This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32004D0162
2004/162/EC: Council Decision of 10 February 2004 concerning the dock dues in the French overseas departments and extending the period of validity of Decision 89/688/EEC
2004/162/EG: Rådets beslut av den 10 februari 2004 om sjötullsystemet i de franska utomeuropeiska departementen och om förlängning av giltighetstiden för beslut 89/688/EEG
2004/162/EG: Rådets beslut av den 10 februari 2004 om sjötullsystemet i de franska utomeuropeiska departementen och om förlängning av giltighetstiden för beslut 89/688/EEG
EUT L 52, 21.2.2004, p. 64–69
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV)
In force: This act has been changed. Current consolidated version: 01/01/2015
2004/162/EG: Rådets beslut av den 10 februari 2004 om sjötullsystemet i de franska utomeuropeiska departementen och om förlängning av giltighetstiden för beslut 89/688/EEG
Europeiska unionens officiella tidning nr L 052 , 21/02/2004 s. 0064 - 0069
Rådets beslut av den 10 februari 2004 om sjötullsystemet i de franska utomeuropeiska departementen och om förlängning av giltighetstiden för beslut 89/688/EEG (2004/162/EG) EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 299.2 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande(1), och av följande skäl: (1) Enligt artikel 299.2 i fördraget skall bestämmelserna i fördraget gälla för gemenskapens yttersta randområden och således på de franska utomeuropeiska departementen, dock med beaktande av den strukturella, sociala och ekonomiska situationen som förvärras av dessa områdens avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden samt ekonomiska beroende av ett fåtal produkter, vilka faktorer på grund av sin bestående natur och sammanlagda verkan allvarligt hämmar områdenas utveckling. Denna bestämmelse i fördraget sammanhänger direkt med de åtgärder som tidigare antagits till förmån för gemenskapens yttersta randområden, särskilt för de franska utomeuropeiska departementen, genom rådets beslut 89/687/EEG av den 22 december om inrättande av ett särskilt åtgärdsprogram för de franska utomeuropeiska departementen på grund av deras ökaraktär och avlägsna belägenhet (Poseidom)(2). (2) Enligt artikel 2.3 i rådets beslut 89/688/EEG av den 22 december 1989 om sjötullsystemet i de franska utomeuropeiska departementen(3) får, med hänsyn till de särskilda svårigheterna i dessa departement, befrielse från sjötullen helt eller delvis beviljas för den lokala produktionen under en period på högst tio år räknat från och med tullens införande. Denna period löpte ut den 31 december 2002, eftersom tullen infördes den 1 januari 1993. (3) Enligt artikel 3 i beslut 89/688/EEG skulle kommissionen lägga fram en rapport om tillämpningen av systemet för att de antagna åtgärdernas effekter och det eventuella behovet av att bibehålla möjligheten till befrielse skulle kunna bedömas. I denna rapport, som den lade fram för rådet den 24 november 1999, konstaterar kommissionen att de fyra utomeuropeiska departementen i sin egenskap av yttersta randområden befinner sig i en speciell ekonomisk och social situation som är mycket ömtåligare än i resten av gemenskapen. Kommissionen understryker hur viktig sjötullen och befrielsen från denna till förmån för den lokala produktionen är för den socioekonomiska utvecklingen i dessa regioner. (4) Enligt kommissionens rapport av den 14 mars 2000 om åtgärder för genomförande av artikel 299.2 i fördraget måste denna artikel tillämpas inom ramen för ett partnerskap med de berörda medlemsstaterna på grundval av väl underbyggda ansökningar från dessa. (5) Frankrike lämnade den 12 mars 2002 in en ansökan till