This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62022CN0401
Case C-401/22 P: Appeal brought on 16 June 2022 by Cargolux Airlines International SA against the judgment of the General Court (Fourth Chamber, Extended Composition) delivered on 30 March 2022 in Case T-334/17, Cargolux Airlines v Commission
Mål C-401/22 P: Överklagande ingett den 16 juni 2022 av Cargolux Airlines International SA av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 30 mars 2022 i mål T-334/17, Cargolux Airlines mot kommissionen
Mål C-401/22 P: Överklagande ingett den 16 juni 2022 av Cargolux Airlines International SA av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 30 mars 2022 i mål T-334/17, Cargolux Airlines mot kommissionen
EUT C 303, 8.8.2022, p. 31–32
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
8.8.2022 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 303/31 |
Överklagande ingett den 16 juni 2022 av Cargolux Airlines International SA av den dom som tribunalen (fjärde avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 30 mars 2022 i mål T-334/17, Cargolux Airlines mot kommissionen
(Mål C-401/22 P)
(2022/C 303/38)
Rättegångsspråk: engelska
Parter
Klagande: Cargolux Airlines International SA (ombud:: E. Aliende Rodríguez, abogada)
Övrig part i målet: Europeiska kommissionen
Klagandens yrkanden
Klaganden yrkar att domstolen ska
— |
upphäva den överklagade domen i dess helhet, |
— |
i första hand ogiltigförklara artiklarna 1.1 och 1.4 i kommissionens beslut K(2017) 1742 slutlig av den 17 mars 2017 om ett förfarande enligt artikel 101 FEUF, artikel 53 i EES-avtalet och artikel 8 i avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om luftfart (ärende AT.39258 – Luftfrakt) (nedan kallat det omtvistade beslutet) i dess helhet, i den mån de avser klaganden, |
— |
i andra hand, delvis ogiltigförklara artiklarna 1.1 och 1.4 i det omtvistade beslutet i den mån de avser klaganden och det beteende som rör beställning och/eller säkerhetstillägget, och/eller ogiltigförklara artiklarna 1.2 och 1.3 i den mån de avser klaganden och inkommande flygningar, och i varje enskilt fall nedsätta de böter som klaganden ålagts i artikel 3 f i beslutet i enlighet med detta, |
— |
ogiltigförklara de böter som klaganden ålagts i artikel 3 f i det omtvistade beslutet helt och hållet eller, alternativt, sätta ned dem väsentligt, |
— |
i andra hand, för det fall tribunalen finner att den inte kan meddela en slutlig dom, återförvisa målet till tribunalen, |
— |
förplikta kommissionen att ersätta klagandens rättegångskostnader vid denna domstol och vid tribunalen, och |
— |
fatta varje annat beslut som kan vara lämpligt med hänsyn till omständigheterna i målet. |
Grunder och huvudargument
Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden följande fyra grunder.
I den första grunden gör klaganden gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att fastställa kommissionens behörighet att konstatera och ålägga en påföljd för en överträdelse av artikel 101 FEUF och artikel 53 i EES-avtalet när det gäller luftfrakttjänster från tredjeländer till länder inom EES (det vill säga inkommande flygningar). Klaganden gör särskilt gällande att kommissionen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att tillämpa felaktiga rättsliga kriterier för att fastställa sin behörighet på grundval av internationell offentlig rätt och inte på grundval av unionsrätten, samt att den under alla omständigheter tillämpade kriterierna vid prövningen av kvalificerade effekter enligt internationell offentlig rätt felaktigt.
I den andra grunden gör klaganden gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning när den fastställde kommissionens slutsats att det beteende som klaganden deltog i utgjorde en överträdelse genom sitt syfte. Tribunalen gjorde i synnerhet en felaktig rättstillämpning genom att bekräfta kommissionens slutsats att det beteende som rörde utebliven betalning av provisioner på tilläggsavgifter utgjorde en överträdelse genom sitt syfte.
I den tredje grunden gör klaganden gällande att tribunalen gjorde en felaktig rättstillämpning genom att felaktigt ange och tillämpa de rättsliga kriterierna för att fastställa en enda och fortlöpande överträdelse och genom att felaktigt fastställa beslutet att ålägga klaganden en påföljd för en sådan enda och fortlöpande överträdelse. Tribunalen har särskilt gjort en felaktig rättstillämpning genom att anse att kommissionen på ett korrekt sätt hade fastställt att de handlingar som utgör den enda och fortlöpande överträdelsen kompletterar varandra och är av fortlöpande karaktär.
I den fjärde grunden gör klaganden alternativt gällande att tribunalen gjort en felaktig rättstillämpning genom att anse att klaganden är ansvarig för alla aspekter av den enda och fortlöpande överträdelsen, trots att klagandens deltagande i själva verket var begränsat. Tribunalen åsidosatte härvidlag bland annat principen om likabehandling vid bedömningen av klagandens deltagande i den uteblivna provisionen för tilläggsavgifter och genom att felaktigt fastställa klagandens fortlöpande deltagande i säkerhetsavgiften under perioder för vilka ingen bevisning för ett sådant deltagande har lagts fram.