This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0750
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL establishing, as part of the Internal Security Fund, the instrument for financial support for external borders and visa
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar
/* KOM/2011/0750 slutlig - 2011/0365 (COD) */
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar /* KOM/2011/0750 slutlig - 2011/0365 (COD) */
MOTIVERING 1. BAKGRUND Politiken i samband med ett område med frihet,
säkerhet och rättvisa har stadigt vuxit i betydelse under de senaste åren.
Denna politik är central för det europeiska projektet att skapa ett område utan
inre gränser som EU-medborgare och tredjelandsmedborgare kan resa till, bo och
arbeta i och röra sig inom, och på så sätt föra med sig nya idéer, kapital,
kunskap och innovation eller fyller luckor på de nationella arbetsmarknaderna,
i visshet om att deras rättigheter tillvaratas fullt ut och att de kan leva i
trygghet. Den ökade betydelse av politiken för inrikes frågor bekräftas i
Stockholmsprogrammet från 2009[1]
, och detta är också ett av de områden där stora förändringar har skett
till följd av Lissabonfördraget. När det gäller den inre säkerheten har tydlig
vägledning om verksamhetens inriktning under de kommande åren givits genom
olika nyckeldokument, t.ex. kommissionens meddelande om strategin för den inre
säkerheten[2].
Vad gäller gränsförvaltning och viseringspolitik beskrevs i meddelandet om
migration[3]
mer i detalj vilka utmaningar som väntas i samband med gränssäkerhet och
utvecklingen av ett område utan inre gränser. I meddelandet om förvaltningen av
Schengensamarbetet - att stärka området utan inre gränskontroller[4] lades förslag fram om att
stärka Schengenregelverket genom ett system för organisationsstyrning som kan
reagera effektivt, och på ett snabbt, samordnat och unionsomfattande sätt, på
exceptionella omständigheter och utmaningar som kan äventyra
Schengensamarbetets övergripande funktionssätt. I meddelandet om smarta gränser
– alternativ och vägen framåt[5]
beskrivs hur nya it-system, exempelvis ett system för in- och utresa, samt ett
program för registrerade resenärer kan bidra till en bättre hantering av
migrationsströmmar inom EU. En viktig del av det gemensamma integrerade
gränskontrollsystemet har varit utvecklingen av EU:s solidaritetsmekanismer,
som stöder en enhetlig och högkvalitativ tillämpning av EU:s standarder för
gränsförvaltning och den gemensamma viseringspolitiken. En förbättring av
samordningen av medlemsstaternas operativa samarbete kring gränskontroll genom
Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska
unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex) är ett viktigt steg mot
utvecklingen av systemet. Genom fonden för yttre gränser uttrycker EU sin
solidaritet genom ekonomiskt stöd till de medlemsstater som tillämpar
Schengenregelverkets bestämmelser om yttre gränser och viseringar. I Stockholmsprogrammet efterlyses uttryckligen
inrättandet av en fond till stöd för genomförandet av strategin för inre
säkerhet och en samstämmig och omfattande strategi för brottsbekämpande
samarbete, inbegripet förvaltningen av EU:s yttre gränser. I kommissionens förslag av den 29 juni 2011 till
nästa fleråriga budgetram för 2014–2020[6]
föreslås därför att det inrättas en fond för inre säkerhet inom ramen för en
förenklad struktur bestående av två fonder för framtida utgifter inom området
inrikes frågor, där den andra fonden utgörs av asyl- och migrationsfonden.
Fonden för inre säkerhet kommer att ha en samlad budget på 4 648 miljoner
euro (i löpande priser) för stöd till genomförandet av de fem strategiska mål
som fastställs i strategin för inre säkerhet: störa den verksamhet som bedrivs av
kriminella nätverk på internationell nivå, förebygga terrorism och hantera
radikalisering och rekrytering, förbättra säkerheten för medborgare och företag
på Internet, stärka säkerheten genom gränsförvaltning och öka EU:s förmåga att
stå emot kriser och katastrofer. På grund av det breda spektrumet av
strategiska mål består den rättsliga grunden av olika fördragsbestämmelser, och
det är därför inte rättsligt möjligt att inrätta fonden för inre säkerhet som
ett enda finansieringsinstrument. Det föreslås därför att fonden inrättas som
en övergripande ram för finansiering av åtgärder som består av två
sektorsspecifika förslag – varav detta är ett – som kompletteras med ett
horisontellt instrument (den övergripande förordningen) som föreskriver
gemensamma bestämmelser. Den rättsliga strukturen förklaras mer
detaljerat i avsnitt 3. 2. RESULTAT TILL FÖLJD AV SAMRÅD MED
BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR I överensstämmelse med den starkare betoningen
av utvärdering som ett redskap som kan ge ett bra beslutsunderlag har man i
detta förslag beaktat utvärderingsresultat, samråd med berörda parter och en
konsekvensbedömning. Arbetet med att utarbeta de framtida
finansieringsinstrumenten för inrikes frågor inleddes 2010 och fortsatte 2011.
Som en del av detta förberedande arbete inleddes en undersökning i form av en
utvärdering/konsekvensbedömning i december 2010 med hjälp av en extern konsult.
Denna undersökning, som slutfördes i juli 2011, samlade tillgängliga
utvärderingsresultat för befintliga finansieringsinstrument och beaktade de
problem, mål och politiska alternativ, inbegripet deras sannolika effekter, som
undersöktes i konsekvensbedömningen. Med utgångspunkt i denna undersökning
utarbetade kommissionen en rapport om konsekvensbedömningen som
konsekvensbedömningsnämnden avgav ett yttrande om den 9 september 2011. I enlighet med den
större vikt som läggs vid utvärderingar som ett redskap som kan ge ett bra
beslutsunderlag togs i detta lagstiftningsförslag också full hänsyn till
halvtidsutvärderingen av fonden för yttre gränser. I sin rapport av den […
november 2011] bedömde kommissionen de kvantitativa och kvalitativa aspekterna
av fondens genomförande under perioden 2007–2009. Rapporten ger en översikt
över medlemsstaternas konkreta insatser inom ramen för fonden för att förbättra
förvaltningen av EU:s yttre gränser och hanteringen av viseringar på nationell
nivå. Den belyser särskilt medlemsstaternas åtgärder vad gäller
dokumentsäkerhet, de betydande investeringar som gjorts för att stärka
gränsövervakningskapaciteten för Medelhavet och näraliggande områden i Atlanten
och de pilotprojekt om automatiserade gränskontroller och program för
registrerade resenärer som genomförts. Vid utarbetandet
av detta förslag beaktades även resultaten av ett särskilt offentligt samråd
online om den framtida finansieringen av politiken för inrikes frågor[7], som sträckte sig från den 5
januari till den 20 mars 2011 och var öppet för aktörer inom EU och från
tredjeländer. Totalt 115 svar togs emot från enskilda och organisationer, inklusive
åtta positionsdokument. Aktörer från alla medlemsstater bidrog till samrådet
samt vissa tredjeländer. I april 2011 samlade konferensen om en
omvärdering av EU:s framtida finansiering på området inrikes frågor (The
future of EU funding for Home Affairs: A fresh look) viktiga aktörer
(medlemsstater, internationella organisationer, organisationer i det civila
samhället m.m.) till diskussion kring detta tema och gav dem tillfälle att
utbyta åsikter om den framtida finansieringen av inrikes frågor. Konferensen
var också ett tillfälle att validera resultaten av genomgången och det
offentliga samrådet. Frågan om EU:s framtida finansiering på
området inrikes frågor togs upp och diskuterades med institutionella aktörer
vid upprepade tillfällen, bl.a. i samband med ett informellt lunchsamtal under
rådets (rättsliga och inrikes frågor) möte den 21 januari 2011, en informell
frukost med Europaparlamentets politiska samordnare den 26 januari 2011, vid
hörandet av kommissionsledamot Cecilia Malmström inför Europaparlamentets
Sure-utskott den 10 mars 2011 och i samband med ett utbyte av synpunkter mellan
generaldirektören för generaldirektoratet för inrikes frågor och
Europaparlamentets utskott för medborgerliga fri- och rättigheter den 17 mars
2011. Särskild expertrådgivning om de framtida
finansieringsinstrumenten på området inre säkerhet inhämtades vid diskussioner
som ägde rum under EOS-konferensen om näringsliv och säkerhet den 9 februari
2011 och med kommittén för invandrings- och asylfrågor den 22
februari 2011. Vidare har tekniska aspekter på genomförandet av det framtida
finansieringsinstrumentet på området inre säkerhet också diskuterats på
grundval av ett skriftligt samråd i april 2011 med medlemsstaternas sakkunniga
inom ramen för den gemensamma kommittén för det allmänna programmet Solidaritet
om hantering av migrationsströmmar (Solid-kommittén). Dessa samråd, konferenser och diskussioner med
sakkunniga bekräftar att det råder allmän enighet bland de berörda aktörerna om
behovet av att bredda handlingsutrymmet vad gäller EU-finansiering på området
inre säkerhet, också vad gäller dess yttre dimension, och behovet av att
ytterligare förenkla mekanismerna för tillhandahållande av finansiering och
skapa större flexibilitet, särskilt när det gäller att reagera på
nödsituationer. För att skapa mervärde bör unionens utgifter bättre återspegla
de prioriteringar och strategiska åtaganden som görs på unionsnivå och stödja
genomförandet av unionens regelverk för inrikes frågor. På området inre
säkerhet ansåg de berörda parterna att de allmänna tematiska prioriteringarna
redan är fastställda i och med Stockholmsprogrammet från 2009 och strategin för
inre säkerhet från 2010. En framtida finansieringsmekanism bör därför ges en
övergripande utformning som rymmer brottsbekämpande myndigheter,
gränsövervakningstjänstemän och tullmyndigheter. Det ansågs också viktigt att i
större utsträckning använda relevanta EU-organ, t.ex. Europol och Frontex. Det
fanns ett brett stöd för tanken att minska antalet finansieringsinstrument till
en struktur bestående av två fonder, på villkor att detta leder till en
förenkling. De berörda parterna var också överens om att det behövs en flexibel
mekanism för nödsituationer. Delad förvaltning med en övergång till flerårig
programplanering sågs allmänt som en lämplig förvaltningsmetod för utgifterna
på området inrikes frågor. De icke-statliga organisationerna ansåg dock att man
också bör fortsätta med direkt förvaltning. 3. RÄTTSLIGA ASPEKTER EU:s rätt att vidta åtgärder härrör från
artikel 3.2 i fördraget om Europeiska unionen där det anges att ”Unionen ska
erbjuda sina medborgare ett område med frihet, säkerhet och rättvisa utan inre
gränser, där den fria rörligheten för personer garanteras samtidigt som
lämpliga åtgärder vidtas avseende kontroller vid yttre gränser, asyl,
invandring samt förebyggande och bekämpande av brottslighet”. Unionsåtgärder berättigas av de mål som anges
i artikel 67 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget),
som anger hur ett område med frihet, säkerhet och rättvisa ska skapas.
Uppmärksamhet ägnas också åt artikel 80 i fördraget som understryker att denna
unionspolitik och dess genomförande ska styras av principen om solidaritet och
rättvis ansvarsdelning, även i finansiellt avseende, mellan medlemsstaterna. Inrättandet av fonden för inre säkerhet kräver
att två rättsakter antas som tillsammans utgör fonden. Denna övergripande
struktur valdes med beaktande av skyldigheterna enligt fördraget. På grund av
olika omröstningsbestämmelser i rådet enligt protokoll 19 (Schengenregelverket
införlivat inom Europeiska unionens ramar), protokoll 21 (Förenade kungarikets
och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och
rättvisa) och protokoll 22 (Danmarks ställning, också i förhållande till avdelning
V, kapitel tre i fördraget) är det inte juridiskt möjligt att utarbeta ett enda
övergripande lagförslag om en fond för inre säkerhet, trots samstämmigheten
mellan de politiska mål som ska uppnås. Fonden för inre säkerhet inrättas därför som
en övergripande ram för finansiering som består av två separata rättsakter, som
ska fastställa fondens olika delar och fastställa målen, de stödberättigande
åtgärderna och de samlade anslagen för var och en av följande delar: –
En förordning om inrättande, som en del av fonden,
av ett instrument för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av
brottslighet samt krishantering. –
En förordning om inrättande, som en den del av
fonden, av ett instrument för gränsförvaltning och gemensam viseringspolitik. Inom den övergripande ram för finansiering av
åtgärder som fonden för inre säkerhet utgör, fastställs därför i denna
förordning det finansiella stödet för gränsförvaltning och den gemensamma
viseringspolitiken. Rättslig grund för denna förordning är artikel
77 i fördraget. Generellt är detta ett område där det finns
ett tydligt mervärde i insatser på EU-nivå jämfört med insatser av de enskilda
medlemsstaterna. Europeiska unionen är i en bättre position än medlemsstaterna
vad gäller att tillhandahålla en ram för EU-solidaritet vid gränskontroller,
viseringspolitik och hantering av migrationsströmmar, och att skapa en
plattform för utveckling av gemensamma it-system som kan ligga till grund för
denna politik. Det ekonomiska stöd som ges enligt denna förordning bidrar därför
i synnerhet till att stärka den nationella och europeiska kapaciteten på dessa
områden. För detta ändamål syftar förordningen bland annat till att mer
systematiskt stödja de enskilda medlemsstaternas arbete med att säkra det
gränslösa området (”driftstödsmekanism”), för att förbättra samarbetet mellan
gränsbevakningsmyndigheter och andra brottsbekämpande myndigheter och för att
ställa mer specialutrustning till förfogande för Frontex för gemensamma
åtgärder i syfte att skydda det gränslösa området. Det erkänns dock till fullo
att insatserna bör göras på lämplig nivå och att EU:s roll inte bör sträcka sig
utöver vad som är nödvändigt. Vid översynen av budgeten belystes att
”EU-budgeten bör användas till att finansiera allmänna nyttigheter på EU-nivå
eller åtgärder som medlemsstaterna och regionerna inte kan finansiera själva,
eller användas där den kan garantera ett bättre resultat”[8]. 4. BUDGETKONSEKVENSER I kommissionens förslag om nästa fleråriga
budgetram ingår ett förslag om att avsätta 4 648 miljoner euro (i löpande
priser) till fonden för inre säkerhet för perioden 2014–2020. Inom detta
samlade anslag uppgår medlen för genomförandet av denna särskilda förordning
till 3 520 miljoner euro. Preliminärt bör cirka 61 % av detta belopp
(2 150 miljoner euro) användas för medlemsstaternas nationella program och
till stöd för den särskilda transiteringsordning som genomförs av Litauen,
31 % (1 100 miljoner euro) bör avsättas för utveckling av det smarta
gränspaketet och det resterande beloppet bör göras tillgängligt för
finansiering av unionsåtgärder, nödåtgärder och tekniskt bistånd samtidigt som
hänsyn tas till de bidrag som väntas från länder som är associerade till
Schengenregelverket. Dessa bidrag ska läggas till det samlade anslaget. Miljoner euro Fonden för inre säkerhet inklusive nya it-system || 4 648 - Instrumentet för polissamarbete || 1 128 - Instrumentet för gränsförvaltning || 3 520 I enlighet med meddelandet från juni 2011 har
ett separat anslag, utanför tillämpningen av fonden för inre säkerhet, på 822
miljoner euro (i löpande priser) avsatts för förvaltningen av befintliga stora
it-system (Schengen Information System II, Visa Information System och
Eurodac). Förvaltningen av dessa system överförs gradvis från kommissionen till
den framtida byrån för drift av storskaliga it-system på området med frihet,
säkerhet och rättvisa (it-byrån) när den inleder sin verksamhet i slutet av
2012. 5. FÖRSLAGETS VIKTIGASTE DELAR 5.1. Tydlig inriktning på
strategiska prioriteringar Genom inrättandet av ett instrument för
ekonomiskt stöd för förvaltningen av de yttre gränserna och den gemensamma
viseringspolitiken för perioden 2014–2020 blir följande möjligt för EU: ·
Stödja och stärka den nationella kapaciteten på
området gränskontroll och viseringspolitik, och därmed uttrycka ekonomisk
solidaritet med enskilda medlemsstater avseende de uppgifter som dessa
anförtrotts vid de yttre gränserna och i konsulat i syfte att skydda det
gränslösa området i form av en tjänst av allmänt intresse som levereras till
unionen (nationella program, inbegripet ”driftstöd”). ·
Finansiera utvecklingen av ett smart gränspaket,
dvs. uppbyggnad av ett EU-system för in- och utresa (EES) och ett EU-program
för registrerade resenärer (RTP). ·
Finansiera införandet och driften av ett europeiskt
gränsövervakningssystem, Eurosur, särskilt genom inköp av utrustning,
infrastruktur och system i medlemsstaterna. ·
Stärka förvaltningen av Schengen, samt
utvärderings- och övervakningsmekanismen för kontroll av tillämpningen av
Schengenregelverket genom att a) finansiera driften av mekanismen genom direkt
förvaltning, b) införa krav för utbetalning av driftstöd till medlemsstaterna
grundade på efterlevnad av Schengenregelverket och c) kräva att medlemsstaterna
(åter)anslår de medel som tagits emot för program genom detta instrument, med
prioritering av åtgärder för att avhjälpa eventuella brister i mekanismen. ·
Stärka Frontex operativa potential genom att
uppmana medlemsstaterna att avsätta ytterligare medel från sina program för
specialutrustning till Frontex gemensamma insatser. ·
Stödja utvecklingen och genomförandet av relevant
unionspolitik i EU, i och i förhållande till tredjeländer i form av
”unionsåtgärder” och därigenom förbättra den övergripande hanteringen av
migrationsströmmarna till EU (projekt som antingen styrs direkt, t.ex.