kommissionen om förlängning med tio år av systemet med befrielse från sjötullen. I ansökan angavs inte särskilt vilka varor som de franska myndigheterna önskar befria från skatt i det framtida systemet eller skillnaderna i skattesats mellan lokalt tillverkade produkter och produkter som inte tillverkats lokalt, och inte heller hur dessa befrielser och skillnader i skattesats motiveras med hänsyn till de franska utomeuropeiska departementens nackdelar. För att den ofullständiga ansökan inte skulle leda till ett rättsligt vakuum förlängdes tillämpningstiden för beslut 89/688/EEG med ett år genom beslut 2002/973/EG(4). (6) Frankrike ingav den 14 april 2003 en ny ansökan till kommissionen, vilken uppfyllde de ovan nämnda kraven. De franska myndigheterna föreslog i sin ansökan att rådets beslut skall tillämpas under en period på femton år och att det skall ses över vart tredje år, varvid systemet vid behov skall uppdateras. De ansökte vidare om att inom ramen för sjötullen få tillämpa ett system med olika skattesatser för att kunna ta ut mer skatt på produkter med ursprung utanför de utomeuropeiska departementen än på produkter från de berörda utomeuropeiska departementen. Skillnaden i skattesats på tio procentenheter skulle huvudsakligen tillämpas på basprodukter och på produkter för vilka det förefaller råda jämvikt mellan lokal och icke-lokal tillverkning. Skillnaden på tjugo procentenheter skulle framför allt tillämpas på produkter för vilka det behövs stora investeringar som påverkar självkostnadspriserna hos varor som tillverkas lokalt och för en begränsad marknad. Skillnaden på trettio procentenheter skulle huvudsakligen tillämpas på produkter som tillverkas av stora företag och på produkter som är mycket sårbara på grund av import från angränsande utomeuropeiska departement. Skillnaden på femtio procentenheter skulle tillämpas på alkohol, framför allt rom, i Franska Guyana och Réunion. Frankrike ansökte också om kompletterande åtgärder, till exempel tillåtelse att inte kräva sjötull för lokalt tillverkade produkter av företag vars årliga omsättning är lägre än 550000 euro, tillåtelse att tillämpa en nedsättning på 15 % av beskattningsunderlaget för sjötullen för lokalt tillverkade produkter samt tillåtelse för de lokala myndigheterna att vidta nödåtgärder för att uppdatera förteckningarna över produkter som kan komma att omfattas av en differentierad skattesats. (7) Kommissionen har bedömt denna ansökan med hänsyn till de omfattande nackdelar som påverkar situationen för den industriella produktionen i de franska utomeuropeiska departementen. De främsta nackdelarna är följderna av de faktorer som räknas upp i artikel 299.2 i fördraget: departementens avlägsna belägenhet, ökaraktär, ringa storlek, besvärliga terräng- och klimatförhållanden samt beroende av ett fåtal produkter. Då och då drabbas också dessa områden av naturkatastrofer såsom cykloner, vulkanutbrott och jordbävningar. (8) Departementens avlägsna belägenhet utgör ett avsevärt hinder för den fria rörligheten för personer, varor och tjänster. Beroendet av flyg- och sjötransporter förvärras av att dessa transportsätt ännu inte fullständigt liberaliserats. Detta leder till ökade produktionskostnader, eftersom det rör sig om transportsätt som är mindre effektiva och dyrare än vägtransporter, järnvägstransporter eller transeuropeiska nät. (9) De högre produktionskostnaderna beror förutom på den avlägsna belägenheten också på råvaru- och energiberoendet, nödvändigheten av lagerhållning och svårigheterna i fråga om tillförseln av produktionsutrustning. (10) Det faktum att den lokala marknaden är begränsad och att exportverksamheten på grund