EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Minimum standards for procedures for granting and withdrawing refugee status
Miniminormer för medlemsstaternas förfarande för att bevilja och återkalla flyktingstatus
Miniminormer för medlemsstaternas förfarande för att bevilja och återkalla flyktingstatus
This summary has been archived and will not be updated. See
'Europeiska unionens förfaranden rörande asyl'
for an updated information about the subject.
Miniminormer för medlemsstaternas förfarande för att bevilja och återkalla flyktingstatus
Detta direktiv syftar till att fastställa miniminormer för förfaranden för att bevilja och återkalla flyktingstatus, för att minska skillnaderna mellan nationella förfaranden för granskning och att garantera en hög kvalitet i beslutsfattandet i Europeiska unionens (EU) länder.
RÄTTSAKT
Rådets direktiv 2005/85/EG av den 1 december 2005 om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus.
SAMMANFATTNING
Direktivet är tillämpligt på alla asylansökningar * som lämnas in på territoriet tillhörande ett land inom Europeiska unionen, inbegripet vid gränsen eller i deras transitzoner. Det gäller däremot inte Danmark, som helt har valt bort Europeiska unionens rättsliga och inrikes frågor.
EU-länderna måste tillämpa detta direktiv på förfaranden för att fatta beslut om ansökningar om asyl på grundval av Genèvekonventionen *. Om EU-landet, inom ramen för asylförfarandet, även granskar sökandens rättighet till annan typ av internationellt skydd, måste de tillämpa detta direktiv på hela förfarandet. De får dessutom tillämpa direktivet på förfaranden för att fatta beslut om ansökningar om alla andra typer av internationellt skydd.
Grundläggande garantier
En asylansökan kan inte vägras enbart med motivet att den inte lämnats snarast möjligt. EU-länderna ska dessutom garantera att ansökan prövas individuellt, sakligt och objektivt.
Sökandena har rätt att stanna vid gränsen eller på territoriet så länge ansökan inte har avgjorts.
EU-länderna måste vidare säkerställa att sökande:
Det finns föreskrivna tilläggsgarantier, under vissa omständigheter, för ensamkommande barn *:
Skyldigheter
EU-länder får ålägga de asylsökande skyldighet att samarbeta med de nationella myndigheterna. De får särskilt föreskriva att de asylsökande ska:
Prövningsförfarande
I allmänhet ska beslut om ansökningar fattas av den beslutande myndighet, som har utsetts av EU-landet. Personalen vid en sådan myndighet måste ha kunskap om tillämpliga normer på området för asyl- och flyktinglagstiftning.
Innan den behöriga myndigheten fattat sitt beslut har den sökande vanligtvis rätt till en personlig intervju med en behörig handläggare. Den äger vanligen rum utan att familjemedlemmar är närvarande och under förhållanden som säkerställer passande sekretess. En rapport skrivs om denna, vars innehåll kan visas för den sökande för godkännande. En sökande som inte ger sitt godkännande kan inte hindra den behöriga myndigheten från att fatta sitt beslut.
EU-länderna får inte hålla en person i förvar endast av det skälet att han eller hon är asylsökande. I de fall en asylsökande hålls i förvar ska EU-länderna säkerställa att det finns en möjlighet till påskyndad rättslig prövning. Direktivet om miniminormer för mottagande av asylsökande innehåller ytterligare regler om hållande av sökande i förvar.
EU-länderna får använda sig av läkarundersökningar för att fastställa åldern på ensamkommande barn i samband med prövningen av en asylansökan.
EU-länderna måste garantera sekretess för uppgifterna i varje ansökan.
Förfaranden i första instans
Grundläggande principer och rättssäkerhetsgarantier i direktivet ska tillämpas i full omfattning på prövningsförfaranden för s.k. normala asylansökningar. EU-länderna har dessutom rätt att upprätta särskilda förfaranden som avviker från dessa principer och garantier för att pröva två olika fall av asylansökningar:
Dessutom kan EU-länderna, i enlighet med de grundläggande principerna i direktivet, besluta om att skynda på prövningsförfarandet i följande fall:
Om det fastställs att ett land utanför EU är ett säkert ursprungsland kan landet betraktas som ett säkert ursprungsland för en enskild asylsökande endast om han eller hon inte har lagt fram några allvarliga skäl för att landet inte skall anses säkert med hänsyn till hans eller hennes särskilda omständigheter när det gäller hans eller hennes rätt till flyktingstatus i enlighet med direktiv 2004/83/EG.
Under visa speciella omständigheter kan EU-länder neka att uppta en ansökan till sakprövning, särskilt i följande fall:
EU-länder får tillämpa begreppet säkert tredjeland endast om de behöriga myndigheterna är övertygade om följande i det berörda landet utanför EU:
Förfarande för återkallande
EU-länderna inleder en utredning om att återkalla en persons flyktingstatus så snart det framkommer nya uppgifter som tyder på att det finns skäl att ompröva giltigheten av hans eller hennes flyktingstatus.
En sådan utredning ska äga rum i enlighet med vissa principer och garantier, bl.a. gällande informationen till den berörda personen och hans eller hennes möjlighet att i en intervju ange sina skäl att motsätta sig återkallandet.
Förfarande för överklagande
EU-länderna ska säkerställa att den sökande har möjlighet att till domstol överklaga ett beslut som har fattats avseende asylansökan och andra typer av beslut som fattas inom ramen för asylförfarandet (exempelvis återtagande av status och nekad prövning av ansökan).
Bakgrund
Europeiska rådet i Tammerfors 1999 beslutade i sina slutsatser att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem grundat på en fullständig och allomfattande tillämpning av Genèvekonventionen. På kort sikt skulle det innebära att gemensamma normer för ett rättvist och effektivt asylförfarande fastställs, såsom planerades i den resultattavla som godkändes av rådet den 27 mars 2000. På längre sikt skulle det innebära att ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status fastställs som är giltig på unionens hela territorium.
Rättsaktens nyckelbegrepp
Hänvisningar
Rättsakt |
Dag för ikraftträdande |
Sista dag för genomförandet i medlemsstaterna |
Europeiska unionens officiella tidning |
Direktiv 2005/85/EG |
2.1.2006 |
1.12.2007(1.12.2008 för artikel 15) |
EUT L 326, 13.12.2005 |
ANKNYTANDE RÄTTSAKTER
Rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet av den 8 september 2010 om tillämpning av direktiv 2005/85/EG av den 1 december 2005 om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus [KOM(2010) 465 slutlig – Ej offentliggjort i EUT]. Denna rapport ger en överblick över införlivandet och genomförandet av direktiv 2005/85/EG i medlemsstaterna samt över frågor som kan vålla problem.
Rapporten beskriver ett antal fall där EU-länderna har införlivat direktivet otillräckligt eller felaktigt samt brister i genomförandet av direktivet. Dessutom, på grund av vissa frivilliga bestämmelser och undantagsklausuler i direktivet, finns skillnader mellan EU-ländernas tillvägagångssätt och processuella garantier. Detta gäller i synnerhet:
För att åtgärda processuella skillnader mellan EU-länder orsakade av vissa vaga och tvetydiga normer i direktivet, antog kommissionen 2009 ett förslag till [KOM(2009) 554 slutlig] om ändring.
Senast ändrat den 16.10.2010