undersökningar eller pilotprojekt för att stärka samarbetet med tredjeländer,
eller indirekt, i enlighet med budgetförordningen[9]). ·
Förfoga över lättillgängliga och tillräckliga
resurser för att tillhandahålla bistånd vid nödsituationer i händelse av
brådskande eller särskilt hårt migrationstryck. ·
Fortsätta stödet för genomförandet av den särskilda
transiteringsordningen för Litauen i enlighet med EU:s åtaganden[10], bl.a. stå för uteblivna
avgifter för viseringar för transiteringar och extra kostnader för Litauen för
genomförandet av ordningen med dokument för förenklad transitering (FTD) och
dokument för förenklad järnvägstransitering (FRDT), såsom att ersätta och
uppgradera utrustning, it-system, utbildning och driftskostnader. Instrumentet kommer att göra det möjligt att
ge ett omfattande stöd till modellen i fyra delar för tillträdeskontroll med
betoning på konceptet integrerad gränsförvaltning (åtgärder i tredjeländer,
samarbete med grannländer, gränskontroll och åtgärder inom området med fri
rörlighet). 5.2. Resurser för it-system och det
smarta gränspaketet Enligt de nationella programmen kan
medlemsstaterna använda sina anslag till stöd för förvaltningen och, när det är
lämpligt, till uppgradering av de nationella delarna i de befintliga stora
it-systemen. Detta instrument kommer att täcka utvecklingen
och underhållet av framtida it-system (det smarta gränspaketet) inom detta
område. Enligt meddelandet om smarta gränser har kommissionen för avsikt att
under första halvåret 2012 lägga fram förslag om ett EU-system för in- och
utresa (EES) och ett EU-program för registrerade resenärer (RTP). Genom detta
instrument planerar man att inrätta ett särskilt utgiftsprogram bara för
utvecklingen av systemet för in- och utresa och av programmet för registrerade
resenärer. Inom ramen för de tillgängliga medlen skulle
kostnaden för dessa it-system inte bara omfatta de centrala delarna (på
EU-nivå), utan även de nationella delarna (i medlemsstaterna). Kostnaden för att utveckla ett centralt system
och nationella system för såväl systemet för in- och utresa som programmet för
registrerade resenärer har beroende på alternativen beräknats till mellan 1 och
1,3 miljarder euro. Betydande kostnadsbesparingar kan göras om det alternativ
som föredras för systemet för in- och utresa byggs tillsammans med (dvs. på
samma tekniska plattform) det alternativ som föredras för programmet för
registrerade resenärer[11].
Utifrån dessa antaganden och mot bakgrund av att utvecklingen inleds först
under 2015 föreslås att 1,1 miljard euro ska avsättas för dessa två system
enligt detta förslag, utan att det påverkar framtida förslag från kommissionen
om det smarta gränspaketet och det därpå följande beslutet från
Europaparlamentet och rådet. Kommissionen planerar att anförtro
genomförandeuppgifterna för programmet till byrån för den operativa
förvaltningen av stora it-system inom området med frihet, säkerhet och rättvisa
som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1077/2011[12]. Denna förordning kommer i så
fall att ändras i god tid för att inkludera de uppgifter som särskilt utförs av
byrån och beloppen för byråns bidrag tas från programmets driftsanslag. 5.3. Resurser för nationella
program Nuvarande praxis enligt det allmänna
programmet Solidaritet och hantering av migrationsströmmar att i början av
perioden fastställa kriterierna för de anslag som medlemsstaterna kommer att få
för hela sjuårsperioden säkerställer kontinuitet och en viss grad av
förutsägbarhet. Det är dock huvudsakligen en statisk metod som inte uppmuntrar
medlemsstaterna att genomföra åtgärder som motsvarar EU:s prioriteringar och
inte gör det möjligt för EU att reagera på förändrade förutsättningar och
prioriteringar genom betydande och koncentrerade omfördelningar av resurserna.
Den mekanism som valts för fördelning och genomförande av anslagen inom ramen
för de framtida fonderna bör därför dels förena behovet av kontinuitet och
stabilitet, som en förutsättning för en sund flerårig programplanering, dels
behovet av ökad flexibilitet och anpassning till förändringar. Mot bakgrund av ovanstående bygger
tilldelningen av medel genom delad förvaltning på en kombination av följande: –
Ett grundbelopp som anslås till medlemsstaterna i
början av nästa fleråriga budgetram. –
Ett flexibelt belopp som läggs till grundbeloppet
och anslås i två etapper. Grundbeloppet ska anslås medlemsstaterna i
början av nästa fleråriga budgetram och beräknas på grundval av objektiva
kriterier och behov. Det uppgår till 60 % av det samlade anslaget för de
nationella programmen och anslagen fastställs per medlemsstat i bilaga I till
denna förordning. Anslagen baseras på beräkningarna för fonden för yttre
gränser för 2010–2012, samtidigt som de innehåller ett minimibelopp för var och
en av medlemsstaterna. Därigenom säkerställs viss kontinuitet i den nuvarande
fleråriga budgetramen och medlemsstaterna ges finansiell stabilitet så att de
kan planera sina nationella fleråriga program. ·
Det flexibla beloppet läggs till grundbeloppet
beroende på hur villig var och en av medlemsstaterna är att i sitt nationella
program finansiera åtgärder som svarar mot särskilda EU-prioriteringar. Dessa
särskilda åtgärder definieras i bilaga II och kan ändras. I princip anslås det
i två etapper: när den fleråriga budgetramen inleds, som ett led i den
politiska dialogen och förhandlingarna om de nationella programmen i de berörda
medlemsstaterna, och vid en halvtidsöversyn under 2017. Denna halvtidsöversyn ger tillfälle att
ompröva situationen i medlemsstaterna och anslå nya resurser för de återstående
åren av den fleråriga budgetramen (2018–2020). För denna förordning grundas
halvtidsöversynen på en kombination av en framåtblickande riskbedömning och
EU:s prioriteringar, enligt EU:s omformulering av dessa. Eftersom basbeloppen
för medlemsstaterna fastställdes på grundval av historiska uppgifter i början
av programplaneringsperioden är det lämplig med en uppdatering. Dessa
risk-/behovsbedömningar skulle kunna utformas med hjälp av Frontex.
Medlemsstater som, på grundval av dessa bedömningar, har större behov eller
står inför större risker får ett ytterligare belopp, som ett konkret uttryck
för principen om solidaritet och ansvarsdelning. 5.4. Åtgärder i och i förhållande till
tredjeländer När det gäller den yttre dimensionen på detta
område ska det finnas riktade stödåtgärder för att förbättra samarbetet med
tredjeländer och stärka vissa centrala aspekter i deras respektive
gränsövervaknings- och förvaltningskapacitet på områden av intresse för EU:s
migrationspolitik och EU:s mål för den inre säkerheten. Exempelvis skulle
finansieringen inom ramen för Eurosur kunna göras tillgänglig för att
sammanlänka tredjeländers system och infrastrukturer med unionens för att
möjliggöra ett regelbundet utbyte av information. Sådana åtgärder bör inte vara
direkt utvecklingsinriktade och ska, om det är lämpligt, komplettera det
ekonomiska stöd som ges genom EU:s instrument för bistånd till tredjeländer,
som fortsätter att vara den främsta finansieringskällan för att hjälpa
tredjeländer att bygga upp sin relevanta kapacitet. Vid genomförandet av sådant
stöd eftersträvas fullständig överensstämmelse med de principer och allmänna
mål för unionens yttre åtgärder och utrikespolitik som rör landet eller
regionen i fråga. Komplementariteten kommer att säkerställas genom en
förbättrad samordning med Europeiska utrikestjänsten och de berörda
generaldirektoraten. Dessa åtgärder kommer i enlighet med
budgetförordningen att förvaltas direkt av kommissionen eller indirekt, inte
via medlemsstater utan via andra enheter eller personer. 5.5. Unionens organ För att mer effektivt använda den kompetens
och sakkunskap som finns i unionens berörda organ på området inrikes frågor,
har kommissionen också för avsikt att använda den möjlighet som erbjuds genom
budgetförordningen att, med de resurser som finns tillgängliga inom ramen för
denna förordning, anförtro genomförandet av särskilda operativa uppgifter till
dessa organ. Dessa uppgifter ska anförtros organen inom ramen för deras uppdrag
och som ett komplement till deras arbetsprogram. För de uppgifter som täcks av
detta instrument gäller detta särskilt följande organ: –
Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa
samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex),
för verksamhet inom och utanför unionen som kräver sakkunskap om
gränskontroller. –
Europeiska stödkontoret för asylfrågor
(Easo), för bland annat utbildning om asyl som riktas till
gränskontrolltjänstemän. –
Europeiska polisbyrån (Europol) och Europeiska
polisakademin (Cepol), mot bakgrund av de brottsbekämpande myndigheternas
samverkan med gränskontrolltjänstemän. –
Byrån för den operativa förvaltningen av stora
it-system inom området med frihet, säkerhet och rättvisa (it-byrån) när det
gäller utvecklingen av nya it-system. 2011/0365 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om inrättande, som en del av fonden för inre
säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för yttre gränser och
viseringar EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 77.2, med beaktande av Europeiska kommissionens
förslag, efter översändande av utkastet till
lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och
sociala kommitténs[13]
yttrande, med beaktande av Regionkommitténs[14] yttrande, i enlighet med det ordinarie
lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)
Unionens mål att säkerställa en hög säkerhetsnivå
inom ett område med frihet, säkerhet och rättvisa (artikel 67.3 i fördraget om
Europeiska unionens funktionssätt) bör uppnås bland annat genom gemensamma
åtgärder som avser personers passage av de inre gränserna och gränskontroll vid
de yttre gränserna och den gemensamma viseringspolitiken som en del av ett
mångskiktat system som syftar till att underlätta lagligt resande och hantera
olaglig invandring. (2)
EU:s strategi för inre säkerhet, som antogs av
rådet i februari 2010[15],
utgör en gemensam dagordning för att hantera dessa gemensamma säkerhetsproblem.
Kommissionens meddelande från november 2010 ”EU:s strategi för den inre
säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare Europa[16]” översätter strategins
principer och riktlinjer i konkreta åtgärder genom att identifiera fem
strategiska mål: störa den verksamhet som bedrivs av kriminella nätverk på
internationell nivå, förebygga terrorism och hantera radikalisering och
rekrytering, förbättra säkerheten för medborgare och företag på Internet,
stärka säkerheten genom gränsförvaltning och öka EU:s förmåga att stå emot
kriser och katastrofer. (3)
Solidaritet mellan medlemsstaterna, klarhet om
arbetsfördelningen, respekt för grundläggande rättigheter och
rättstatsprincipen samt en stark fokusering på det globala perspektivet och den
oupplösliga kopplingen till den yttre säkerheten är viktiga principer vid
genomförandet av strategin för den inre säkerheten. (4)
För att främja genomförandet av strategin för den
inre säkerheten och säkerställa att den blir en operativ verklighet bör
medlemsstaterna ges tillräckligt ekonomiskt stöd från unionen genom att den
inrättar en fond för inre säkerhet. (5)
På grund av de rättsliga förhållanden som är
tillämpliga för avdelning V i fördraget, är det inte juridiskt möjligt att
inrätta fonden för inre säkerhet som ett enda finansieringsinstrument. (6)
Fonden bör därför inrättas som en övergripande ram
för EU:s ekonomiska stöd på området för den inre säkerheten som omfattar det
instrument som inrättas genom denna förordning samt instrument som inrättas
genom förordning.../2012/EU om inrättande, som en del av fonden för inre
säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för polissamarbete,
förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering. Denna
övergripande ram bör kompletteras genom förordning …/2012/EU om allmänna
bestämmelser för asyl- och migrationsfonden och ett instrument för ekonomiskt
stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt
krishantering[17].
Denna förordning bör hänvisa till dessa instrument när det gäller bestämmelser
om programplanering, ekonomisk förvaltning, förvaltning och kontroll,
räkenskapsavslut, programavslut, rapportering och utvärdering. (7)
Solidaritet och ansvarsdelning mellan
medlemsstaterna och EU vid förvaltningen av de yttre gränserna är en av fem
delar i den gemensamma politiken för förvaltningen av de yttre gränserna. (8)
Fonden för inre säkerhet bör ge uttryck för
solidaritet genom ekonomiskt stöd till de medlemsstater som fullt ut tillämpar
Schengenregelverkets bestämmelser om de yttre gränserna samt de medlemsstater
som förbereder ett fullt deltagande i Schengensamarbetet. (9)
En medlemsstat bör inte samtidigt delta i fonden
och i ett av unionens tillfälliga finansiella instrument som hjälper de
stödmottagande medlemsstaterna att bland annat finansiera åtgärder vid unionens
nya yttre gränser för genomförandet av Schengenregelverket om gränser och
viseringar samt kontrollen vid de yttre gränserna. (10)
Den del av fonden som avser yttre gränser och
viseringar (nedan kallat instrumentet) bör bygga på den
kapacitetsuppbyggnad som utvecklats med stöd av fonden för yttre gränser som
inrättades genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG[18] och utvidga den till att
omfatta ny utveckling. (11)
Vid utförande av uppgifter vid de yttre gränserna
och i konsulat i enlighet med Schengenregelverkets bestämmelser om gränser och
viseringar, genomför medlemsstaterna verksamheten i alla andra medlemsstaters
intresse, och för deras räkning, i Schengenområdet och utför därmed en tjänst i
allmänhetens intresse för unionen. För att uttrycka solidaritet bör
instrumentet bidra till att täcka driftskostnaderna i samband med gränskontroll
och viseringspolitik och göra det möjligt för medlemsstaterna att systematiskt
upprätthålla den kapacitet som är avgörande för att denna tjänst i allmänhetens
intresse ska kunna tillhandahållas. Detta bidrag består av full ersättning för
ett val av kostnader kopplade till målen enligt detta instrument och kommer att
utgöra en integrerad del av de nationella programmen. (12)
Instrumentet bör komplettera och förstärka de
åtgärder som vidtagits för att utveckla det operativa samarbetet under
överinseende av Europeiska byrån för förvaltningen av det operativa samarbetet
vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser som
upprättats genom förordning (EG) nr 2007/2004 (nedan kallad Frontex)[19], inbegripet nya verksamheter
som blir följden av de ändringar som införs genom förordning (EG) nr […][20], och därigenom ytterligare
stärka solidariteten mellan de medlemsstater som utför kontroller av de yttre
gränserna i hela Schengenområdets intresse och för dess räkning. (13)
Detta instrument bör genomföras med fullt
iakttagande av de rättigheter och principer som fastställs i Europeiska
unionens stadga om grundläggande rättigheterna. (14)
För att säkerställa en enhetlig och högkvalitativ
kontroll av de yttre gränserna och underlätta lagliga resor över de yttre
gränserna inom ramen för EU:s strategi för den inre säkerheten, bör
instrumentet bidra till utvecklingen av ett gemensamt integrerat system för
gränsförvaltning, som omfattar alla åtgärder som inbegriper politik, lagstiftning,
systematiskt samarbete, fördelning av bördan, personal, utrustning och teknik
som medlemsstaternas behöriga myndigheter vidtar på olika nivåer i samarbete
med Frontex, med tredjeländer och, vid behov, med andra aktörer, genom
utnyttjande av bland annat gränssäkerhetsmodellen på fyra nivåer och Europeiska
unionens integrerade riskbedömning. (15)
I enlighet med protokoll 5 till 2003 års
anslutningsakt[21]
om transitering av personer landvägen mellan Kaliningradområdet och andra delar
av Ryska federationen, bör instrumentet bära de eventuella extra kostnader som
uppstår vid genomförandet av de särskilda bestämmelserna i gemenskapens
regelverk för sådan transitering, dvs. rådets förordning (EG) nr 693/2003 av
den 14 april 2003 om införande av ett särskilt dokument för förenklad
transitering (FTD) och ett dokument för förenklad järnvägstransitering (FRTD)
och om ändring av de gemensamma konsulära anvisningarna och den gemensamma
handboken[22],
och rådets förordning (EG) nr 694/2003 om en enhetlig utformning av de dokument
för förenklad transitering (FTD) och dokument för förenklad
järnvägstransitering (FRTD) som det föreskrivs om i förordning (EG) nr 693/2003[23]. Behovet av fortsatt
ekonomiskt stöd för uteblivna avgifter bör emellertid avgöras av den gällande viseringsordningen
mellan unionen och Ryska federationen. (16)
Fonden bör även inbegripa stöd för
nationella åtgärder och samarbete mellan medlemsstaterna på området
viseringspolitik och annan verksamhet som äger rum i ett skede som föregår kontrollerna
vid de yttre gränserna. De tjänster som medlemsstaterna erbjuder i tredjeland
bör organiseras så effektivt som möjligt, då detta är en viktig del av den
gemensamma viseringspolitiken som en del av ett mångskiktat system som syftar
till att förenkla förfarandena för lagliga resenärer och motverka irreguljär
invandring till Europeiska unionen, och som dessutom är en del av det
gemensamma integrerade gränskontrollsystemet. (17)
Den bör dessutom stödja åtgärder i Schengenländerna
som en del av utvecklingen av ett gemensamt integrerat system för
gränsförvaltning, som stärker det övergripande genomförandet av
Schengenområdet. (18)
Instrumentet bör också stödja Europeiska unionens
utveckling av it-system som skulle förse medlemsstaterna med verktyg för att
mer effektivt hantera tredjelandsmedborgares rörlighet över gränserna och
säkerställa en bättre identifiering och kontroll av resenärer (”smarta
gränser”). För detta ändamål bör ett program inrättas för att täcka kostnaderna
för utvecklingen av både de centrala och nationella delarna i dessa system,
vilka ska säkerställa teknisk överensstämmelse, kostnadsbesparingar och ett
smidigt genomförande i medlemsstaterna. (19)
För att omedelbart hantera oväntade migrationstryck
och hot mot gränssäkerheten bör det vara möjligt att ge bistånd vid
nödsituationer i enlighet med den ram som fastställs i förordning … 2012/EU om
allmänna bestämmelser för asyl- och migrationsfonden och ett instrument för
ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet
samt krishantering. (20)
Efter det att brister eller tänkbara hot
identifierats, särskilt efter en utvärdering av Schengensamarbetet, bör den
berörda medlemsstaten för att öka solidariteten i Schengenområdet följa upp
frågan på lämpligt sätt genom att använda medel inom ramen för dess program per
prioriterat område och, i tillämpliga fall, komplettera med bistånd vid
nödsituationer. (21)
För att stärka solidariteten och ansvarsdelningen
bör medlemsstaterna uppmuntras att använda en del av de medel som finns
tillgängliga inom programmen till särskilda prioriteringar som fastställts av
unionen, t.ex. inköp av teknisk utrustning till Frontex och utveckling av
unionens konsulära samarbete. (22)
För att säkra tillämpningen av Schengenregelverket
i hela Schengenområdet bör genomförandet av förordningen om inrättande av en
utvärderings- och övervakningsmekanism för att kontrollera tillämpningen av
Schengenregelverket[24]
också stödjas inom ramen för denna förordning, eftersom den är ett viktigt kompletterande
instrument för att följa den politik som säkerställer att det inte förekommer
någon kontroll av personer. (23)
Mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits i
samband med fonden för yttre gränser och utvecklingen av SIS och VIS, anses det
lämpligt att medge flexibilitet för eventuella överföringar av resurser mellan
de olika metoderna för att genomföra målen inom ramen för instrumentet, utan
att det påverkar tillämpningen av principen om att från början säkra en kritisk
massa och finansiell stabilitet för medlemsstaternas program och driftstöd. (24)
Likaledes bör åtgärdernas räckvidd och taket för de
medel som finns tillgängliga för unionen (unionsåtgärder) ökas för att öka
unionens kapacitet att under ett visst budgetår genomföra en rad olika
verksamheter vad gäller förvaltningen av de yttre gränserna och den gemensamma
viseringspolitiken i hela unionens intresse, när och i den mån behoven uppstår.