av den svaga köpkraften i länderna i regionen är dåligt utvecklad samt att man försöker bibehålla diversifierade produktionsserier med små volymer för att tillgodose behoven på en liten marknad begränsar möjligheterna att uppnå skalfördelar i produktionen. "Exporten" av i de utomeuropeiska departementen tillverkade produkter till det franska fastlandet eller till de andra medlemsstaterna är svår på grund av att transportkostnaderna fördyrar dessa produkter, vilket minskar deras konkurrenskraft. Den lokala marknadens svaghet leder dessutom till alltför stor lagerhållning, vilket även det påverkar företagens konkurrenskraft. (11) Behovet av att utifrån ta in specialiserad underhållspersonal som fått adekvat utbildning och måste vara beredd att snabbt ingripa och det faktum att det är nästintill omöjligt att lägga ut verksamhet på underleverantörer ökar företagens kostnader och inverkar därigenom på deras konkurrenskraft. (12) Sammantaget innebär dessa nackdelar finansiellt sett ett ökat självkostnadspris för de lokalt tillverkade produkterna, vilket leder till att de, om det inte införs särskilda åtgärder, inte kan konkurrera med produkter utifrån, vilka inte har dessa nackdelar, inte ens om man tar hänsyn till kostnaderna för att transportera dessa produkter till de utomeuropeiska departementen. Om de lokalt tillverkade produkterna inte är konkurrenskraftiga blir det omöjligt att bibehålla lokal produktion, vilket skulle inverka negativt på sysselsättningen för befolkningen i de utomeuropeiska departementen. (13) Dessutom försvåras situationen för de i de utomeuropeiska departementen tillverkade produkterna av att deras självkostnad ligger på europeisk nivå, vilket innebär att produkterna, särskilt jordbruksprodukter, har svårt att konkurrera med produkter som tillverkats i grannländerna, där arbetskraften är billigare. (14) Frankrikes ansökan har granskats mot bakgrund av proportionalitetsprincipen i syfte att säkerställa att de skillnader i skattesats som de franska myndigheterna önskar tillämpa totalt sett inte skulle leda till någon omfattande överkompensation av de nackdelar som de lokalt tillverkade produkterna har jämfört med produkter som kommer utifrån. (15) Med hänsyn till samtliga dessa faktorer föreslår kommissionen att det skall vara tillåtet att införa en skatt på en rad produkter, upptagna i en förteckning, vilka kan beviljas befrielse från eller nedsättning av denna skatt om de tillverkats lokalt i de utomeuropeiska departementen. Syftet med denna differentierade beskattning är att återupprätta de lokalt tillverkade produkternas konkurrenskraft och på så sätt sörja för att sysselsättningsskapande verksamheter i de utomeuropeiska departementen bibehålls. Det måste upprättas en separat förteckning för varje utomeuropeiskt departement, eftersom det finns skillnader mellan de lokalt tillverkade produkterna i varje utomeuropeiskt departement. (16) Det är emellertid nödvändigt att kraven i såväl artikel 299.2 som artikel 90 i fördraget uppfylls, samtidigt som överensstämmelsen med gemenskapsrätten och den inre marknaden säkerställs. Detta förutsätter följaktligen att det vidtas endast sådana åtgärder som med beaktande av de nackdelar som följer av att departementen utgör gemenskapens yttersta randområden är absolut nödvändiga och står i proportion till de mål som eftersträvas. Gemenskapsramens tillämpningsområde utgörs således av en förteckning över känsliga produkter för vilka det har kunnat fastställas att deras självkostnadspris, när de tillverkas lokalt, är betydligt högre än självkostnadspriset för liknande produkter som kommer utifrån. Skattenivån bör emellertid utformas på så sätt att