This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Authorisation of electronic communications networks and services
Auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster
Auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster
This summary has been archived and will not be updated. See
'Europeisk kodex för elektronisk kommunikation'
for an updated information about the subject.
Auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster
Genom detta direktiv upprättas en rättslig ram för att säkerställa friheten att tillhandahålla elektroniska kommunikationer och elektroniska kommunikationstjänster i hela EU.
RÄTTSAKT
Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv)
SAMMANFATTNING
Auktorisationsdirektivet är en del av ”telekompaketet” som tillsammans med fyra andra direktiv (”ramdirektivet”, ”tillträdesdirektivet”, ”direktivet om samhällsomfattande tjänster” och ”direktivet om privatliv och elektronisk kommunikation”) utgör regelverket. Det syftar till att göra sektorn för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster mer konkurrenskraftig.
År 2009 ändrades telekompaketet genom direktiven ”Bättre lagstiftning” och ”Medborgarnas rättigheter”, samt genom inrättandet av Organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation (Berec).
Tillämpningsområde, mål och allmänna principer
Direktivet omfattar auktorisation för alla elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, vare sig de tillhandahålls för allmänheten eller inte. Det gäller för beviljandet av nyttjanderätter till radiofrekvenser, när användningen inbegriper tillhandahållandet av ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst, vanligtvis mot ersättning.
Målet är att harmonisera marknaden för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, genom att begränsa antalet regler till endast de absolut nödvändiga.
Den främsta nyheten är att enskilda licenser ersätts av allmän auktorisation av alla elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. Det inrättas även ett särskilt system för att tilldela frekvenser och nummer.
På så sätt blir tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster endast underställt en allmän auktorisation, och det behövs inget uttryckligt beslut eller någon annan administrativ handling från den nationella tillsynsmyndigheten. Detta gör att förfarandet begränsas till endast en anmälan för de berörda företagen.
Rättigheter som följer av den allmänna auktorisationen
Den allmänna auktorisationen ger företag rätt att tillhandahålla elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster. När de tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster till allmänheten måste de
— |
förhandla om samtrafik med andra leverantörer i EU,
|
— |
få tillträde till eller samtrafik med andra leverantörer,
|
— |
bli utsedda till att tillhandahålla vissa samhällsomfattande tjänster.
|
Nyttjanderätter till radiofrekvenser eller nummer
EU-länderna ska underlätta för användningen av radiofrekvenser enligt den allmänna auktorisationen, men får, om nödvändigt, göra så att användningen av radiofrekvenser beviljas genom individuella rätter. På så sätt ska man
— |
undvika skadlig störning,
|
— |
säkerställa tjänsternas tekniska kvalitet,
|
— |
skydda effektiv spektrumanvändning,
|
— |
uppfylla EU-ländernas andra allmänintressen.
|
Nyttjanderätterna till radiofrekvenser och nummer ska beviljas genom ett öppet, objektivt, icke-diskriminerande och proportionellt förfarande med insyn.
Beslut om nyttjanderätter måste fattas och offentliggöras så snart som möjligt efter att den fullständiga ansökan från den nationella tillsynsmyndigheten har mottagits.
Villkor som hör samman med den allmänna auktorisationen och de särskilda nyttjanderätterna
Den allmänna auktorisationen och nyttjanderätterna får endast underkastas de villkor som är förtecknade i bilagan till direktivet, t.ex.
— |
ekonomiska bidrag för finansiering av samhällsomfattande tjänster,
|
— |
samverkan mellan tjänster och samtrafik mellan nät,
|
— |
slutanvändares tillträde till nummer och nummerportabilitet, där portabilitet innebär att användare får behålla sitt nummer när de byter operatör,
|
— |
krav för miljön och fysisk planering,
|
— |
skydd av personuppgifter och privatliv,
|
— |
sändningsplikt (”must carry”) för vissa TV- och radioprogram,
|
— |
möjligt införande av administrativa avgifter för verksamheter,
|
— |
begränsningar i fråga om sändning av olagligt innehåll.
|
Begränsning av nyttjanderätterna till radiofrekvenser
Begränsade nyttjanderätter till radiofrekvenser kan beviljas endast om de uppfyller de objektiva, öppna, icke-diskriminerande och proportionella urvalskriterierna.
EU-länderna får begränsa antalet nyttjanderätter som kan beviljas för radiofrekvenser eller förlänga giltighetstiden för befintliga rätter. Vissa villkor och förfaranden gäller dock, som att man t.ex. ska samråda med alla berörda parter, offentliggöra alla beslut, ange skälen för ändringen och, med rimliga intervall, se över begränsningarna.