Sådana unionsåtgärder omfattar studier och pilotprojekt för att främja
politiken och dess tillämpning, åtgärder eller bestämmelser i tredjeländer för
att hantera migrationstryck från dessa länder för att uppnå en optimal
hantering av migrationsströmmarna till EU och en effektiv organisation av de
därtill hörande uppgifterna vid de yttre gränserna och konsulaten. (25)
Vad gäller de åtgärder som vidtas i och avseende
tredjeländer som finansieras genom detta instrument bör dessa vidtas i
samverkan och samordning med andra åtgärder utanför EU som finansieras genom
unionens externa geografiska och tematiska biståndsinstrument. Vid
genomförandet av dessa åtgärder eftersträvas fullständig överensstämmelse med
principerna och de allmänna målen för de av unionens externa åtgärder och
utrikespolitik som rör landet eller regionen i fråga. De bör inte vara avsedda
att stödja åtgärder som är direkt utvecklingsinriktade och de bör, vid behov,
komplettera det finansiella stöd som ges genom instrumenten för yttre bistånd.
Överensstämmelse kommer även att eftersträvas med EU:s humanitära politik,
särskilt vad gäller genomförandet av nödåtgärder. (26)
Finansieringen från EU:s budget bör koncentreras
till verksamhetsområden där EU:s insatser kan ge ett mervärde jämfört med de
åtgärder som medlemsstaterna vidtar på egen hand. Eftersom Europeiska unionen har
bättre möjligheter än medlemsstaterna att tillhandahålla en ram för att uttrycka
unionens solidaritet vid gränskontroller, viseringspolitik och hantering av
migrationsströmmar, och att tillhandahålla en plattform för utvecklingen av
gemensamma it-system till stöd för denna politik, bidrar det ekonomiska stödet
genom denna förordning särskilt till att stärka den nationella och europeiska
kapaciteten på dessa områden. (27)
För att komplettera eller ändra bestämmelserna i
detta instrument om fastställandet av de särskilda åtgärderna i de nationella
programmen bör befogenheterna att anta rättsakter i enlighet med artikel 290 i
fördraget om Europeiska unionens funktion delegeras till kommissionen. Det är av särskild betydelse att kommissionen
genomför lämpliga samråd, också på sakkunnignivå, under sitt förberedande
arbete. (28)
Kommissionen bör, när den utarbetar och upprättar
delegerade rättsakter, se till att relevanta dokument samtidigt, i tid och på
lämpligt sätt överlämnas till Europaparlamentet och rådet. (29)
För att säkerställa en enhetlig, effektiv och
tidsmässigt samordnad tillämpning av de bestämmelser om driftsstöd som
fastställs i denna förordning och fastställa ramen för programmet om nya
it-system, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa
befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning
(EU) nr 182/2001 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna
regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av
sina genomförandebefogenheter[25].
(30)
Eftersom målet med denna förordning, nämligen
solidaritet och ansvarsdelning mellan medlemsstaterna och EU vid förvaltningen
av de yttre gränserna och viseringspolitiken, inte i tillräcklig utsträckning
kan uppnås på medlemsstatsnivå, utan bättre på unionsnivå, kan unionen vidta
åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om
Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen, såsom den anges
i samma artikel, sträcker sig denna förordning inte utöver vad som är
nödvändigt för att uppnå detta mål. (31)
Europaparlamentets och rådets beslut nr 574/2007/EG
av den 23 maj 2007 om inrättande av fonden för yttre gränser för perioden
2007–2013[26]
bör upphävas. (32)
När det gäller Island och Norge utgör denna
förordning en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, vilka
omfattas av de områden som avses i artikel 1.A och 1.B i rådets beslut
1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal
som har ingåtts mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och
Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet,
tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket[27]. (33)
När det gäller Schweiz innebär denna förordning, i
enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och
Schweiziska edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till
genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en
utveckling av de bestämmelser i Schengenregelverket vilka omfattas av det
område som avses i artikel 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG, jämförd med
artikel 3 i rådets beslut 2008/146/EG om ingående av det avtalet på Europeiska
gemenskapens vägnar[28]. (34)
För Liechtenstein utgör denna förordning en sådan
utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket som avses i protokollet
mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska edsförbundet och
Furstendömet Liechtenstein om Furstendömet Liechtensteins anslutning till
avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och Schweiziska
edsförbundet om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet,
tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, på det område som avses
i artikel 1.A och 1.B i rådets beslut 1999/437/EG, jämförd med artikel 3 i
rådets beslut 2011/350/EU om ingående av protokollet på Europeiska unionens
vägnar[29].
(35)
Enligt det protokoll om Danmarks ställning som
fogats till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt deltar inte Danmark i rådets antagande av åtgärder
enligt avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska unionens
funktionssätt, med undantag för ”åtgärder för att bestämma de tredjeländer vars
medborgare är skyldiga att ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre
gränser eller åtgärder som avser en enhetlig utformning av viseringar”. Detta
förslag bygger på Schengenregelverket och enligt artikel 4 i protokollet om
Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, ska Danmark fatta beslut inom
en tid av sex månader efter det att rådet har
beslutat om ett förslag eller initiativ om utbyggnad av Schengenregelverket
enligt bestämmelserna i avdelning V i tredje delen av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt om det ska genomföra förordningen i sin nationella
lagstiftning. (36)
Denna förordning utgör en utveckling av
bestämmelserna i Schengenregelverket i vilka Förenade kungariket inte
deltar i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av
den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket
Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket,
och rådets senare beslut 2004/926/EG av den 22 december
2004 om att vissa bestämmelser i Schengenregelverket ska börja tillämpas på
Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland. Förenade kungariket
deltar därför inte i antagandet av detta beslut, som varken är bindande
för eller tillämpligt i Förenade kungariket. (37)
Denna förordning utgör en utveckling av
bestämmelserna i Schengenregelverket i vilka Irland inte deltar i enlighet med
rådets beslut 2001/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands
begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket. Irland
deltar inte i antagandet av detta beslut, som varken är bindande för eller
tillämpligt i Irland. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte och tillämpningsområde 1.
Genom denna förordning inrättas ett instrument för
ekonomiskt stöd för förvaltningen av de yttre gränserna och den gemensamma
viseringspolitiken (nedan kallat instrumentet) som en del av fonden för
inre säkerhet (nedan kallad fonden). Tillsammans med förordning …/2012/EU om
inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för
ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet
samt krishantering, inrättas genom denna förordning för perioden från den 1
januari 2014 till den 31 december 2020 fonden för inre säkerhet. 2.
I denna förordning fastställs (a)
målen för det ekonomiska stödet och de åtgärder som
är stödberättigande, (b)
den allmänna ramen för genomförandet av
stödberättigande åtgärder, (c)
de medel som görs tillgängliga genom detta
instrument från den 1 januari 2014 till den 31 december 2020 och deras
fördelning, (d)
räckvidden hos och syftet med de olika särskilda sätt
på vilka utgifterna för förvaltningen av de yttre gränserna och den gemensamma
viseringspolitiken finansieras. 3.
Enligt denna förordning ska bestämmelserna i
förordning (EU) nr… 2012/EU [den övergripande förordningen] vara tillämpliga. Artikel 2 Definitioner I denna förordning gäller följande
definitioner: (a)
yttre gränser: medlemsstaternas
landgränser, inklusive flod- och insjögränser, sjögränser samt flygplatser och
flod-, kust- och insjöhamnar, för vilka gemenskapslagstiftningens bestämmelser
om passage av yttre gränser gäller, även om dessa gränser är tillfälliga. (b)
tillfälliga yttre gränser: –
den gemensamma gränsen mellan en medlemsstat som
tillämpar Schengenregelverket fullt ut och en medlemsstat som ska tillämpa
Schengenregelverket fullt ut enligt anslutningsakten, men för vilken det
tillämpliga rådsbeslut som bemyndigar den att tillämpa regelverket fullt ut
ännu inte har trätt i kraft, –
den gemensamma gränsen mellan två medlemsstater som
enligt respektive anslutningsakt ska tillämpa Schengenregelverket fullt ut, men
för vilka det tillämpliga rådsbeslut som bemyndigar dem att tillämpa
regelverket fullt ut ännu inte har trätt i kraft. (c)
gränsövergångsställe:
varje övergång som de behöriga myndigheterna har godkänt för passage av de
yttre gränserna och som anmälts i enlighet med artikel 34.2 i förordning (EG)
nr 562/2006. (d)
Schengenregelverkets utvärderings- och
övervakningsmekanism: kontrollen av den korrekta
tillämpningen av Schengenregelverket som fastställs i förordning nr …/2012/EU [30][X]. (e)
nödsituation: en
situation av akut och exceptionellt högt tryck där ett stort antal eller ett
oproportionerligt stort antal tredjelandsmedborgare passerar eller väntas
passera den yttre gränsen till en eller flera medlemsstater. Artikel 3 Mål 1.
Det allmänna målet med instrumentet ska vara att
bidra till att säkerställa en hög säkerhetsnivå i Europeiska unionen. 2.
Inom det allmänna mål som anges i punkt 1 ska
instrumentet, i linje med de prioriteringar som fastställts i relevanta unionsstrategier,
program och hot- och riskbedömningar, bidra till följande särskilda mål: (a)
Stödja en gemensam viseringspolitik för att
underlätta lagligt resande, säkra lika behandling av tredjelandsmedborgare och
hantera irreguljär migration. Hur väl detta mål uppnås ska mätas med indikatorer
såsom antalet konsulat som utrustats, säkrats och/eller stärkts för att
garantera en effektiv handläggning av viseringsansökningarna och tillhandahålla
kvalitet på tjänsten till de viseringssökande. (b)
Stödja gränsförvaltningen för att dels säkerställa
en hög skyddsnivå vid de yttre gränserna och dels en smidig passage av de yttre
gränserna i enlighet med Schengenregelverket. Hur väl detta mål uppnås ska mätas med indikatorer
såsom utvecklingen av utrustning för gränskontroll och antalet gripanden av
irreguljära tredjelandsmedborgare vid den yttre gränsen i förhållande till risknivån
för det berörda avsnittet av den yttre gränsen. 3.
För att uppnå dessa mål ska instrumentet bidra till
följande operativa mål: (a)
Främja utvecklingen och genomförandet av strategier
som säkerställer att det inte förekommer någon kontroll av personer, oavsett
deras medborgarskap, när de passerar de inre gränserna, men att det sker kontroll
av personer och en effektiv övervakning vid passage av de yttre gränserna. (b)
Gradvis införa ett integrerat förvaltningssystem
för de yttre gränserna, inklusive förstärkt samverkan mellan medlemsstaternas
migrationsmyndigheter och de brottsbekämpande myndigheterna vid de yttre
gränserna samt åtgärder inom territoriet och nödvändiga kompletterande åtgärder
i fråga om dokumentsäkerhet och identitetshantering. (c)
Främja utvecklingen och genomförandet av den
gemensamma politiken för viseringar och andra uppehållstillstånd för kortare
tid, som även omfattar konsulärt samarbete. (d)
Bygga och ombesörja driften av it-system, dessas kommunikationsinfrastruktur
och kommunikationsutrustning som stöd för förvaltningen av migrationsströmmarna
över unionens yttre gränser. (e)
Garantera en effektiv och enhetlig tillämpning av
EU:s regelverk om gränser och viseringar, däribland hur väl Schengens
utvärderings- och övervakningsmekanism fungerar. (f)
Stärka samarbetet mellan de medlemsstater som har
verksamheter i tredjeländer som rör tillströmningen av tredjelandsmedborgare
till medlemsstaternas territorium samt samarbetet med tredjeländer i detta
avseende. 4.
Instrumentet ska också bidra till finansieringen av
tekniskt bistånd på initiativ av medlemsstaterna och kommissionen. Artikel 4 Stödberättigande åtgärder 1.
Inom de mål som anges i artikel 3 och med beaktande
av slutsatserna av den politiska dialog som föreskrivs i artikel 13 i
förordning (EU) nr …/…/2012 [den övergripande förordningen], ska instrumentet
stödja åtgärder i eller av medlemsstaterna och i synnerhet följande: (a)
Infrastrukturer, byggnader och system som krävs vid
gränsövergångsställen och för övervakning av gränserna mellan
gränsövergångsställena samt effektiv hantering av olaglig passage av de yttre
gränserna. (b)
Operativ utrustning, transportmedel och
kommunikationssystem som krävs för effektiv gränskontroll och spårning av
personer, t.ex. fasta terminaler för SIS, VIS och det europeiska systemet för
arkivering av bilder (Fado), inbegripet den senaste tekniken. (c)
It-system för hantering av migrationsströmmar över
gränserna. (d)
Infrastruktur, byggnader och operativ utrustning
som krävs för handläggningen av viseringsansökningar och konsulärt samarbete. (e)
Studier, pilotprojekt och åtgärder som syftar till
att främja myndighetssamarbete inom och mellan medlemsstater, och genomförandet
av de rekommendationer, operativa standarder och bästa praxis som följer av det
operativa samarbetet mellan medlemsstaterna och EU:s organ. 2.
Inom de mål som anges i artikel 3 ska detta
instrument stödja åtgärder i eller avseende tredjeländer och i synnerhet
följande: (a)
Informationssystem, verktyg eller utrustning för
utbyte av information mellan medlemsstaterna och tredjeländer. (b)
Åtgärder för att främja det operativa samarbetet
mellan medlemsstaterna och tredjeländer, inklusive gemensamma insatser. (c)
Studier, evenemang, utbildning, utrustning och
pilotprojekt för att tillhandahålla särskilda tekniska och operativa
sakkunskaper till tredjeländer. (d)
Studier, evenemang, utbildning, utrustning och
pilotprojekt för genomförandet av de särskilda rekommendationer, operativa
standarder och bästa praxis som följer av det operativa samarbetet mellan
medlemsstaterna och unionens organ i tredjeländer. 3.
De åtgärder som avses i punkt 1 a är inte
stödberättigande vid tillfälliga yttre gränser. 4.