skillnaden i skattesats endast syftar till att kompensera nackdelarna; skatten får inte utvecklas till ett protektionistiskt vapen som underminerar principerna för den inre marknaden. (17) Dessutom bör, för överensstämmelse med gemenskapsrätten inga sådana skillnader i skattesats tillämpas på jordbruksprodukter som omfattas av det stöd som avses i artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EG) nr 1452/2001 av den 28 juni 2001 om specifika åtgärder för vissa jordbruksprodukter till förmån för de franska utomeuropeiska departementen(5), särskilt den särskilda försörjningsordningen. (18) De produkter som skulle kunna befrias från skatt eller bli föremål för en nedsättning till förmån för lokal produktion kan delas in i tre grupper på grundval av omfattningen av den föreslagna skattedifferentieringen: tio, tjugo eller trettio procentenheter. (19) De lokala tillverkare vars årliga omsättning är lägre än 550000 euro bör emellertid kunna befrias från denna skatt. Om dessa tillverkares produkter endast omfattas av skattenedsättning, bör de största tillåtna skillnaderna kunna överskridas. Denna bestämmelse bör emellertid inte leda till att de högsta tillåtna skattesatserna höjs med mer än 5 procentenheter. (20) För konsekvensens skull bör den planerade befrielsen från sjötull för företag vars årliga omsättning är lägre än 550000 euro när det gäller lokalt tillverkade produkter som inte anges i bilagan vara sådan att skillnaden i skattesats mellan sådana produkter beror på om de tillverkats lokalt eller inte. Denna skillnad i skattesats bör emellertid, som i det föregående fallet, inte vara större än 5 procentenheter. (21) Målen med stödet till den socioekonomiska utvecklingen i de franska utomeuropeiska departementen, vilka fastställdes redan i beslut 1989/688/EG, bekräftas genom kraven på ändamålsenligheten med skatten. Det är en rättslig skyldighet att införliva intäkterna från skatten med de skatteintäkter som härrör från de utomeuropeiska departementens ekonomiska system och skattesystem, och att använda dessa medel inom ramen för en strategi för ekonomisk och social utveckling med stöd till främjande av lokal verksamhet. (22) Vikten av att uppdatera produktförteckningarna i bilagan, vilket är nödvändigt eftersom ny produktion kan komma att inledas i de utomeuropeiska departementen, att skydda den lokala produktionen om den äventyras på grund av visst handelsbruk och följaktligen av behovet av att ändra storleken på befrielserna från eller nedsättningarna av tillämpliga tullar innebär att rådet självt måste kunna anta de åtgärder som krävs för tillämpningen av detta beslut, särskilt som sådana åtgärder kan komma att få betydande budgetkonsekvenser för mottagarna av intäkterna från sjötullarna. Dessutom motiverar behovet av att agera i fråga om sådana åtgärder att rådet antar relevanta bestämmelser i enlighet med ett påskyndat förfarande genom att besluta med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen. (23) Frankrike bör underrätta kommissionen om alla system som antas i enlighet med detta beslut. (24) Systemets giltighetstid har fastställts till tio år. Det blir dock nödvändigt att se över systemet efter en period på fem år. De franska myndigheterna bör därför senast den 31 juli 2008 inkomma med en rapport till kommissionen om tillämpningen av det godkända systemet, i syfte att bedöma effekterna av åtgärderna och deras bidrag till att främja eller bibehålla lokal ekonomisk verksamhet mot bakgrund av de nackdelar som försvårar situationen för de utomeuropeiska departementen. På denna grundval kommer produktförteckningarna och de befrielser som beviljats vid behov att bli föremål