När ett EU-land slår fast att ytterligare nyttjanderätter till radiofrekvenser kan beviljas ska den offentliggöra detta och inbjuda till ansökningar om sådana rättigheter.
Uppfyllande av villkor
Tillsynsmyndigheterna övervakar och kontrollerar att kraven för den allmänna auktorisationen eller för nyttjanderätter samt särskilda skyldigheter uppfylls. När ett företag inte uppfyller ett eller flera av villkoren och inte åtgärdar överträdelsen inom en fastställd tidsperiod, kan de behöriga myndigheterna få befogenheter att vidta åtgärder som leder till att agerandet upphör. Alternativt kan de införa ekonomiska sanktioner. Om villkoren allvarligt åsidosätts upprepade gånger, får den nationella regleringsmyndigheten hindra ett företag från att fortsätta att tillhandahålla elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster eller upphäva eller återkalla nyttjanderätterna.
Administrativa avgifter
Tillsynsmyndigheterna får införa administrativa avgifter för företag som tillhandahåller en tjänst eller ett nätverk enligt den allmänna auktorisationen eller för en som har beviljats en nyttjanderätt. Dessa avgifter ska täcka de kostnader som uppkommer under förvaltning, kontroll och genomförande av systemet med den allmänna auktorisationen, samt för nyttjanderätter och för de särskilda skyldigheterna. De får inbegripa kostnader för internationellt samarbete, harmonisering och standardisering, marknadsanalys, övervakning av efterlevnaden och annan kontroll av marknaden samt lagstiftningsarbete. Om avgifterna införs måste tillsynsmyndigheterna offentliggöra en årlig översikt över sina administrativa kostnader och den sammanlagda summan av uppburna avgifter.
Den behöriga myndigheten får även ta en avgift för nyttjanderätterna till radiofrekvenser och rättigheterna att installera faciliteter.
HÄNVISNINGAR
Rättsakt |
Dag för ikraftträdande |
Sista dag för genomförandet i medlemsstaterna |
Europeiska unionens officiella tidning |
Direktiv 2002/20/EG |
24.4.2002 |
24.7.2003 |
Ändringsakt(er) |
Dag för ikraftträdande |
Sista dag för genomförandet i medlemsstaterna |
Europeiska unionens officiella tidning |
Direktiv 2009/140/EG |
19.12.2009 |
25.5.2011 |
Fortlöpande ändringar och korrigeringar till direktiv 2002/20/EG har införlivats i den ursprungliga texten. Denna konsoliderade version har enbart dokumentationsvärde.
ÄNDRINGAR AV BILAGORNA
Bilaga
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 om ändring av direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/19/EG om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter och direktiv 2002/20/EG om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster [Europeiska unionens officiella tidning L 337 av den 18 december 2009, s. 37-69].
Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/140/EG av den 25 november 2009 om ändring av direktiv 2002/21/EG om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/19/EG om tillträde till och samtrafik mellan elektroniska kommunikationsnät och tillhörande faciliteter och direktiv 2002/20/EG om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (EUT L 241 av den 10 september 2013, s. 8-9).
ANKNYTANDE RÄTTSAKTER
Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/136/EG av den 25 november 2009 om ändring av direktiv 2002/22/EG om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, direktiv 2002/58/EG om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation och förordning (EG) nr 2006/2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för efterlevnaden av konsumentskyddslagstiftningen (Europeiska unionens officiella tidning L 337 av den 18 december 2009, s. 11-36)
Kommissionens riktlinjer för marknadsanalyser och bedömning av betydande marknadsinflytande i enlighet med gemenskapens regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (EGT C 165, 11.7.2002, s. 6-31)
I enlighet med det nya regelverket för kommunikationstjänster fastställer dessa riktlinjer, som antogs i juli 2002, de principer som nationella tillsynsmyndigheter ska bygga sina marknadsanalyser på och på så sätt garantera effektiv konkurrens.
Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om åtgärder för att fullborda den europeiska inre marknaden för elektronisk kommunikation och upprätta en uppkopplad kontinent, och om ändring av direktiven 2002/20/EG, 2002/21/EG och 2002/22/EG samt förordningarna (EG) nr 1211/2009 och (EU) nr 531/2012. (COM(2013) 627 final, 11.9.2013 - ej offentliggjort i EUT)
Senast ändrat 10.09.2015