Åtgärder i samband med det tillfälliga och
undantagsmässiga återinförandet av gränskontroll vid de inre gränserna som det
hänvisas till i kodexen om Schengengränserna är inte stödberättigande. KAPITEL II BUDGETRAM OCH GENOMFÖRANDERAM Artikel 5 Samlade medel och genomförande 1.
De samlade medlen för genomförandet av denna
förordning ska uppgå till 3 520 miljoner euro. 2.
Budgetmyndigheten ska bevilja de årliga anslagen inom
budgetramens gränser. 3.
De samlade medlen ska genomföras enligt följande: (a)
Nationella program, i enlighet med artiklarna 9 och
12. (b)
Driftstöd inom ramen för de nationella programmen
och enligt de villkor som fastställs i artikel 10. (c)
Den särskilda transiteringsordningens funktion i
enlighet med artikel 11. (d)
unionsåtgärder i enlighet med artikel 13. (e)
Bistånd vid nödsituationer i enlighet med artikel
14. (f)
Genomförande av ett program för inrättande av nya
it-system till stöd för förvaltningen av migrationsströmmarna över unionens
yttre gränser enligt de villkor som fastställs i artikel 15. (g)
Tekniskt bistånd i enlighet med artikel 16. 4.
Budgeten inom ramen för instrumentet ska genomföras
genom delad förvaltning i enlighet med artikel 55.1 b i förordning (EU) nr
…/2012 [ny budgetförordning], med undantag av unionsåtgärder som avses i
artikel 13, bistånd vid nödsituationer som avses i artikel 14 och tekniskt
bistånd som avses i artikel 16.1. Den(de) metod(er) för genomförandet av budgeten
för programmet för utveckling av nya it-system ska anges i den genomförandeakt
som det hänvisas till i artikel 15.2. 5.
De samlade medlen ska preliminärt användas enligt
följande: (a)
2 000 miljoner euro för medlemsstaternas nationella
program. (b)
1 100 miljoner euro för inrättande av de nya
it-system som används vid hanteringen av migrationsströmmar över unionens yttre
gränser som det hänvisas till i artikel 15.2. (c)
150 miljoner euro för den särskilda
transiteringsordningen. (d)
270 miljoner euro för unionsåtgärder, bistånd vid
nödsituationer och tekniskt bistånd på kommissionens initiativ. 6.
Tillsammans med de samlade medel som fastställts
för förordning nr …/2012/EU om inrättande, som en del av fonden för inre
säkerhet, av ett instrument för ekonomiskt stöd för polissamarbete,
förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering, utgör de
samlade medel som finns tillgängliga för denna förordning i enlighet med punkt
1 i finansieringsramen för fonden för inre säkerhet och fungerar som den
främsta referensen för budgetmyndigheten under det årliga budgetförfarandet i
enlighet med punkt 17 i det interinstitutionella avtalet mellan
Europaparlamentet, rådet och kommissionen om samarbete i budgetfrågor och om
sund ekonomisk förvaltning[31].
7.
De länder som är associerade till genomförandet, tillämpningen
och utvecklingen av Schengenregelverket ska bidra till fonden i enlighet med
denna förordning. 8.
Avtal ska ingås om de finansiella bidrag som dessa
länder ska lämna till instrumentet och de kompletterande bestämmelser som
behövs för dessa länders deltagande, bl.a. bestämmelser för att skydda unionens
ekonomiska intressen och revisionsrättens kontrollbefogenheter. De finansiella bidragen från dessa länder ska
läggas till de samlade medel från unionens budget som det hänvisas till i punkt
1. Artikel 6 Medel för stödberättigande åtgärder i
medlemsstaterna 1.
2 000 miljoner euro ska preliminärt tilldelas medlemsstaterna
enligt följande: (a)
1 200 miljoner euro, enligt vad som anges i bilaga
I. (b)
450 miljoner euro på grundval av resultaten av den
mekanism som beskrivs i artikel 7. (c)
350 miljoner euro inom ramen för halvtidsöversynen
och för perioden från och med budgetåret 2018, och återstoden av de
tillgängliga anslagen enligt denna artikel eller ett annat belopp, som
fastställs i enlighet med punkt 2, på grundval av resultaten av en
riskbedömning och av den mekanism som fastställs i artikel 8. 2.
För att på ett korrekt sätt uppfylla målen enligt
denna förordning i fall av oförutsedda eller nya omständigheter och/eller för
att säkerställa ett effektivt genomförande av den finansiering som finns
tillgänglig inom ramen för denna förordning ska kommissionen ges befogenhet att
anta delegerade rättsakter i enlighet med artikel 17 för att justera de
preliminära belopp som anges i punkt 1 c. 3.
Medlemsstater som ansluter sig till unionen under
perioden 2012–2020 ska inte få anslag från de nationella programmen enligt
detta instrument så länge som de får anslag från ett tillfälligt EU-instrument
som ger de stödmottagande medlemsstaterna stöd för att finansiera åtgärder vid
unionens nya yttre gränser för genomförandet av Schengenregelverket om gränser
och viseringar och kontroll vid de yttre gränserna. Artikel 7 Medel för särskilda åtgärder 1.
Medlemsstaterna kan utöver sina anslag som beräknas
i enlighet med artikel 6.1 a, få ett ytterligare anslag, förutsatt att det
är avsatt som sådant i programmet och ska användas för att uppnå de specifika
åtgärder som anges i bilaga II. 2.
Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
rättsakter i enlighet med artikel 17 för översynen av de särskilda åtgärder som
förtecknas i bilaga II, om det anses lämpligt. På grundval av de nya särskilda
åtgärderna får medlemsstaterna ett extra belopp som fastställs i punkt 1,
beroende på tillgängliga medel. 3.
De ytterligare medlen enligt denna artikel ska tilldelas
de berörda medlemsstaterna i de enskilda finansieringsbeslut som godkänner
eller ändrar deras nationella program i enlighet med det förfarande som
fastställs i artikel 14 i förordning (EG) nr …./2012/EU [den övergripande
förordningen]. Artikel 8 Medel inom ramen för halvtidsöversynen 1.
För att kunna fördela de belopp som anges i artikel
6.1 c ska kommissionen, senast den 1 juni 2017, på grundval av information
från och i samråd med Frontex, upprätta en rapport som, i enlighet med Frontex
riskbedömning, ska fastställa hotnivåer vid de yttre gränserna för perioden
2017–2020. Hotnivåerna kommer att grundas på bördan i samband med gränsförvaltningen
och de hot som påverkar säkerheten vid medlemsstaternas yttre gränser under
2014–2016 och de ska bland annat beakta möjliga framtida trender när det gäller
migrationsströmmar och olaglig verksamhet vid de yttre gränserna som beaktar
den sannolika politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen i de berörda
tredjeländerna, särskilt i grannländerna. I rapporten ska hotnivån fastställas för varje
avsnitt av den yttre gränsen genom att det berörda gränsavsnittets längd multipliceras
med den viktning som det tillskrivs enligt följande: a) Yttre landgräns: (i) Faktor 1 för normalt hot. (ii) Faktor 3 för medelhög hotnivå. (iii) Faktor 5 för hög hotnivå. b) Yttre sjögräns: (i) Faktor 1 för normalt hot. (ii) Faktor 3 för medelhög hotnivå. (iii) Faktor 5 för hög hotnivå. På grundval av rapporten ska kommissionen
fastställa vilka medlemsstater som får ett ytterligare belopp. De medlemsstater
som har en högre hotnivå i jämförelse med den hotnivå som fastställts vid
beräkningen för budgetåret 2013 i enlighet med beslut 574/2007/EG kommer att
erhålla ytterligare proportionella medel. 2.
För fördelningen av medel enligt punkt 1 ska
följande gälla: a) Den linje mellan de områden som avses i
artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 866/2004 av den 29 april 2004
om en ordning enligt artikel 2 i protokoll nr 10 till anslutningsakten ska
beaktas, även om den inte utgör någon yttre landgräns, så länge som
bestämmelserna i artikel 1 i protokoll nr 10 till Cyperns anslutningsakt är
tillämpliga, men inte längden för sjögränsen norr om den linjen. b) Sjögränsernas längd definieras som
medlemsstaternas yttre territorialhavsgräns enligt artikel 4 och artikel 16 i
Förenta nationernas havsrättskonvention. Den yttre gränsen kan dock förlängas
vid insatser över stora avstånd som regelbundet utförs för att förhindra
irreguljär migration eller olaglig inresa i områden med hög hotnivå. Detta ska
fastställas med beaktande av de uppgifter för 2014–2016 om dessa transaktioner
som de berörda medlemsstaterna lämnar in. 3.
Dessutom kan medlemsstaterna, efter en uppmaning
från kommissionen senast den 1 juni 2017, få ett ytterligare anslag, förutsatt
att det är avsatt som sådant i programmet och ska användas för att uppnå de
specifika åtgärder som ska fastställas mot bakgrund av EU:s prioriteringar vid
den tidpunkten. För detta ändamål ska kommissionen bemyndigas att
anta delegerade rättsakter i enlighet med artikel 17 för översynen av de
särskilda åtgärder som anges i bilaga II. 4.
De ytterligare beloppen enligt denna artikel ska
fördelas till de berörda medlemsstaterna i de enskilda finansieringsbeslut som
godkänner eller ändrar deras nationella program i enlighet med det förfarande
som fastställs i artikel 14 i förordning (EG) nr …./2012/EU [den övergripande
förordningen]. Artikel 9 Nationella program 1.
Det nationella program som ska utarbetas enligt
detta instrument och de som ska utarbetas enligt förordning nr …/2012/EU om
inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument för
ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet
samt krishantering ska utformas gemensamt av medlemsstaterna och läggas fram
för kommissionen som ett samlat nationellt program för fonden och i enlighet
med artikel 14 i förordning (EU) nr …./2012 [den övergripande förordningen]. 2.
Enligt de nationella program som ska granskas och
godkännas av kommissionen i enlighet med artikel 14 i förordning (EU) nr
…../2012 [den övergripande förordningen] ska medlemsstaterna särskilt uppfylla
följande mål: (a)
Utveckla det europeiska gränsövervakningssystemet
(Eurosur) i enlighet med unionens lagstiftning och riktlinjer. (b)
Stödja och utöka den befintliga kapaciteten på
nationell nivå när det gäller förvaltningen av de yttre gränserna med beaktande
av bl.a. ny teknik, utvecklingen inom och/eller standarder vad gäller hanteringen
av migrationsströmmar. (c)
Stödja den fortsatta utvecklingen av hanteringen av
migrationsströmmar genom medlemsstatens konsulära eller andra myndigheter i
tredjeländer, i syfte att underlätta lagligt resande och förhindra irreguljär
migration till EU. (d)
Stärka den integrerade gränsförvaltningen genom
provning och införande av nya verktyg, driftskompatibla system och
arbetsmetoder som syftar till att öka informationsutbytet inom medlemsstaten
eller att förbättra samverkan mellan myndigheter. (e)
Säkerställa en korrekt och enhetlig tillämpning av
unionens regelverk om gränskontroller och viseringar för att komma tillrätta
med de brister som har konstaterats på europeisk nivå, vilka framgår av
resultaten inom ramen för utvärderingsmekanismen för Schengenregelverket. (f)
Öka kapaciteten att möta kommande utmaningar
inbegripet nuvarande och framtida hot och belastningar vid unionens yttre
gränser, med särskild hänsyn tagen till Frontex riskbedömning. Artikel 10 Driftsstöd enligt medlemsstaternas
nationella program 1.
En medlemsstat får använda upp till 50 % av
det belopp som anslagits genom detta instrument till sitt nationella program
för att finansiera driftsstöd till de offentliga myndigheter som är ansvariga
för att utföra de uppgifter och tjänster som utgör offentliga tjänster åt
unionen. Dessa uppgifter och tjänster hänför sig till ett eller flera av de mål
som det hänvisas till i artikel 3.2 a, 3.2 c och 3.2 d. 2.
Driftsstöd ska beviljas endast om den berörda
medlemsstaten uppfyller följande villkor: (a)
Förenlighet med EU:s regelverk rörande gränser och
viseringar, (b)
Förenlighet med EU:s standarder och riktlinjer för
goda styrelseformer vid gränser och viseringar, särskilt Schengenkatalogen för
kontroll av de yttre gränserna, den praktiska handledningen för
gränskontrolltjänstemän och handboken om visering. 3.
Därför ska kommissionen, före godkännandet av det
nationella programmet, bedöma utgångsläget i de medlemsstater som har angivit
att de har för avsikt att begära ett driftstöd. Kommissionens undersökningsresultat ska vara
föremål för ett åsiktsutbyte med den berörda medlemsstaten. Efter åsiktsutbytet kan det av kommissionen
godkända budgetstödet inom en medlemsstats nationella program villkoras av
planeringen och fullbordandet av ett antal åtgärder i syfte att säkra att
villkoren i punkt 2 är helt uppfyllda vid den tidpunkt när budgetstödet lämnas.
4.
Driftstödet ska koncentreras till särskilda
uppgifter och/eller tjänster och ska inriktas på de mål som anges i bilaga III.
Det ska innebära full återbetalning av utgifterna för att genomföra de
uppgifter och/eller tjänster som fastställs i det nationella programmet samt
inom de ekonomiska ramar som fastställs i programmet och det tak som fastställs
i punkt 1. 5.
Driftsstödet ska övervakas av kommissionen och den
berörda medlemsstaten, vilka utbyter information om utgångsläget i
medlemsstaten, de syften och mål som ska uppnås samt indikatorer för att mäta
framstegen. 6.
Kommissionen anger, genom genomförandeakter,
förfarandena för rapporteringen av tillämpningen av denna bestämmelse och andra
praktiska bestämmelser som ska införas mellan medlemsstaterna och kommissionen
för att följa denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
det granskningsförfarande som det hänvisas till i artikel 18.2. Artikel 11 Driftsstöd för den särskilda
transiteringsordningen 1.
Instrumentet ska ge stöd för kompensation av de
avgifter för viseringar för transiteringar som uteblir och de ytterligare kostnader
som uppstår till följd av genomförandet av ett särskilt dokument för förenklad
transitering (FTD) och ett dokument för förenklad järnvägstransitering (FRTD) i
enlighet med rådets förordning (EG) nr 693/2003 och rådets förordning (EG)
nr 694/2003. 2.
De medel som anslagits till Litauen i enlighet med
punkt 1 får inte överstiga 150 miljoner euro för perioden 2014–2020 och ska
göras tillgängliga som ytterligare särskilt driftsstöd till Litauen. 3.
I punkt 1 ska med ytterligare kostnader avses
kostnader som direkt följer av de särskilda bestämmelserna för genomförandet av
den särskilda transiteringsordningen och som inte uppstår till följd av
utfärdandet av viseringar för transitering eller andra syften. Följande typer av ytterligare kostnader ska
berättiga till finansiering: a) Investeringar i infrastruktur. b) Utbildning av personal som tillämpar den
särskilda transiteringsordningen. c) Ytterligare driftskostnader, inbegripet löner
till personal som tillämpar den särskilda transiteringsordningen. 4.
De uteblivna avgifter som avses i punkt 1 ska
beräknas på grundval av avgiftsnivåerna för visering och den avgiftsfrihet vid
visering som fastställs i avtalet om förenklade viseringsförfaranden mellan
Europeiska unionen och Ryska federationen, inom den budgetram som anges i punkt
2. 5.
Kommissionen och Litauen ska se över tillämpningen
av denna artikel vid ändringar som har en inverkan på förekomsten och/eller den
särskilda transiteringsordningens funktion. 6.
Kommissionen anger, genom genomförandeakter,
förfarandena för rapportering om tillämpningen av denna bestämmelse och
eventuella finansiella och andra praktiska arrangemang mellan Litauen och
kommissionen för att följa denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas i
enlighet med det granskningsförfarande som det hänvisas till i
artikel 18.2. 7.
För att säkra att den särskilda
transiteringsordningen fungerar smidigt kan kommissionen göra särskilda
mellanliggande betalningar som avviker från bestämmelserna i förordning (EU) nr
…./2012 [den övergripande förordningen]. Artikel 12 Programplanering i linje med
resultaten av Schengenregelverkets utvärderings- och övervakningsmekanism Efter antagande av en
Schengenutvärderingsrapport i enlighet med förordningen om inrättande av en
utvärderings- och övervakningsmekanism för att kontrollera tillämpningen av
Schengenregelverket ska den berörda medlemsstaten, tillsammans med kommissionen
och Frontex, i förekommande fall, undersöka hur man kan lösa bristerna och
genomföra rekommendationerna inom ramen för dess nationella program. Vid behov ska medlemsstaten se över sitt
nationella program för att beakta resultaten och rekommendationerna. I dialog med kommissionen och Frontex, ska
kommissionen, i tillämpliga fall, omfördela medel inom programmet som, vid
behov, också inbegriper de medel som planerats för driftsstöd och/eller införa
eller ändra åtgärder som syftar till att avhjälpa brister i enlighet med
slutsatserna och rekommendationerna i Schengenutvärderingsrapporten. Artikel 13 Unionsåtgärder 1.
På kommissionens initiativ får instrumentet
användas för att finansiera gränsöverskridande åtgärder eller åtgärder av
särskilt intresse för unionen (unionsåtgärder) i samband med de allmänna,
särskilda och operativa mål som det hänvisas till i artikel 3. 2.