för översyn. (25) För att säkerställa kontinuiteten med det system som fastställts i beslut 89/688/EEG och beslut 2002/973/EG bör det här beslutet tillämpas från och med den 1 januari 2004. För att de franska myndigheterna skall kunna anta en nationell lag för att genomföra innehållet i det här beslutet föreslås emellertid att de bestämmelser i beslutet som rör de produkter som kan komma att omfattas av en differentierad skattesats och de åtgärder som krävs för att beslutet skall kunna genomföras får verkan först den 1 augusti 2004. För att ett rättsligt vakuum skall undvikas bör tillämpningstiden för rådets beslut 89/688/EEG av den 22 december 1989 förlängas fram till och med den 31 juli 2004. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. Genom avvikelse från artiklarna 23, 25 och 90 i EG-fördraget skall de franska myndigheterna till och med den 1 juli 2014 tillåtas att för de i bilagan angivna produkter som tillverkats lokalt i de franska utomeuropeiska departementen Guadeloupe, Franska Guyana, Martinique och Réunion att tillämpa befrielser från eller nedsättningar av den s.k. sjötullen. Sådana befrielser eller nedsättningar måste utgöra ett led i strategin för de utomeuropeiska departementens ekonomiska och sociala utveckling - med hänsyn till gemenskapsramen - och bidra till att främja lokal verksamhet, utan att för den skull ändra handelsvillkoren på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset. 2. Med hänvisning till de skattesatser som tillämpas på liknande produkter med ursprung utanför de utomeuropeiska departementen får de befrielser eller nedsättningar som avses i punkt 1 inte leda till större skillnader än följande: a) Tio procentenheter för produkter som avses i del A i bilagan. b) Tjugo procentenheter för produkter som avses i del B i bilagan. c) Trettio procentenheter för produkter som avses i del C i bilagan. 3. För att de franska myndigheterna skall kunna tillämpa skattebefrielse på produkter som tillverkats lokalt av aktörer vars årliga omsättning är lägre än 550000 euro får de skillnader i skattesats som fastställs i punkt 2 höjas med högst fem procentenheter. 4. De franska myndigheterna får dock på sådana produkter som inte finns upptagna i bilagan, men som tillverkats lokalt av aktörer som avses i punkt 3, tillämpa en differentierad skattesats för att befria dem från skatt. Denna skillnad i skattesats får emellertid inte vara större än fem procentenheter. Artikel 2 De franska myndigheterna skall på produkter som omfattas av den särskilda försörjningsordningen enligt artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 1452/2001 tillämpa samma beskattningssystem som på lokalt tillverkade produkter. Artikel 3 Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta de åtgärder som krävs för att detta beslut skall kunna tillämpas med avseende på uppdateringen av produktförteckningarna i bilagan på grund av att ny produktion inleds i de utomeuropeiska departementen och när det gäller vidtagande av nödåtgärder om lokal produktion äventyras på grund av visst handelsbruk. Artikel 4 Frankrike skall omedelbart underrätta kommissionen om sådana skattearrangemang som avses i artikel 1. De franska myndigheterna skall senast den 31 juli 2008 inkomma med en rapport till kommissionen om tillämpningen av de skattearrangemang som avses i artikel 1, så att effekterna av åtgärderna och deras bidrag till att främja eller bibehålla lokal ekonomisk verksamhet kan kontrolleras mot bakgrund av de nackdelar som försvårar situationen för de yttersta randområdena. Kommissionen skall på grundval av denna rapport lägga fram en rapport för rådet med en fullständig ekonomisk och social