EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Matrimonial and parental judgments: jurisdiction, recognition and enforcement (Brussels IIa)
Domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar: behörighet, erkännande och verkställighet (Bryssel IIa)
Domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar: behörighet, erkännande och verkställighet (Bryssel IIa)
This summary has been archived and will not be updated. See
'Avgöranden i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar— behörighet, erkännande och verkställighet'
for an updated information about the subject.
Förordning (EG) nr 2201/2003, den så kallade ”Bryssel IIa-förordningen”, är ett samlat rättsligt instrument som syftar till att hjälpa internationella par att lösa tvister där mer än ett land är inblandat, angående deras äktenskapsskillnad och vårdnaden om barnen.
I förordningen fastställs
Förordningen tar inte upp materiella familjerättsliga frågor. För sådana ansvarar de enskilda medlemsstaterna.
Förordningen gäller för civilrättsliga ärenden där mer än ett land är inblandat och som har att göra med
Ett av huvudmålen är att upprätthålla barnens rätt till fortsatt kontakt med båda föräldrarna, även om de är separerade eller bor i olika medlemsstater.
Förordningen är inte tillämplig på ärenden som gäller
Äktenskapsmål
Det finns ingen allmän regel om behörighet i äktenskapsmål. För att avgöra i vilken medlemsstat domstolarna har rätt att besluta i ett ärende fastställs i stället i förordningen sju alternativa grunder för behörighet baserat på makarnas nationalitet eller var de normalt bor.
Föräldraansvar
Det gäller för
Det är vanligtvis domstolarna i den medlemsstat där barnet vanligen bor som har behörighet i sådana frågor. Om det är omöjligt att fastställa var ett barn vanligen bor (som i fallet med flyktingar) åtar sig den medlemsstat där barnet befinner sig automatiskt behörighet.
Bortförande av barn
I förordningen fastställs också regler för att slutgiltigt behandla ärenden där barn olagligt förs bort eller hålls kvar.
Domstolarna i den medlemsstat där barnet normalt bodde omedelbart före bortförandet fortsätter att ha behörighet tills barnet huvudsakligen bor i en medlemsstat.
Erkännande
Enligt förordningen måste varje medlemsstat automatiskt erkänna domar som meddelas i en annan medlemsstat i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar. Erkännande kan vägras, till exempel om
För domar som gäller föräldraansvar kan erkännande även vägras
Verkställighet
En dom om utövandet av föräldraansvar som är verkställbar i den medlemsstat där den utfärdades kan verkställas i ett annat EU-land när den har förklarats verkställbar där på begäran av någon berörd part. Emellertid behövs ingen förklaring för domar som beviljar umgängesrätt eller gäller återlämning av ett barn där den ursprungliga domaren har utfärdat intyg i enlighet med förordningen.
Samarbete mellan centrala myndigheter i ärenden om föräldraansvar
Varje medlemsstat utser en central myndighet (eller fler än en) vars skyldigheter innefattar
Centrala myndigheter träffas regelbundet i egenskap av medlemmar i det europeiska rättsliga nätverket på privaträttens område.
Befintliga avtal
Som allmän regel ersätter denna förordning befintliga konventioner i samma frågor där två eller fler medlemsstater är inblandade. I förbindelser mellan medlemsstater har den företräde framför vissa multilaterala konventioner:
När det gäller Haagkonventionen av den 19 oktober 1996 om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn (se sammanfattningen) är förordningen fullt tillämplig om barnet normalt bor i ett EU-land.
Undantag och särskilda villkor
Danmark är inte part i förordningen och är därför inte bunden av den.
Särskilda villkor gäller för
Upphävande
Bryssel IIa-förordningen har reviderats genom förordning (EU) 2019/1111 (förordning om omarbetning av Bryssel IIa-förordningen), som blir tillämplig den 1 augusti 2022 (se sammanfattningen).
Förordningen har gällt sedan den 1 mars 2005.
Mer information finns här:
Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (EUT L 338, 23.12.2003, s. 1).
Fortlöpande ändringar av förordning (EG) nr 2201/2003 har införlivats i originaltexten. Denna konsoliderade version har endast dokumentationsvärde.
Rådets beslut 2010/405/EU av den 12 juli 2010 om bemyndigande att upprätta ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad (EUT L 189, 22.7.2010, s. 12).
Rådets förordning (EU) nr 1259/2010 av den 20 december 2010 om genomförande av ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad (EUT L 343, 29.12.2010, s. 10).
Kommissionens beslut 2012/714/EU av den 21 november 2012 som bekräftar Litauens deltagande i ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad (EUT L 323, 22.11.2012, s. 18).
Kommissionens beslut 2014/39/EU av den 27 januari 2014 som bekräftar Greklands deltagande i ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad (EUT L 23, 28.1.2014, s. 41).
Senast ändrat 03.09.2021