För att berättiga till stöd ska unionsåtgärderna
särskilt uppfylla följande mål: (a)
Stödja utarbetande, övervakning, administrativt och
tekniskt bistånd till utveckling av en utvärderingsmekanism som krävs för att
genomföra politiken för yttre gränser och viseringar, inbegripet genomföra
förvaltningen av Schengensamarbetet, som fastställs i Schengenregelverkets
utvärderings- och övervakningsmekanism som inrättas genom förordning (EU) nr …
om inrättande av en utvärderings- och övervakningsmekanism för att kontrollera
tillämpningen av Schengenregelverket och kodexen om Schengengränserna. (b)
Förbättra kunskapen om och förståelsen för läget i
medlemsstaterna genom analys, utvärdering och nära övervakning av politiken. (c)
Stödja utvecklingen av statistiska verktyg och
metoder och gemensamma indikatorer. (d)
Stödja och övervaka genomförandet av EU:s
lagstiftning och politiska mål i medlemsstaterna och utvärdera deras
effektivitet och inverkan. (e)
Främja nätverk, ömsesidigt lärande, kartläggning
och spridning av bästa praxis och innovativa tillvägagångssätt på unionsnivå. (f)
Öka medvetenheten om unionens politik och mål bland
berörda parter och allmänheten, inbegripet information utåt om unionens
politiska prioriteringar. (g)
Öka de europeiska nätverkens förmåga att främja,
stödja och ytterligare utveckla unionens politik och mål. (h)
Stödja särskilt innovativa projekt för att utveckla
nya metoder och/eller tekniker som har förutsättningar att kunna överföras till
andra medlemsstater, särskilt projekt som syftar till att testa och validera
forskningsprojekt. (i)
Stöd till åtgärder i eller avseende tredjeländer
som det hänvisas till i artikel 4.2. 3.
EU:s åtgärder ska genomföras i enlighet med artikel
7 i förordning (EU) nr …../2012/EU [den övergripande förordningen]. Artikel 14 Bistånd vid nödsituationer 1.
Genom instrumentet ska ekonomiskt stöd ges för att
hantera brådskande och särskilda behov i händelse av en nödsituation i enlighet
med definitionen i artikel 2 e. 2.
Bistånd vid nödsituationer ska genomföras i
enlighet med den mekanism som fastställs i artikel 8 i förordning (EU) nr
…./2012 [den övergripande förordningen]. Artikel 15 Inrättande av ett program för
utveckling av nya it-system 1.
Det preliminära belopp som anslagits för programmet
för utveckling av nya it-system för att hantera tredjelandsmedborgares
rörlighet över gränserna har fastställts till 1 100 miljoner euro. Programmet
ska genomföras i enlighet med unionens lagstiftning för att definiera de nya
it-systemen och dessas kommunikationsinfrastruktur i avsikt att förbättra
förvaltningen och kontrollen av reseflödena vid de yttre gränserna genom att
stärka kontrollerna, samtidigt som gränspassagerna påskyndas för personer som
reser regelbundet. 2.
Kommissionen ska vara ansvarig för programmets
förvaltning. Den ska anta en flerårig strategisk ram som ska omfatta följande: (a)
De viktigaste insatser som ska genomföras. (b)
En fördelning av budgeten per budgetår. (c)
En tidsplan för genomförandet. (d)
De förvaltningsmetoder som ska användas vid
genomförandet av de viktigaste insatserna. Insatserna kan genomföras
- direkt av kommissionen eller genom genomförandeorgan,
- indirekt, inte av medlemsstater utan av andra enheter eller personer i
enlighet med artikel [57] i förordning (EU) nr …./2012 [ny budgetförordning]. De viktigaste insatser som ska genomföras bör
särskilt omfatta utveckling och utprovning av den centrala delen och av
tillämpningar som är gemensamma för systemens nationella delar,
kommunikationsinfrastrukturen mellan den centrala delen och de nationella
delarna, samordningen för att sätta dem i drift, samt systemens säkerhet och
förvaltning. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, anta
den strategiska ramen och eventuella ändringar. Dessa genomförandeakter ska
antas i enlighet med det granskningsförfarande som det hänvisas till i
artikel 18.2. Artikel 16 Tekniskt bistånd 1.
På kommissionens initiativ och/eller för dess räkning
får bidrag på upp till 1,7 miljoner euro per år betalas ut från instrumentet för
tekniskt bistånd till fonden för inre säkerhet i enlighet med artikel 10 i
förordning (EU) nr …./2012 [den övergripande förordningen]. 2.
På initiativ av en medlemsstat får bidrag på upp
till 5 % av det sammanlagda belopp som tilldelats medlemsstaten betalas ut
för tekniskt bistånd enligt det nationella programmet i enlighet med artikel 20
i förordning (EU) nr …../2012 [den övergripande förordningen]. KAPITEL III SLUTBESTÄMMELSER Artikel 17 Delegering 1.
Kommissionens rätt att anta delegerade rättsakter gäller
på de villkor som fastställs i denna artikel. 2.
Den delegering av befogenheter som avses i denna
förordning ska tilldelas kommissionen för en period av sju år från och med dagen
för denna förordnings ikraftträdande. Delegeringen av befogenheter ska genom
tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, om inte
Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre
månader före utgången av perioden i fråga. 3.
Den delegering av befogenheter som avses i denna
förordning får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett
beslut om återkallande ska avsluta delegeringen av de befogenheter som anges i det
beslutet. Beslutet ska träda i kraft dagen efter det att det har
offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning eller en senare
dag som anges i beslutet. Beslutet påverkar inte sådana delegerade akter som
redan trätt i kraft. 4.
När kommissionen antagit en delegerad akt ska den
samtidigt underrätta Europaparlamentet och rådet. 5.
En delegerad rättsakt som antagits enligt denna
förordning ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har
gjort några invändningar inom två månader efter det att rättsakten anmäldes
till Europaparlamentet och rådet, eller om Europaparlamentet och rådet, innan
den perioden löper ut, båda har underrättat kommissionen om att de inte kommer
att motsätta sig detta. Fristen kan förlängas med två månader på
Europaparlamentets eller rådets initiativ. Artikel 18 Kommittéförfarande 1.
Kommissionen ska biträdas av den gemensamma
kommittén för asyl, migration och säkerhet som inrättats genom artikel 55.1 i
förordning (EU) nr.../2012 [den övergripande förordningen]. 2.
När det hänvisas till denna punkt ska
artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Artikel 19 Tillämpningen av förordning (EU) nr
…/2012 [den övergripande förordningen] Bestämmelserna i förordning (EU) nr.../2012
[den övergripande förordningen] ska vara tillämpliga på instrumentet. Artikel 20 Upphävande
Europaparlamentets och rådets beslut nr
574/2007/EG om inrättande av fonden för yttre gränser ska upphöra att gälla
från och med den 1 januari 2014. Artikel 21 Övergångsbestämmelser 1.
Denna förordning ska inte påverka det fortsatta
genomförandet eller ändringar, inbegripet helt eller delvis upphörande, av
projekt och årliga program till dess att de har avslutats eller av det
ekonomiska stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av beslut nr
574/2007/EG eller någon annan lagstiftning som är tillämplig på det stödet den
31 december 2013. 2.
När beslut antas om medfinansiering inom ramen för
detta instrument ska kommissionen ta hänsyn till åtgärder som antagits på
grundval av beslut nr 574/2007/EG före den [datum för offentliggörande i EUT]
och som har ekonomiska återverkningar under den period som omfattas av
medfinansieringen. 3.
Belopp som har anslagits för medfinansiering, som
kommissionen godkänt mellan den 1 januari 2011 och den 31
december 2013 och för vilka kommissionen inte har mottagit de handlingar som
krävs för att avsluta åtgärderna senast den dag då slutrapporten ska vara
inlämnad, ska automatiskt återtas av kommissionen senast
den 31 december 2017, och felaktigt utbetalade belopp ska
återbetalas. 4.
Belopp som avser insatser eller program som har
skjutits upp till följd av rättsliga förfaranden eller administrativa
överklaganden med uppskjutande verkan ska inte beaktas vid beräkningen av det
belopp som automatiskt ska återtas. Artikel 22 Översyn På förslag av kommissionen ska
Europaparlamentet och rådet se över denna förordning senast den 30 juni 2020. Artikel 23 Ikraftträdande och tillämpning Denna förordning träder i kraft dagen efter
det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar
bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlaments vägnar På
rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA I
Belopp som utgör grunden för medlemsstaternas nationella program Medlemsstat || Minsta belopp || Genomsnittlig procentandel 2010–2012 || Fördelning på grundval av procentandel || Totalt belopp Österrike || 5.000.000 || 0,82% || 8.699.674 || 13.699.674 Belgien || 5.000.000 || 1,13% || 11.886.638 || 16.886.638 Bulgarien || 5.000.000 || 3,18% || 33.578.849 || 38.578.849 Cypern || 5.000.000 || 1,76% || 18.521.213 || 23.521.213 Tjeckien || 5.000.000 || 0,84% || 8.907.377 || 13.907.377 Danmark || 5.000.000 || 0,48% || 5.053.171 || 10.053.171 Estland || 5.000.000 || 1,51% || 15.933.661 || 20.933.661 Finland || 5.000.000 || 2,87% || 30.320.668 || 35.320.668 Frankrike || 5.000.000 || 7,20% || 75.956.454 || 80.956.454 Tyskland || 5.000.000 || 4,21% || 44.390.681 || 49.390.681 Grekland || 5.000.000 || 14,56% || 153.636.854 || 158.636.854 Ungern || 5.000.000 || 3,22% || 34.018.515 || 39.018.515 Island || 5.000.000 || 0,03% || 310.455 || 5.310.455 Italien || 5.000.000 || 13,62% || 143.660.373 || 148.660.373 Lettland || 5.000.000 || 0,95% || 9.989.974 || 14.989.974 Litauen* || 5.000.000 || 1,77% || 18.709.058 || 23.709.058 Luxemburg || 5.000.000 || 0,04% || 379.909 || 5.379.909 Malta || 5.000.000 || 3,43% || 36.173.227 || 41.173.227 Nederländerna || 5.000.000 || 2,30% || 24.315.326 || 29.315.326 Norge || 5.000.000 || 0,84% || 8.846.929 || 13.846.929 Polen || 5.000.000 || 3,97% || 41.883.809 || 46.883.809 Portugal || 5.000.000 || 1,25% || 13.197.565 || 18.197.565 Rumänien || 5.000.000 || 5,05% || 53.313.864 || 58.313.864 Slovakien || 5.000.000 || 0,46% || 4.835.168 || 9.835.168 Slovenien || 5.000.000 || 2,31% || 24.371.875 || 29.371.875 Spanien || 5.000.000 || 17,13% || 180.746.396 || 185.746.396 Sverige || 5.000.000 || 0,59% || 6.189.272 || 11.189.272 Schweiz || 5.000.000 || 1,25% || 13.216.801 || 18.216.801 Kroatien || 5.000.000 || 3,22% || 33.956.244 || 38.956.244 Totalt || 145.000.000 || 100% || 1.055.000.000 || 1.200.000.000 Bilaga II
Förteckning över särskilda åtgärder 1.
Inrätta mekanismer för konsulärt samarbete mellan
minst två medlemsstater som leder till skalfördelar i samband med inlämningen
av ansökningar om och utfärdande av viseringar vid konsulat i enlighet med de
principer om samarbete som fastställs i viseringskodexen, inklusive vid
gemensamma viseringsansökningskontor. 2.
Inköp av de transportmedel och den operativa
utrustning som anses vara nödvändig för att driva gemensamma insatser genom
Frontex, i enlighet med de riktlinjer som utfärdats av detta organ. BILAGA III
Mål för driftsstöd inom ramen för de nationella programmen Mål 1: Främja utarbetandet och
genomförandet av politik som säkerställer att det inte förekommer någon
kontroll av personer, oavsett deras medborgarskap, när de passerar de inre
gränserna, utan säkerställa kontroll av personer och en effektiv övervakning
när de passerar de yttre gränserna. - Verksamhet - Personalkostnader - Kostnader för underhåll och reparationer - Uppgradering/utbyte av utrustning - Fast egendom (avskrivningar, renovering) Mål 2: Främja utarbetandet och
genomförandet av den gemensamma politiken för viseringar och andra
uppehållstillstånd för kortare tid, som även omfattar konsulärt samarbete - Verksamhet - Personalkostnader - Kostnader för underhåll och reparationer - Uppgradering/utbyte av utrustning - Fast egendom (avskrivningar, renovering) Mål 3: Bygga och driva it-system, deras
kommunikationsinfrastruktur och utrustning som stöd för hanteringen av
migrationsströmmarna över unionens yttre gränser - Operativ förvaltning av SIS, VIS och nya
system som inrättats under perioden - Personalkostnader - Kostnader för underhåll och reparationer - Kommunikationsinfrastruktur och
säkerhetsrelaterade frågor - Uppgradering/utbyte av utrustning - Hyra av säkra lokaler och/eller renovering FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR
RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning 1.2. Berörda
politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen 1.3. Typ
av förslag eller initiativ 1.4. Mål
1.5. Motivering
till förslaget eller initiativet 1.6. Tid
under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen 1.7. Planerad
metod för genomförandet 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser
om uppföljning och rapportering 2.2. Administrations-
och kontrollsystem 2.3. Åtgärder
för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda
rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens
utgiftsdel 3.2. Beräknad
inverkan på utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna 3.2.2. Beräknad
inverkan på driftsanslagen 3.2.3. Beräknad
inverkan på de administrativa anslagen 3.2.4. Förenlighet
med den gällande fleråriga budgetramen 3.2.5. Bidrag
från tredje part 3.3. Beräknad inverkan på
inkomsterna FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT
1.
GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
1.1.
Förslagets eller initiativets beteckning
Meddelandet
”Att bygga ett öppet och säkert Europa: budgeten för inrikes frågor för
perioden 2014–2020” Förslag till
förordning om allmänna bestämmelser för asyl- och migrationsfonden och för ett
instrument för ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande
av brottslighet samt krishantering Förslag till
förordning om inrättande av ett instrument för ekonomiskt stöd för
polissamarbete, förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering Förslag till
förordning om inrättande, som en del av fonden för inre säkerhet, av ett instrument
för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar.
1.2.
Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
förvaltningen och budgeteringen[32]
För närvarande
rubrik 3, avdelning 18 – Inrikes frågor Framtida
flerårig budgetram: Rubrik 3 (Säkerhet och medborgarskap) – ”Inre säkerhet” Typ av förslag eller initiativ þ Ny åtgärd (budgeten för inrikes frågor för perioden
2014–2020) ¨ Ny åtgärd som
bygger på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[33] ¨ Befintlig åtgärd vars genomförande förlängs i tiden ¨ Tidigare åtgärd
som omformas till eller ersätts av en ny
1.3.
Mål
1.3.1.
Fleråriga strategiska mål för kommissionen som
förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
Det slutliga
målet för politiken på området inrikes frågor är att skapa ett område utan inre
gränser där EU-medborgare och tredjelandsmedborgare kan resa in, röra sig, bo
och arbeta, föra med sig nya idéer, kapital, kunskap och innovation eller fylla
luckor på de nationella arbetsmarknaderna, i visshet om att deras rättigheter
tillvaratas fullt ut och att de kan leva i trygghet. Samarbete med länder
utanför EU och med internationella organisationer är avgörande för att detta
mål ska nås. Den ökande
betydelsen för politiken på området inrikes frågor bekräftas i
Stockholmsprogrammet och dess handlingsplan. Genomförandet av dessa är en
strategisk prioritering för unionen och gäller t.ex. migration (laglig
migration och integration, asyl, irreguljär migration och återvändande),
säkerhet (förebyggande och bekämpande av terrorism och organiserad brottslighet,
polissamarbete) och förvaltning av de yttre gränserna (bl.a. viseringspolitik)
samt den yttre dimensionen av politiken på dessa områden. Lissabonfördraget gör
det också möjligt för unionen att sätta ribban högre när det gäller att ta itu
med de problem som invånarna i området med frihet, säkerhet och rättvisa har i
sin vardag. De politiska prioriteringarna på området inrikes frågor, särskilt
integrationen av tredjelandsmedborgare, bör också ses mot bakgrund av de sju
flaggskeppsinitiativ som lades fram inom ramen för Europa 2020-strategin och
som ska hjälpa EU att övervinna den rådande finans- och ekonomikrisen och skapa
en smart, hållbar tillväxt för alla. Fonden för
inre säkerhet kommer att ge det finansiella stöd som behövs för att EU:s mål på
området inrikes frågor ska omsättas i konkreta resultat.
1.3.2.