analys och vid behov lägga fram ett förslag om att anpassa bestämmelserna i detta beslut. Artikel 5 Artiklarna 1-4 skall tillämpas från och med den 1 augusti 2004. Artikel 6 skall tillämpas från och med den 1 januari 2004. Artikel 6 Giltighetstiden för beslut 89/688/EEG skall förlängas till och med den 31 juli 2004. Artikel 7 Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike. Utfärdat i Bryssel den 10 februari 2004. På rådets vägnar C. McCreevy Ordförande (1) Yttrandet avgivet den 15 januari 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT). (2) EGT L 399, 30.12.1989, s. 39. (3) EGT L 399, 30.12.1989, s. 46. Beslutet senast ändrat genom beslut 2002/973/EG (EGT L 337, 31.12.2002, s. 83). (4) EGT L 337, 13.12.2002, s. 83. (5) EGT L 198, 21.7.2001, s. 11. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1782/2003 (EGT L 270, 21.10.2003, s. 1). BILAGA A. Förteckning enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan(1) över de produkter som avses i artikel 1.2 a: 1. Departementet Guadeloupe 0105, 0201, 0203, 0205, 0207, 0208, 0209, 0305 utom 0305 10, 0403, 0405, 0406, 08 utom 0807, 1106, 2001, 2005, 2103, 2104, 2209, 2302, 2505, 2710, 2711 12, 2711 13, 2712, 2804, 2806, 2811, 2814, 2836, 2851 00, 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3211 00 00, 3212, 3213, 3214, 3215, 3808, 3809, 3925 utom 3925 10 00, 3925 20 00, 3925 30 00 och 3925 90, 4012, 4407 10, 4409 utom 4409 20, 4415 20, 4818 utom 4818 10, 4818 20 och 4818 30, 4820, 7003, 7006 00, 7225, 7309 00, 7310, 7616 91 00, 7616 99, 8419 19 00, 8471, 8902 00 18 och 8903 99. 2. Departementet Franska Guyana 3824 50, 6810 11. 3. Departementet Martinique 0105, 0201, 0203, 0205, 0207, 0208, 0209, 0305, 0403 utom 0403 10, 0406, 0706 10 00, 0707, 0709 60, 0709 90, 0710, 0711, 08 utom 0807, 1106, 1209, 1212, 1904, 2001, 2005, 2103, 2104, 2209, 2302, 2505 10 00, 2505 90 00, 2710, 2711 12, 2711 13, 2712, 2804, 2806, 2811, 2814, 2836, 2851 00, 2907, 3204, 3205, 3206, 3207, 3211 00 00, 3212, 3213, 3214, 3215, 3808 90, 3809 91, 3820 00 00, 4012, 4401, 4407, 4408, 4409, 4415 20, 4418 utom 4418 10, 4418 20, 4418 30, 4418 50 och 4418 90, 4421 90, 4811, 4820, 6902, 6904 10 00, 7003, 7006 00, 7225, 7309 00, 7310, 7616 91 00, 7616 99, 8402 90 00, 8419 19 00, 8438, 8471 och 8903 99. 4. Departementet Réunion 0105, 0207, 0208, 0209, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305, 0403, 0405, 0406, 0407, 0408, 0601, 0602, 0710, 0711, 08, 0904, 0905 00 00, 0910 91, 1106, 1212, 1604 14, 1604 19, 1604 20, 1701, 1702, 1902 utom 1902 11 00, 1902 19, 1902 20, 1902 30 och 1902 40, 1904, 2001, 2005 utom 2005 51, 2006, 2007, 2103, 2104, 2201, 2309, 2710, 2712, 3211 00 00, 3214, 3402, 3505, 3506, 3705 10 00, 3705 90 00, 3804 00, 3808, 3809, 3811 90, 3814 00, 3820, 3824, 39 utom 3917, 3919, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20 00 och 3925 30 00, 4009, 4010, 4016, 4407 10, 4409 utom 4409 20, 4415 20, 4421, 4806 40 90, 4811, 4818 utom 4818 10, 4820, 6306, 6809, 6811 90 00, 7009, 7312 90, 7314 utom 7314 20, 7314 39 00, 7314 41 90, 7314 49 och 7314 50 00, 7606, 8310, 8418, 8421, 8471, 8537, 8706, 8707, 8708, 8902 00 18, 8903 99, 9001, 9021 29 00, 9405, 9406 utom 9406 00, 9506. B. Förteckning enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan över de produkter som avses i artikel 1.2 b(2) 1. Departementet Guadeloupe 0210, 0301, 0302, 0303, 0304, 0305 10, 0306, 0307, 0407, 0409 00 00, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0705, 0706 10 00, 0707 00, 0709 60, 0709 90, 0807, 1008 90 90, 1601, 1602, 1604 20, 1605, 1702, 1704, 1806, 1902, 1905, 2105 00, 2201 10, 2202 10 00, 2202 90, 2309, 2523 21 00, 2523 29 00, 2828 10 00, 2828 90 00, 3101 00 00, 3102, 3103, 3104, 3105, 3301, 3302, 3305, 3401, 3402, 3406 00, 3917, 3919, 3920, 3923, 3924, 3925 10 00, 3925 20 00, 3925 30 00, 3925 90, 3926 10 00, 3926 90, 4409 20, 4418, 4818 10, 4818 20, 4818 30, 4819, 4821, 4823, 4907 00 90, 4909 00, 4910 00 00, 4911 10, 6306, 6805, 6810, 6811 90 00, 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610 10 00, 7610 90 90, 9401, 9403, 9404 och 9406. 