Artikel 3.1 |
Artikel 3.2 |
Artikel 3.2 och 3.3 |
Artikel 3.3 |
– |
Artikel 3.4 |
Artikel 3.4 |
Artikel 4 |
– |
– |
Artikel 4 |
Artikel 5 |
– |
– |
Artikel 5 |
– |
Artikel 6 |
Artikel 6 |
Artikel 7 |
Artikel 7 |
Artikel 8 |
Artikel 8.1 |
Artikel 9.1 |
Artikel 8.2 |
Artikel 9.3 |
– |
Artikel 9.4–9.9 |
Artikel 9 |
Artikel 10 |
Artikel 10.1 |
Artikel 11.1 |
Artikel 10.2 |
Artikel 11.2 |
Artikel 10.3 |
Artikel 11.3 |
Artikel 10.3 andra stycket |
Artikel 11.4 |
– |
Artikel 11.5 |
Artikel 10.4 |
Artikel 11.6 |
Artikel 11 |
Artikel 12 |
Artikel 12 |
– |
– |
Artikel 13 |