Specifika mål eller verksamheter inom den
verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen som berörs
FONDEN
FÖR INRE SÄKERHET Instrument
för ekonomiskt stöd för polissamarbete, förebyggande och bekämpande av
brottslighet samt krishantering I linje med de
prioriteringar som fastställts i relevanta EU-strategier, program samt hot- och
riskbedömningar kommer instrumentet att bidra till följande specifika mål: a) Förebygga
och bekämpa gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet,
inklusive terrorism, samt stärka samordningen och samarbetet mellan
medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och tredjeländer, b) Förbättra
medlemsstaternas och unionens förmåga att effektivt hantera säkerhetsrelaterade
risker och kriser och förbereda sig för och skydda människor och kritisk
infrastruktur mot terroristattacker och andra säkerhetsrelaterade händelser. Nuvarande
verksamheter enligt den verksamhetsbaserade budgeteringen: 18.05 Instrumentet
för ekonomiskt stöd för yttre gränser och viseringar I linje med de
prioriteringar som fastställts i relevanta EU-strategier, program samt hot- och
riskbedömningar kommer instrumentet att bidra till följande specifika mål: a) Stödja
en gemensam viseringspolitik för att underlätta lagligt resande, säkra lika
behandling av tredjelandsmedborgare och hantera irreguljär migration. b) Stödja
gränsförvaltningen för att dels säkerställa en hög skyddsnivå vid de yttre
gränserna och dels en smidig passage av de yttre gränserna i enlighet med
Schengenregelverket. Nuvarande
verksamheter enligt den verksamhetsbaserade budgeteringen: 18.02 (vad beträffar fonden för yttre gränser).
1.3.3.
Verkan eller resultat som förväntas
Beskriv den verkan som
förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
befolkningen som berörs. Förslagets
effekter på de mottagare eller den del av befolkningen som berörs beskrivs
närmare i avsnitt 4.1.2 i konsekvensanalysen. Allmänt sett
kommer den förenkling som införs på alla nivåer i finansieringsprocessen och i
varje genomförandemetod att ha en klart gynnsam effekt på de processer genom
vilka det ekonomiska stödet förvaltas. Polissamarbete,
förebyggande och bekämpande av brottslighet samt krishantering De viktigaste
mottagarna av ekonomiskt stöd kommer att bli medlemsstaterna och deras
brottsbekämpande myndigheter samt eventuella andra myndigheter som
specialiserat sig på skydd av kritisk infrastruktur och krishantering, men vid
behov också relevanta internationella och icke-statliga organisationer (t.ex.
när det gäller förebyggande av brott, bekämpande av radikalisering och
människohandel). Den målgrupp
som gynnas av förändringarna omfattar hela befolkningen.
De viktigaste framstegen kommer att vara 1) en ökad administrativ och operativ
kapacitet i medlemsstaterna att upptäcka och framgångsrikt beivra
gränsöverskridande, allvarlig och organiserad brottslighet, inklusive
terrorism, i syfte att minska säkerhetsrelaterade hot som härrör från sådan
brottslighet, och 2) en starkare europeisk förmåga till återhämtning efter
kriser och katastrofer på grund av en mer enhetlig EU-politik för riskhantering
som dels kopplar hot och riskbedömningar till beslutsfattandet och dels en mer
effektiv och samordnad EU-insats för att möta krisen som samlar befintlig
kapacitet och sakkunskap. Ett viktigt framsteg är också att medlemsstaterna får
ökad kapacitet att förebygga, förbereda och skydda människor och kritisk
infrastruktur mot terroristattacker och andra allvarliga säkerhetsrelaterade
hot. Yttre
gränser och viseringar
De viktigaste mottagarna av det ekonomiska stödet för gränser och viseringar
kommer att bli de tjänster som genomför EU:s regelverk, kodexen om
Schengengränserna och viseringskodexen i medlemsstaterna: gränsvakter, polis
och konsulära tjänster. Den målgrupp som gynnas av förändringarna är resande –
dvs. alla personer som reser in i unionen via dess yttre gränser. Resultaten
kommer att omfatta bättre möjligheter för dessa tjänster 1) att övervaka
gränserna och samarbeta med andra brottsbekämpande myndigheter inom ramen för
det europeiska övervakningssystemet (Eurosur), 2) att hantera
migrationsströmmar vid konsulat (viseringsansökningar) och 3) att förbättra
hanteringen av passagerarflödena vid gränsövergångar, vilket dels garanterar en
hög och enhetlig skyddsnivå i samarbete med andra brottsbekämpande myndigheter
och dels att gränserna passeras smidigt i enlighet med gemenskapens regelverk
och principerna om rättvis behandling och värdighet. Ett viktigt specifikt
resultat kommer att vara införandet av två nya europeiska it-system om
tredjelandsmedborgares rörelser över gränserna (ett EU-system för in- och
utresa och ett program för EU-registrerade resenärer).
1.3.4.
Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan
Ange vilka indikatorer
som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs. På grund av
behovet av att föra en politisk dialog innan de nationella programmen
fastställs är det inte möjligt att på det här stadiet slutgiltigt fastställa
den uppsättning indikatorer som kommer att användas för att mäta hur de
ovannämnda specifika målen uppnås. - Vad gäller polissamarbete
samt förebyggande och bekämpande av brottslighet, skulle indikatorerna
inbegripa antalet gemensamma gränsöverskridande transaktioner och antalet
dokument och evenemang som organiseras avseende bästa praxis. Indikatorer för krishantering
och skydd av kritisk infrastruktur skulle omfatta antalet verktyg som införs
och/eller uppgraderas för att underlätta skyddet av kritisk infrastruktur i
medlemsstaterna inom näringslivets samtliga sektorer och antalet hot- och
riskbedömningar som utarbetas på EU-nivå. - På området gränser
och viseringar skulle indikatorerna omfatta antalet konsulat som utrustas,
säkras och/eller förstärks för att säkerställa effektiv behandling av
viseringsansökningar och tillhandahålla viseringssökande tjänster av hög
kvalitet samt utveckling av utrustning för gränskontroll och gripande av
irreguljära tredjelandsmedborgare vid de yttre gränserna i överensstämmelse med
risken vid det berörda avsnittet av den yttre gränsen. Resultatindikatorer
kommer att mäta ökningen av gränssäkerhet, ökad kapacitet att utfärda
viseringar och ökad kapacitet att på ett tryggt och smidigt sätt hantera
trafiken av resande som passerar gränserna.
1.4.
Motivering till förslaget eller initiativet
1.4.1.
Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt
EU kommer att
fortsätta att ställas inför stora utmaningar på området inrikes frågor under
perioden 2014–2020. Att slå vakt
om en trygg och säker miljö är nödvändigt och främjar ekonomisk, kulturell och
social tillväxt i EU. EU kan spela en avgörande roll genom att ta itu med hot i
form av allvarlig och organiserad brottslighet, it-brottslighet eller terrorism
och genom att säkerställa förvaltningen av EU:s yttre gränser eller genom att
reagera snabbt på framväxande kriser till följd av katastrofer orsakade av
människor eller naturkatastrofer. I globaliseringens tidevarv, då hoten ökar
och alltmer har en gränsöverskridande dimension, kan ingen medlemsstat agera
effektivt på egen hand. Ett enhetligt och allsidigt europeiskt agerande krävs
för att de brottsbekämpande myndigheterna ska kunna fungera effektivt över
gränserna och i olika jurisdiktioner. Samarbete med
länder utanför EU och internationella organisationer är avgörande för att uppnå
dessa mål. Den senaste tidens händelser i norra Afrika har visat hur viktigt
det är att EU har en övergripande och samordnad strategi när det gäller
migration, gränser och säkerhet. Den allt viktigare yttre dimensionen av EU:s
politik på området inrikes frågor måste därför stärkas, i full överensstämmelse
med EU:s utrikespolitik.
1.4.2.
Mervärdet av en åtgärd på unionsnivå
Hanteringen av
migrationsströmmar och säkerhetshot är utmaningar som inte kan hanteras av
medlemsstaterna själva. Dessa är områden där ett utnyttjande av EU:s budget
medför ett uppenbart mervärde. Vissa
medlemsstaterna bär en tung börda på grund av sitt geografiska läge och längden
på de yttre EU-gränser de måste förvalta. Avskaffandet av de inre
gränskontrollerna måste åtföljas av gemensamma åtgärder för effektiv kontroll
och övervakning av unionens yttre gränser. Principen om solidaritet och rättvis
ansvarsdelning mellan medlemsstaterna står därför i centrum för den gemensamma
politiken för asyl, invandring och yttre gränser. EU:s budget gör det möjligt
att ta itu med de ekonomiska konsekvenserna av denna princip. På säkerhetens
område är grov och organiserad brottslighet, terrorism och andra
säkerhetsrelaterade hot allt mer gränsöverskridande till sin karaktär. Gränsöverskridande
samarbete och samordning mellan brottsbekämpande myndigheter är avgörande för
att framgångsrikt förhindra och bekämpa dessa brott, t.ex. genom
informationsutbyte, gemensamma utredningar, driftskompatibel teknik samt
gemensamma risk- och hotbedömningar. Hanteringen av
migrationsströmmar, förvaltningen av EU:s yttre gränser och EU:s säkerhet
kräver att medlemsstaterna har betydande resurser och kapacitet. Bättre
operativt samarbete och samordning som omfattar sammanslagning av resurser
t.ex. när det gäller utbildning och utrustning leder till stordriftsfördelar
och synergier, vilket garanterar en effektivare användning av offentliga medel
och ökar solidariteten, det ömsesidiga förtroendet och det delade ansvaret för
EU:s gemensamma politik mellan medlemsstaterna. Detta är särskilt relevant på
området säkerhet, där ekonomiskt stöd för alla former av gränsöverskridande
gemensamma insatser är av största vikt för att förbättra samarbetet mellan
polis, tull, gränsbevakning och rättsliga myndigheter. När det gäller
den yttre dimensionen av politikområdet inrikes frågor står det klart att
antagandet av åtgärder och sammanslagningen av resurser på EU-nivå avsevärt
kommer att öka det EU-inflytande som krävs för att övertyga tredjeländer att
samarbeta med EU i dessa migrations- och säkerhetsrelaterade frågor som främst
är av intresse för EU och medlemsstaterna. EU:s rätt att
agera på inrikesfrågornas område härrör från avdelning V ”Ett område med
frihet, säkerhet och rättvisa” i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
(EUF-fördraget), särskilt artiklarna 77.2, 78.2, 79.2 och 79.4, 82.1, 84 och
87.2. Samarbete med tredjeländer och internationella organisationer omfattas av
artikel 212.3 i EUF-fördraget. Förslagen iakttar subsidiaritetsprincipen
eftersom huvuddelen av finansieringen kommer att genomföras i enlighet med
principen om delad förvaltning och med iakttagande av medlemsstaternas
behörighet.
1.4.3.
Huvudsakliga erfarenheter från liknande försök
eller åtgärder
Även om de
nuvarande finansieringsinstrumenten på området inrikes frågor allmänt anses
uppnå sina mål och fungera effektivt visar erfarenheterna från
halvtidsöversynen och samrådet med berörda parter att det finns ett behov av
följande åtgärder: – Förenkla och rationalisera de framtida instrumenten på området inrikes
frågor genom att minska antalet finansieringsprogram
till två genom inrättandet av en asyl- och migrationsfond och en fond för inre
säkerhet. Detta ger EU möjlighet att använda sina instrument mer strategiskt på
ett sätt som bättre tillgodoser EU:s politiska prioriteringar och behov. – Stärka EU:s roll som global aktör bl.a. genom
att låta de blivande fonderna omfatta en extern dimension för att EU ska kunna
lyfta fram den yttre dimensionen i politiken för inrikes frågor. – Om möjligt prioritera delad förvaltning hellre än centraliserad
förvaltning för undvika onödig byråkrati. – Anlägga ett mer resultatinriktat synsätt på delad förvaltning genom att gå över till flerårig programplanering med en politisk
dialog på hög nivå som garanterar att medlemsstaternas nationella program
ligger fullständigt i linje med EU:s politiska mål och prioriteringar och är
inriktad på att uppnå resultat. – Förbättra den centraliserade förvaltningen så att det finns en rad
olika verktyg för politiskt motiverade åtgärder, bl.a.
stöd för gränsöverskridande åtgärder, särskilt innovativa åtgärder och åtgärder
i och i förhållande till tredjeländer (extern dimension) samt nödåtgärder,
undersökningar och evenemang. – Fastställa en gemensam rättslig ram med en
gemensam uppsättning regler för programplanering, rapportering, ekonomisk
förvaltning och kontroller som i möjligaste mån motsvarar dem som gäller för
övriga EU-fonder som förvaltas genom delad förvaltning, för att skapa bättre
förståelse för reglerna hos samtliga berörda parter och för att säkerställa en
hög grad av enhetlighet och konsekvens. – Tillhandahålla snabba och effektiva insatser i nödsituationer och
utforma fonderna på ett sådant sätt att EU kan reagera på ett ändamålsenligt
sätt i hastigt föränderliga situationer. – Ge byråerna med ansvar för inrikes frågor en viktigare roll, för att främja det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna och
genom att anförtro dem genomförandet av särskilda åtgärder, samtidigt som man
slår vakt om en tillräcklig politisk kontroll av byråernas verksamhet. Närmare
upplysningar finns i konsekvensanalysen och i motiveringen till varje
förordning.
1.4.4.
Förenlighet med andra finansieringsformer och
eventuella synergieffekter
Ett antal
andra EU-instrument kommer att ge stöd till verksamheter som kompletterar de
verksamheter som kommer att finansieras inom ramen för asyl- och
migrationsfonden och fonden för inre säkerhet: Skiljelinjen
mellan fonden för inre säkerhet och det finansiella instrumentet för
civilskydd kommer att finnas kvar såsom beskrivs i artikel 3 i det
nuvarande Cips-programmet: Naturkatastrofer och oavsiktliga katastrofer
orsakade av människan faller under civilskyddet (olyckor), medan avsiktliga
katastrofer orsakade av människan är relevanta ur säkerhetssynpunkt och därför
kommer att få stöd från fonden för inre säkerhet. Terroristattacker
eller andra säkerhetsrelaterade incidenter kommer fortsatt att falla utanför
tillämpningsområdet för EU:s solidaritetsfond. Den exakta räckvidden och
omfattningen av artikel 222 i EUF-fördraget (solidaritetsklausulen) när det
gäller stöd till medlemsstater som är föremål för en terroristattack eller
drabbas av naturkatastrofer och katastrofer orsakade av människan är inte
heller klar, eftersom det förutsätter ett formellt antagande av genomförandebestämmelser
som inte ens har föreslagits ännu. Möjligheten att bevilja bistånd vid
nödsituationer vid en större terroristattack eller andra säkerhetsrelaterade
händelser ska därför stödjas av fonden för inre säkerhet. Klyftan mellan
säkerhetsforskning inom ramen för Horisont 2020-programmet och den
praktiska tillämpningen av resultaten av sådan forskning kommer att
överbryggas, eftersom fonden för inre säkerhet kommer att omfatta särskilda mål
och stödberättigande åtgärder för att möjliggöra finansiering av testning och
validering av forskningsresultat (”prototyper”) med tanke på praktisk
serietillämpning (”förkommersiell upphandling”). Det framtida programmet
för rättsliga frågor kommer att vara nära knutet till och komplettera
fonden för inre säkerhet, särskilt dess straffrättsliga komponent, men det är
mer inriktat på rättsligt samarbete, harmonisering av förfaranden och
ömsesidigt erkännande, vilket i praktiken hindrar större överlappningar. Den yttre
dimensionen av fonden för inre säkerhet kommer att stödja åtgärder i och i
förhållande till tredjeländer, vilken främst beaktar EU:s intressen och mål,
har en direkt inverkan på EU och dess medlemsstater och garanterar kontinuitet
med insatser som genomförs på EU:s territorium. Denna finansiering kommer att
utformas och genomföras i samstämmighet med EU:s yttre åtgärder och
utrikespolitik. Syftet är inte att stödja åtgärder som är utvecklingsinriktade,
och stödet ska om möjligt komplettera det ekonomiska stöd som ges via
instrument för bistånd till tredjeländer. I detta sammanhang kommer det tematiska
programmet för migration och asyl och stabilitetsinstrumentet att vara av
särskilt intresse för området inrikes frågor. Medan instrument för bistånd till
tredjeländer antingen stödjer de mottagande ländernas utvecklingsbehov eller
EU:s allmänna politiska intressen i strategiska partnerländer kommer fonderna
för inrikes frågor att stödja specifika åtgärder i tredjeländer som tjänar EU:s
migrationspolitik och EU:s mål när det gäller inre säkerhet. De kommer därför
att fylla ett särskilt tomrum och bidra till att komplettera den uppsättning
redskap som står till EU:s förfogande.
1.5.
Tid under vilken åtgärden kommer att pågå
respektive påverka resursanvändningen
þ Förslag eller initiativ som pågår under
begränsad tid –
þ Förslaget eller initiativet ska gälla från den 1 januari 2014
till den 31 december 2020. –
þ Det påverkar resursanvändningen från 2014 till 2023. ¨ Förslag eller initiativ som pågår under
en obegränsad tid –
Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ, beräknas genomförandetakten
nå en stabil nivå.
1.6.