2. Departementet Franska Guyana 0303 79, 0306 13, 0403 10, 1006 20, 1006 30, 2009 80, 2202 10, 2309 90, 2505 10 00, 2517 10, 2523 21 00, 3208 20, 3209 10, 3917, 3923, 3925, 7308 90 och 7610 90 3. Departementet Martinique 0210, 0302, 0303, 0304, 0306, 0307, 0403 10, 0405, 0407, 0409 00 00, 0601, 0602, 0603, 0604, 0702, 0705, 0807, 1008 90 90, 1102, 1601, 1602, 1604 20, 1605, 1702, 1704, 1806, 1902, 2105 00, 2106, 2201, 2202 10 00, 2202 90, 2309, 2523 21 00, 2523 29 00, 2828 10 00, 2828 90 00, 3101 00 00, 3102, 3103, 3104, 3105, 3301, 3302, 3305, 3401, 3402, 3406 00, 3808 utom 3808 90, 3809 utom 3809 91, 3820 utom 3820 00 00, 3917, 3919, 3920, 3923, 3924, 3925, 3926, 4418 10, 4418 20, 4418 30, 4418 50 och 4418 90, 4818, 4819, 4821, 4823, 4907 00 90, 4909 00, 4910 00 00, 4911 10, 6103, 6104, 6105, 6107, 6203, 6204, 6205, 6207, 6208, 6306, 6805, 6810, 6811 90 00, 7213, 7214, 7217, 7308, 7314, 7610, 9401, 9403, 9404, 9405 60 och 9406. 4. Departementet Réunion 0306, 0307, 0409 00 00, 0603, 0604, 0709 60, 0901 21 00, 0901 22 00, 0910 10 00, 0910 30 00, 1507 90, 1508 90, 1510 00 90, 1512 19, 1515 29, 1516, 1601, 1602, 1605, 1704, 1806, 1901, 1902 11 00, 1902 19, 1902 20, 1902 30, 1902 40, 1905, 2005 51, 2008, 2105 00, 2106, 2828 10 00, 2828 90 00, 3208, 3209, 3210, 3212, 3301, 3305, 3401, 3917, 3919, 3920, 3921 90 60, 3923, 3925 20 00, 3925 30 00, 4012, 4418, 4818 10, 4819, 4821, 4823, 4907 00 90, 4909 00, 4910 00 00, 4911 10, 4911 91, 7308, 7309 00, 7310, 7314 20, 7314 39 00, 7314 41 90, 7314 49, 7314 50 00, 7326, 7608, 7610, 7616, 8419 19 00, 8528, 9401, 9403, 9404 och 9406 00. C. Förteckning enligt klassificeringen i Gemensamma tulltaxan över de produkter som avses i artikel 1.2 c(3) 1. Departementet Guadeloupe 0901 11 00, 0901 12 00, 0901 21 00, 0901 22 00, 1006 30, 1006 40 00, 1101 00, 1517 10, 1701, 1901, 2006, 2007, 2009, 2106, 2203 00, 2208 40, 2517 10, 3208, 3209, 3210, 3705 10 00, 3705 90 00, 7009 91 00, 7009 92 00, 7015 10 00, 7113, 7114, 7115, 7117, 9001 40, 2208 70 (4) och 2208 90 (5). 2. Departementet Franska Guyana 2208 40, 4403 49, 4407 29. 3. Departementet Martinique 0901 11 00, 0901 21 00, 0901 22 00, 1006 30, 1006 40 00, 1101 00, 1517 10, 1701, 1901, 1905, 2006, 2007, 2008, 2009, 2203 00, 2208 40, 2517 10, 3208, 3209, 3210, 7009, 7015 10 00, 7113, 7114, 7115, 7117, 9001 40, 2208 70 (6) och 2208 90 (7). 4. Departementet Réunion 2009, 2202 10 00, 2202 90, 2203 00, 2204 21, 2206 00, 2208 40, 2402 20, 2403, 7113, 7114, 7115, 7117, 8521, 2208 70 (8) och 2208 90 (9). (1) Bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2344/2003 (EGT L 346, 31.12.2003, s. 38). (2) Bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2344/2003 (EGT L 346, 31.12.2003, s. 38). (3) Bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1). Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2344/2003 (EGT L 346, 31.12.2003, s. 38). (4) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90. (5) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90. (6) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90. (7) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90. (8) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90. (9) Endast produkter baserade på rom under rubrik 2208 70 och 2208 90.