Planerad metod för genomförandet[34]
þDirekt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen þ Indirekt centraliserad förvaltning genom
delegering till –
þ genomförandeorgan –
þ byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[35] –
þ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts
uppgifter som faller inom offentlig förvaltning –
¨ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
budgetförordningen þ Delad förvaltning med medlemsstaterna þDecentraliserad förvaltning med tredjeländer þ Gemensam förvaltning med internationella
organisationer (ange vilka) Vid fler än en metod,
ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”. Anmärkningar Förslagen
kommer huvudsakligen att genomföras genom delad förvaltning med fleråriga
nationella program. De mål som ska
uppnås enligt nationella program kommer att kompletteras med ”unionsåtgärder”
och en mekanism för snabba insatser för att hantera nödsituationer. Dessa
kommer främst att bestå av bidrag och upphandling inom ramen för centraliserad
direkt förvaltning och kommer att omfatta åtgärder i och i förhållande till
tredjeländer. Man kommer att
använda alla tänkbara medel för att undvika fragmentering genom att koncentrera
resurserna på ett begränsat antal mål på unionsnivå och genom att utnyttja
sakkunskapen hos nyckelaktörer, där så är lämpligt på grundval av partnerskapsavtal
och ramavtal. Tekniskt
bistånd på kommissionens initiativ kommer att genomföras genom direkt central
förvaltning. De länder som
är associerade till tillämpningen, genomförandet och utvecklingen av
Schengenregelverket kommer också att delta i de båda instrumenten inom fonden
för inre säkerhet som innebär en utveckling av Schengenregelverket
(instrumenten för gränsförvaltning och visering och polissamarbete) som om de
vore medlemsstater mot bakgrund av avtalen om associering till Schengenregelverket.
De kommer att delta i instrumenten i enlighet med bestämmelserna i
förordningen, genomföra sina egna fleråriga nationella program och ha möjlighet
att ansöka om finansiering inom ramen för unionens åtgärder osv. På samma sätt
som inom ramen för fonden för yttre gränser kommer särskilda arrangemang att
vidtas för att fastställa de kompletterande regler som behövs för dessa länders
deltagande (regler som följer av budgetförordningen, dess
genomförandebestämmelser och fördragen, inbegripet revisionsrättens
revisionsbefogenheter). Eftersom dessa stater kommer att bidra till EU:s budget
för de två instrumenten i proportion till sin BNP kommer arrangemangen även att
fastställa storleken på bidragen från dessa stater som ett led i
ansvarsdelningen i samband med förvaltningen av Schengensamarbetet, och detta
oavsett storleken på de anslag de tilldelas inom ramen för instrumenten. För
närvarande är de associerade staterna Norge, Island, Schweiz och Liechtenstein.
2.
FÖRVALTNING
2.1.
Bestämmelser om uppföljning och rapportering
Ange intervall och
andra villkor för sådana åtgärder För delad
förvaltning föreslås en enhetlig och effektiv ram för
rapportering, övervakning och utvärdering. För varje nationellt program kommer
medlemsstaterna att uppmanas att inrätta en övervakningskommitté som
kommissionen kan delta i. Medlemsstaterna
ska årligen rapportera om genomförandet av det fleråriga programmet. Dessa
rapporter är en förutsättning för årliga betalningar. Som underlag för
halvtidsöversynen kommer de 2017 att uppmanas att lämna ytterligare
upplysningar om vilka framsteg som gjorts för att uppnå dessa mål. Ett liknande
förfarande kommer att genomföras 2019 för att vid behov möjliggöra anpassningar
under det sista budgetåret (2020). Till stöd för
utvecklandet av en utvärderingsbaserad kultur på området inrikes frågor kommer
fonderna att ha en gemensam ram för övervakning och utvärdering med breda
policyrelaterade indikatorer som betonar fondernas resultatinriktade ansats och
den viktiga roll de skulle kunna spela i den policymix där målet är att skapa
ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Dessa indikatorer avser den
effekt som fonderna skulle kunna ha: utvecklandet av en gemensam kultur på
gränssäkerhetens, polissamarbetets och krishanteringens område, effektivare
hantering av migrationsströmmarna till EU, rättvis och lika behandling av
tredjelandsmedborgare, solidaritet och samarbete mellan medlemsstater vid
hanteringen av frågor som rör migration och inre säkerhet och en gemensam
EU-strategi såväl på migrationens som säkerhetens område gentemot tredjeländer. För att
säkerställa korrekt tillämpning av utvärderingsprinciperna och med beaktande av
de praktiska erfarenheterna av utvärderingar i medlemsstaterna inom ramen för
den nuvarande EU-finansieringen på området inrikes frågor kommer kommissionen
och medlemsstaterna att samarbeta för att utveckla en gemensam ram för
övervakning och utvärdering, bl.a. genom att fastställa mallar och gemensamma
utfalls- och resultatindikatorer. Alla åtgärder
kommer att fastställas i början av programperioden, vilket ger medlemsstaterna
möjlighet att införa rapporterings- och utvärderingssystem på grundval av
överenskomna krav och principer. För att minska
den administrativa bördan och säkerställa synergier mellan rapportering och utvärdering
kommer den information som behövs för utvärderingsrapporterna att bygga på och
komplettera den information som medlemsstaterna lämnar i sina årliga rapporter
om genomförandet av de nationella programmen. Under 2018
kommer kommissionen också att lämna in en rapport om halvtidsöversynen av de
nationella programmen. Mer allmänt kommer kommissionen att lämna in en preliminär rapport om
genomförandet av fonderna senast den 30 juni 2018 och en efterföljande utvärderingsrapport
senast den 30 juni 2024, som täcker hela genomförandet (dvs. inte endast
nationella program inom delad förvaltning).
2.2.
Administrations- och kontrollsystem
2.2.1.
Risker som identifierats
GD Inrikes
frågor inte har stött på betydande risker för fel i sina utgiftsprogram. Detta
bekräftas av att det upprepade gånger inte har konstaterats några påtagliga
resultat i revisionsrättens årsrapporter och av att den kvarstående
felfrekvensen legat under 2 % under de senaste åren i de årliga
verksamhetsrapporterna från GD Inrikes frågor (tidigare GD Rättsliga och
inrikes frågor). Vid delad
förvaltning kan de vanligaste riskerna i samband med
genomförandet av de nuvarande programmen indelas i tre kategorier: – Risk för ineffektiv eller otillräckligt riktad användning av medel. – Fel som beror på komplicerade regler och brister i förvaltnings- och
kontrollsystemen. – Ineffektiv användning av administrativa resurser (bristande
proportionalitet i kraven). Det är också
värt att nämna särskilda faktorer rörande systemet med fyra fonder i det
allmänna programmet ”Solidaritet och hantering av migrationsströmmar”. – Systemet med årliga program säkerställer att slutbetalningar görs
regelbundet på grundval av attesterade och reviderade utgifter. Den
stödberättigande perioden för de årliga programmen har dock inget samband med
EU:s budgetår och kontrollkedjan är därför inte helt tillfredsställande, trots
det mycket tunga systemet. – Kommissionen fastställer de detaljerade reglerna för stödberättigande.
Detta garanterar i princip homogenitet i de utgifter som finansieras. Det skapar
dock även en onödig arbetsbelastning för de nationella myndigheterna och
kommissionen och ökar risken för fel från stödmottagare och/eller medlemsstater
därför att EU:s regler misstolkas. – De nuvarande förvaltnings- och kontrollsystemen påminner mycket om dem
som tillämpas för strukturfondernas del. De uppvisar dock smärre skillnader,
särskilt i kedjan av ansvar mellan attesterande myndigheter och
revisionsmyndigheter. Detta skapar förvirring i medlemsstaterna, särskilt när
myndigheterna arbetar med bägge fondtyperna. Det ökar också risken för fel och
kräver mer intensiv övervakning. Dessa faktorer
kommer att ändras avsevärt genom detta förslag: – Förvaltnings- och kontrollsystemen kommer att följa de allmänna krav
som anges i GSR-fonderna och fullt ut uppfylla de nya kraven i den nya
budgetförordningen: De tre myndigheterna kommer att ersättas av två (den
ansvariga myndigheten och revisionsmyndigheten), vars roller klargörs för att
ge bättre garantier. – Flerårig programplanering kommer tillsammans med årlig
räkenskapsavslutning på grundval av den ansvariga myndighetens utbetalningar
att anpassa perioderna för stödberättigande till kommissionens årsredovisning,
utan att den administrativa bördan blir tyngre jämfört med det nuvarande
systemet. – Kontroller på plats kommer att genomföras som ett led i kontrollen på
den första nivån, dvs. av den ansvariga myndigheten, och kommer att stödja den
årliga förvaltningsförklaringen. – Förtydligande och förenkling av reglerna för stödberättigande samt en
harmonisering med andra EU-instrument för ekonomiskt stöd kommer att minska
antalet fel som görs av stödmottagare som får stöd från olika källor. Dessa
reglerna för stödberättigande kommer, med undantag för viss grundläggande
principer, att fastställas på nationell nivå, i likhet med dem som gäller för
GSR-fonderna. – Användningen av förenklade kostnadsalternativ uppmuntras, särskilt i
fråga om små bidrag. Vid centraliserad
förvaltning är de största riskerna följande: – Risken för bristande överensstämmelse mellan de projekt som tagits emot
och GD Inrikes frågors politiska prioriteringar. – Risken för dålig kvalitet på utvalda projekt och bristfälligt tekniskt
genomförande av projektet, vilket försvagar programmets effekt på grund av
oändamålsenliga urvalsförfaranden, bristande sakkunskap eller otillräcklig
övervakning. – Risken för ineffektiv eller oekonomisk användning av tilldelade medel,
både vad gäller bidrag (komplicerat att ersätta faktiska stödberättigande
kostnader i kombination med begränsade möjligheter att administrativt
kontrollera stödberättigande kostnader) och vad gäller upphandling (ibland
otillräckliga möjligheter att jämföra prisanbud på grund av ett begränsat antal
ekonomiska aktörer som har den specialkunskap som krävs). – Risken för att (särskilt) mindre organisationer saknar tillräcklig
kapacitet att effektivt kontrollera utgifter samt säkerställa öppenhet när det
gäller de transaktioner som utförs. – Risken vad gäller kommissionens anseende, om bedrägeri eller brottslig
verksamhet upptäcks. Endast partiella garantier kan uppnås med hjälp av tredje
parters interna kontrollsystem på grund av det förhållandevis stora antal
heterogena avtalsparter och stödmottagare, som var och en har sitt eget
kontrollsystem, som ofta är ganska litet. De flesta av
dessa risker förväntas kunna reduceras tack vare mer målinriktade förslag och
användningen av förenklade inslag i den nya budgetförordningen.
2.2.2.
Planerade kontrollmetoder
Delad
förvaltning: På
medlemsstatsnivå innebär den föreslagna strukturen för
förvaltnings- och kontrollsystemen en utveckling av strukturen för perioden
2007–2013, och de flesta uppgifterna från den nuvarande perioden bibehålls,
bl.a. administrativa kontroller och kontroller på plats, revisioner av
förvaltnings- och kontrollsystemen och revisioner av verksamheter.
Ordningsföljden för dessa funktioner ändras icke desto mindre för att
kontroller på plats tydligt ska vara den ansvariga myndighetens uppgift som ett
led i förberedelserna inför den årliga räkenskapsavslutningen. För att stärka
redovisningsskyldigheten skulle de ansvariga myndigheterna ackrediteras av ett
nationellt ackrediteringsorgan med ansvar för den löpande övervakningen av dem.
En struktur med färre myndigheter – ingen attesterande myndighet och färre
fonder – väntas minska den administrativa bördan och öka möjligheterna att
bygga upp en större administrativ kapacitet, men också att uppnå en tydligare
ansvarsdelning. Det finns för
närvarande ingen tillgänglig uppskattning av kostnaderna för kontrollerna vid
delad förvaltning på området inrikes frågor. De enda uppskattningar som finns
tillgängliga gäller Eruf och Sammanhållningsfonden, där kostnaderna för
kontrollverksamheten (på nationell nivå, exklusive kommissionens kostnader)
beräknas till ca 2 % av de samlade medel som förvaltas under perioden 2007–2013.
Dessa kostnader avser följande kontrollområden: 1 % härrör från nationell
samordning och förberedelse av programmen, 82 % avser programförvaltning,
4 % avser attestering och 13 % revision. Följande
förslag kommer att leda till ökade kostnader för kontroll: – Inrättande och drift av ett ackrediteringsorgan och rent allmänt
ändringen av systemet. – Inlämnande av en förvaltningsförklaring, som åtföljer årsräkenskaperna.
– Den ansvariga myndighetens kontroller på plats. – Behovet av ytterligare revisioner från revisionsmyndigheternas sida i
samband med granskningen av förvaltningsförklaringen. Det finns dock
även förslag som kommer att leda till minskade kostnader för kontroll: – Det kommer inte längre att finnas några attesterande myndigheter. Även
om deras uppgifter delvis kommer att föras över till den ansvariga myndigheten,
kommer det att ge medlemsstaterna möjlighet att spara en betydande del av de
kostnader som avser attestering tack vare effektivare förvaltning, minskat
samordningsbehov och mindre omfattande revisioner. – De kontroller som revisionsmyndigheten ska utföra kommer att inriktas
mer på förnyad kontroll (av ett utdrag av) av den administrativa kontrollen och
kontrollerna på plats, som på den första nivån utförs av den ansvariga
myndigheten. Detta kommer att påskynda den kontradiktoriska processen och
garantera att samtliga nödvändiga kontroller görs innan årsräkenskaperna lämnas
in. – Användningen av förenklade kostnader kommer att minska de
administrativa kostnaderna och den administrativa bördan på alla nivåer, både
för myndigheter och stödmottagare. – Den årliga räkenskapsavslutningen och begränsningen av fristen för
kontroll av överensstämmelsen till 36 månader kommer att förkorta den period
under vilken offentliga myndigheter och stödmottagare ska arkivera handlingar
för kontrolländamål. – Införandet av elektronisk kommunikation mellan kommissionen och
medlemsstaterna kommer att bli obligatoriskt. Härtill kommer
de förenklingar som förtecknas i punkt 2.2.1, som också kommer att bidra till
att minska stödmottagarnas administrativa börda och således samtidigt innebär
att felrisken och den administrativa bördan minskar. Därför
förväntas det på det hela taget att dessa förslag snarare ska leda till att
kostnaderna för kontroll omfördelas än att de ökar eller minskar. Det förväntas
dock att omfördelningen av kostnader (mellan uppgifter och genom de
proportionerliga kontrollstrategierna även mellan medlemsstater och program)
kommer att möjliggöra effektivare riskbegränsning och en bättre och snabbare kontrollkedja. På
kommissionsnivå väntas kostnaderna för förvaltning och
kontroll vid delad förvaltning inte minska under den tidigare hälften av
programperioden. Detta beror för det första på att det belopp och de
politikområden som berörs av delad förvaltning kommer att bli mer omfattande
jämfört med den nuvarande perioden. Enbart upprätthållandet av samma resursnivå
kräver därför att effektiviteten ökar. Dessutom kommer de första åren att
kännetecknas av att det är många viktiga uppgifter som ska utföras: Programmen
för 2007–2013 ska avslutas (de sista avslutande rapporterna ska föreligga
senast den 31 mars 2016), det ska föras politiska dialoger och de fleråriga
nationella programmen för 2014–2020 ska godkännas, och nya system för
räkenskapsavslutning ska införas. Under periodens senare hälft kommer
eventuella tillgängliga resurser att användas till att förbättra utvärderingen
och övervakningen. Centraliserad
förvaltning I fråga om
centraliserad förvaltning kommer kommissionen att fortsätta tillämpa sitt nuvarande
kontrollsystem, som består av följande byggstenar: De operativa direktoratens
kontroll av verksamheter, budget- och kontrollenhetens förhandskontroll,
kommittén för intern upphandling, efterhandskontrollen av bidrag eller
revisioner som utförs av den interna revisionsfunktionen och/eller den interna
revisionstjänsten. Sektorn för efterhandskontroll tillämpar en
”detektionsstrategi” som ska avslöja maximalt med oegentligheter för
återvinning av felaktigt utbetalda belopp. På grundval av denna strategi
genomförs revisionerna utifrån ett urval av projekt som nästan helt och hållet
väljs ut efter en riskanalys. Tack vare
denna kombination av förhands- och efterhandskontroller samt administrativ
kontroll och kontroller på plats har den mätbara genomsnittliga kvarstående
felfrekvensen under de senaste åren understigit 2 %. Därför anses det interna
kontrollsystemet och kostnaderna för detta vara tillräckligt för att GD Inrikes
frågor ska kunna nå målet om en låg felfrekvens. Inom denna ram
kommer dock GD Inrikes frågor att fortsätta utforska möjligheterna att
förbättra förvaltningen och genomföra ytterligare förenklingar. Framför allt
kommer alla möjligheter till förenkling som den nya budgetförordningen erbjuder
att utnyttjas i största möjliga utsträckning, eftersom det förväntas att de
kommer att bidra till att minska den administrativa bördan för stödmottagarna
och därmed samtidigt innebär att felfrekvensen och den administrativa bördan
minskar för kommissionen. Nya områden Förslagen
omfattar nya områden för EU-finansiering på området inrikes frågor; det kan
t.ex. röra sig om att bättre utnyttja den expertis som finns i EU-byråerna,
utveckla den yttre dimensionen och förstärka nödmekanismerna.
Detta kommer att kräva att GD Inrikes frågor tar i bruk nya förvaltnings- och
kontrollmetoder.
Det har ännu inte slagits fast hur stora belopp som ska anslås för dessa nya
områden, men de blir sannolikt inte särskilt stora jämfört med den totala
budgeten för inrikes frågor. Det är dock mycket viktigt att åstadkomma interna
medel och arbetsmetoder för att genomföra dessa nya uppgifter snarast möjligt
inom perioden, med full hänsyn tagen till principerna om sund ekonomisk
förvaltning. Analysen ovan
visar tydligt att mer personal behövs för att genomföra den ökade budgeten för
GD Inrikes frågor, trots alla förenklingar som införs.
Personalbehoven ska täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har
avdelats för att förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av
personal inom generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare
resurser som kan tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i
den årliga anslagstilldelningen och mot bakgrund av rådande begränsningar i
fråga om budgetmedel.
2.3.
Åtgärder för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter
Beskriv förebyggande
åtgärder (befintliga eller planerade) Utöver att
tillämpa alla föreskrivna kontrollmekanismer kommer GD Inrikes frågor att
utarbeta en strategi för bedrägeribekämpning i linje med kommissionens nya
strategi mot bedrägerier som antogs den 24 juni 20011. Målet är att bl.a. se
till att alla de interna kontroller som gäller bekämpning av bedrägerier är
helt i linje med kommissionens strategi och att riskhanteringsstrategin är
anpassad för att identifiera riskområden för bedrägeri och innefattar
verkningsfulla påföljder. Vid behov kommer nätverksgrupper och ändamålsenliga
it-verktyg att införas för analys av fall av bedrägerier i samband med de
fonder som ska inrättas. I fråga om
delad förvaltning anges det tydligt i kommissionens strategi att
medlemsstaterna i kommissionens förslag till förordningar för 2014–2020
uppmanas att införa bestämmelser om bedrägeribekämpning som är effektiva och
står i proportion till de risker för bedrägeri som konstaterats. Det aktuella förslaget
omfattar i artikel 5 a ett klart och tydligt krav på att medlemsstaterna ska
förebygga, spåra och korrigera oriktigheter och rapportera dem till
kommissionen. Närmare upplysningar om dessa skyldigheter kommer att finnas med
i de detaljerade reglerna om den ansvariga myndighetens uppgifter (jfr artikel
24.5 c). Dessutom
framgår det tydligt av artikel 41 hur medel som härrör från finansiella
korrigeringar som bygger på kommissionens eller revisionsrättens resultat ska
återanvändas.
3.
BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
3.1.
Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
· Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”) Redovisa de berörda
rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag Nummer || Diff[36] || från Efta-länder[37] || från kandidat-länder[38] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 3 || || Diff. || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ · Nya budgetrubriker som föreslås Redovisa de berörda
rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag Nummer Rubrik 3 || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder || från kandidat-länder || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 3 || 18 01 04 bb – Fonden för inre säkerhet – Polissamarbete och brottsbekämpning – Tekniskt bistånd || Icke-diff. anslag || NEJ || NEJ || JA || NEJ 3 || 18 02 bb - Fonden för inre säkerhet – Polissamarbete och brottsbekämpning || Diff. || NEJ || NEJ || JA || NEJ 3 || 18 01 04 bb – Fonden för inre säkerhet – Gränser och viseringar – Tekniskt bistånd || Icke-diff. anslag || NEJ || NEJ || JA || NEJ 3 || 18 02 bb - Fonden för inre säkerhet – Gränser och viseringar || Diff. || NEJ || NEJ || JA || NEJ || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Bidragen från tredjeländer avser fonden för inre
säkerhets båda delar. Kriterierna och metoden för att beräkna dessa
bidrag ska förhandlas mellan EU och de associerade staterna på grundval av ett
separat förfarande. Om man antar att liknande procentsatser som de
som för närvarande gäller för fonden för yttre gränser ska användas, skulle de
associerade staterna behöva bidra med ca 210 miljoner euro till den del som
gäller gränser och viseringar och med ca 50 miljoner euro till den del som
avser polissamarbete.
3.2.
Beräknad inverkan på utgifterna
3.2.1.
Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Rubrik i den fleråriga budgetramen: || Nummer 3 || Säkerhet och medborgarskap GD Inrikes frågor || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Efter 2020 || TOTALT Driftsanslag (i löpande priser) || || || || || || || || || 18 02 bb Fonden för inre säkerhet – Polissamarbete och brottsbekämpning || Åtaganden || (1a) || 135.076 || 143.047 || 151.283 || 159.791 || 168.578 || 177.653 || 187.022 || || 1,122.450 Betalningar || (2a) || 15.714 || 43.881 || 71.419 || 111.709 || 147.854 || 156.248 || 164.918 || 410.707 || 1,122.450 18 02 cc Fonden för inre säkerhet – Gränser och viseringar || Åtaganden || (1a) || 422.310 || 447.186 || 472.886 || 499.435 || 526.856 || 555.173 || 584.412 || - || 3,508.258 Betalningar || (2a) || 59.999 || 120.794 || 223.204 || 350.813 || 461.098 || 487.256 || 514.275 || 1,290.818 || 3,508.258 Administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa operativa program[39] || || || || || || || || || 18 01 04 bb Fonden för inre säkerhet – Polissamarbete och brottsbekämpning || || || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || 0.800 || || 5.600 18 01 04 cc Fonden för inre säkerhet – Gränser och viseringar || || || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || 1.700 || || 11.900 TOTALA anslag för GD Inrikes frågor || Åtaganden || =1+1a +3 || 559,886 || 592,733 || 626,669 || 661,726 || 697,934 || 735,326 || 773,934 || || 4.648,208 Betalningar || =2+2a +3 || 78,213 || 167,174 || 297,123 || 465,023 || 611,452 || 646,004 || 681,693 || 1.701,525 || 4.648,208 Rubrik i den fleråriga budgetramen: || 5 || ”Administrativa utgifter” Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Eftersom det vid
genomförandet av asyl- och migrationsfonden och fonden för inre säkerhet finns
gemensamma inslag, såsom en politisk dialog med var och en av medlemsstaterna
och mot bakgrund av att den interna organisationen i GD Inrikes frågor kan
komma att utvecklas för att säkerställa förvaltningen av de nya fonderna (samt
avslut av de program som för närvarande förvaltas) är det inte möjligt att dela
upp de administrativa utgifterna mellan asyl- och migrationsfonden och fonden
för inre säkerhet. Därför motsvarar
de belopp som avser rubrik 5 nedan de totala administrativa utgifter som anses
vara nödvändiga för att säkerställa generaldirektoratets förvaltning av de båda
fonderna och det finns inga samlade anslag. Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Efter 2020 || TOTALT GD: Inrikes frågor || Personalresurser || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || || 145.887 Övriga administrativa utgifter || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || || 1,157 GD Inrikes frågor TOTALT || Anslag || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || || 147.044 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (Summa åtaganden = summa betalningar) || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || || 147.044 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || || || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || || TOTALT TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Betalningar || || || || || || || || ||
3.2.2.
Beräknad inverkan på driftsanslagen
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk –
þ Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt
följande:
Politiken på området inrikes frågor genomförs främst genom delad förvaltning.
Utgiftsprioriteringarna fastställs på EU-nivå, medan den faktiska löpande
förvaltningen sköts av de ansvariga myndigheterna på nationell nivå. Gemensamma
resultatindikatorer och mål kommer att fastställas av kommissionen och de
ansvariga myndigheterna tillsammans som ett led i deras nationella program och
godkännas av kommissionen. Det är därför svårt att ange resultatmål innan
programmen har utarbetats, förhandlats fram och godkänts 2013–2014.
När det gäller centraliserad förvaltning är det inte heller möjligt för GD
Inrikes frågor att tillhandahålla en uttömmande förteckning över alla resultat
som ska uppnås med hjälp av ekonomiskt stöd från fonderna samt deras
genomsnittliga kostnader och antal på det sätt som krävs i detta avsnitt. Det
finns för närvarande inga statistiska verktyg som gör det möjligt att beräkna
trovärdiga genomsnittskostnader på grundval av de nuvarande programmen, och en
sådan exakt definition skulle strida mot principen om att det framtida
programmet bör ge en flexibilitet som möjliggör anpassning till de politiska
prioriteringarna under perioden 2014–2020. Detta gäller särskilt bistånd vid
nödsituationer och åtgärder i och i förhållande till tredjeländer. Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
tre decimaler) Mål- och resultatbeteck-ning ò || || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || TOTALT RESULTAT Typ[40] || Genom-snittliga kostna-der || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Antal || Kostnad || Totalt antal || Totala kostnad MÅL 1[41]… || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Delsumma mål 1 || || || || || || || || || || || || || || || || MÅL 2… || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Delsumma mål 2 || || || || || || || || || || || || || || || || TOTALA KOSTNADER || || || || || || || || || || || || || || || ||
3.2.3.
Beräknad inverkan på de administrativa anslagen
3.2.3.1.
Sammanfattning
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att administrativa anslag tas i
anspråk –
þ Förslaget/initiativet kräver att administrativa anslag tas i anspråk enligt
följande: Eftersom det vid
genomförandet av asyl- och migrationsfonden och fonden för inre säkerhet finns
gemensamma inslag, såsom en politisk dialog med var och en av medlemsstaterna
och mot bakgrund av att den interna organisationen i GD Inrikes frågor kan
komma att utvecklas för att säkerställa förvaltningen av de nya fonderna (samt
avslut av de program som för närvarande förvaltas) är det inte möjligt att dela
upp de administrativa utgifterna mellan asyl- och migrationsfonden och fonden
för inre säkerhet. Därför motsvarar
de belopp som avser rubrik 5 nedan de totala administrativa utgifter som anses
vara nödvändiga för att säkerställa generaldirektoratets förvaltning av de båda
fonderna och det finns inga samlade anslag. Miljoner euro
(avrundat till tre decimaler) för GD Inrikes frågor RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen[42] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT Personalresurser || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 20.841 || 145,887 Övriga administrativa utgifter || 0,156 || 0,159 || 0,162 || 0,165 || 0,168 || 0,172 || 0,175 || 1,157 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 20.997 || 21.000 || 21.003 || 21.006 || 21.009 || 21.013 || 21.016 || 147.044 Belopp utanför RUBRIK 5[43] i den fleråriga budgetramen[44] || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || TOTALT Personalresurser || 0.640 || 0.640 || 0.640 || 0.640 || 0.640 || 0.640 || 0.640 || 4.480 Övriga administrativa utgifter || 1.860 || 1.860 || 1.860 || 1.860 || 1.860 || 1.860 || 1.860 || 13.020 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 2.500 || 17.500 TOTALT || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt
3.2.3.2.
Beräknat personalbehov
–
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att personalresurser tas i anspråk –
þ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk enligt
följande: Belopp som används för år n är samma som för 2011. Eftersom det vid
genomförandet av asyl- och migrationsfonden och fonden för inre säkerhet finns
gemensamma inslag, såsom en politisk dialog med var och en av medlemsstaterna
och mot bakgrund av att den interna organisationen i GD Inrikes frågor kan
komma att utvecklas för att säkerställa förvaltningen av de nya fonderna (samt
avslut av de program som för närvarande förvaltas) är det inte möjligt att dela
upp de administrativa utgifterna mellan asyl- och migrationsfonden och fonden
för inre säkerhet. Därför motsvarar
de belopp som avser rubrik 5 nedan de totala administrativa utgifter som anses
vara nödvändiga för att säkerställa generaldirektoratets förvaltning av de båda
fonderna och det finns inga samlade anslag. Uppgifterna ska anges i heltal (eller med
högst en decimal) || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) i GD Inrikes frågor || || 18 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || 136 || XX 01 01 02 (vid delegationer) || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 15 || 18 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || || 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || || Extern personal (i heltidsekvivalenter)[45] || || 18 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || 16 || XX 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || 10 || [46] || - vid huvudkontoret[47] || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || 4 || - vid delegationerna || * || * || * || * || * || * || * || 18 01 04 cc[48] || - vid huvudkontoret[49] || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || 6 || - vid delegationerna || * || * || * || * || * || * || * || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || || 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || || Annan budgetrubrik 13 01 04 02 || || || || || || || || TOTALT || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt || Ej tillämpligt XX motsvarar det
politikområde eller den avdelning i budgeten som avses. Personalbehoven ska täckas med personal inom
generaldirektoratet som redan har avdelats för att förvalta åtgärden i fråga,
eller genom en omfördelning av personal inom generaldirektoratet, om så krävs
kompletterad med ytterligare resurser som kan tilldelas det förvaltande
generaldirektoratet som ett led i den årliga anslagstilldelningen och mot
bakgrund av rådande begränsningar i fråga om budgetmedel. Belopp och fördelning
kommer att justeras vid en eventuell externalisering till ett
genomförandeorgan. Beskrivning av
arbetsuppgifter: Tjänstemän och tillfälligt anställda vid huvudkontoret || De uppgifter som ska genomföras omfattar alla uppgifter som krävs vid förvaltningen av ett finansiellt program, såsom: - ge underlag för budgetförfarandet, - föra en politisk dialog med medlemsstaterna, - utarbeta årliga arbetsprogram/finansieringsbeslut, fastställa årliga prioriteringar och godkänna nationella program, - förvalta nationella program, anbuds- och förslagsinfordringar samt efterföljande urvalsförfaranden, - kommunicera med berörda aktörer (potentiella/faktiska stödmottagare, medlemsstater osv.), - utarbeta riktlinjer för medlemsstater, - förvalta projekt, såväl operativt som finansiellt, - genomföra kontroller, såsom beskrivs ovan (förhandskontroll, upphandlingskommittén, efterhandsrevision, internrevision, räkenskapsavslutning), - räkenskapsföring, - utveckla och hantera it-verktyg för förvaltning av bidrag och nationella program, - övervaka och rapportera om måluppfyllelse, bl.a. i årliga verksamhetsrapporter och i rapporter som utarbetas av en delegerad utanordnare. Extern personal || Uppgifterna motsvarar dem som utförs av tjänstemän och tillfälligt anställda, utom i fråga om uppgifter som inte kan utföras av extern personal. Personal vid delegationerna || EU-delegationerna ska ha tillräcklig expertis på området inrikes frågor så att de kan följa upp genomförandet av politiken på inrikesfrågornas område, särskilt dess yttre dimension. Denna expertis skulle kunna bestå av anställda vid Europeiska kommissionen eller vid Europeiska utrikestjänsten.
3.2.4.
Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
–
þ Förslaget/initiativet är förenligt med nästa fleråriga
budgetram. –
¨ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
rubriken i den fleråriga budgetramen. Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp. –
¨ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[50]. Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp.
3.2.5.
Bidrag från tredje part
–
Det ingår inga bidrag från tredje part i det
aktuella förslaget eller initiativet –
þ Förslaget innehåller bestämmelser om medfinansiering. Det är inte
möjligt att ange det exakta beloppet. I förordningen anges de högsta medfinansieringssatserna
uppdelade efter typ av åtgärder: Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Totalt Ange vilken extern organisation som bidrar till samfinansieringen || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || TOTALA anslag som tillförs genom medfinansiering || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt ||
3.3.
Beräknad inverkan på inkomsterna
–
þ Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens inkomstsida. –
¨ Förslaget/initiativet påverkar inkomsterna på följande sätt: –
¨ Påverkan på egna medel –
¨ Påverkan på ”diverse inkomster” Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Budgetrubrik i den årliga budgetens inkomstdel: || Disponibla anslag för det innevarande budgetåret || Förslagets eller initiativets inverkan på inkomsterna[51] År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många kolumner som behövs för att visa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) Artikel …………. || || || || || || || || Ange vilka budgetrubriker
i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
avsättas för särskilda ändamål. Ange med vilken metod
inverkan på inkomsterna har beräknats. [1] EUT C 115, 4.5.2010, s. 1. [2] KOM(2010) 673 slutlig. [3] KOM(2011) 248 slutlig. [4] KOM(2011) 561 slutlig. [5] KOM(2011) 680 slutlig. [6] KOM(2011) 500 slutlig. [7] Samrådsdokumenten och en rapport om resultaten av
samrådet finns på GD Inrikes frågors webbplats: http://ec.europa.eu/home-affairs/news/consulting_public/consulting_0020_en.htm
[8] Översyn av EU:s budget, (KOM(2010) 700, 19.10.2010. [9] Kommissionens förslag – förordning om finansiella
bestämmelser för unionens årliga budget (KOM(2010)815 slutlig, 22.12.2010).
Detta förslag utgör ett formellt återkallande från kommissionen av de tidigare
lagstiftningsförslagen KOM(2010) 71 slutlig och KOM(2010) 260 slutlig. [10] Enligt protokoll 5 till anslutningsfördraget för Litauen
bär EU de ytterligare kostnaderna för ordningen för genomförandet av
förordningen om införande av ett särskilt dokument för förenklad transitering
(FTD) och ett dokument för förenklad järnvägstransitering (FRTD) (EGT L 99,
17.4.2003, s. 8 och EUT L 99, 17.4.2003, s. 15), och ersätter Litauen för att
inte ålägga böter när landet utfärdar dessa dokument för ryska medborgare som
transiteras genom EU till och från Kaliningradområdet. [11] Bilaga om beräknade kostnader för systemen - KOM(2011) 680
slutlig. [12] EUT L 286, 1.11.2011, s. 1. [13] EUT C […], […], s. […]. [14] EUT C […], […], s. […]. [15] Rådets dok. 7120/10. [16] KOM(2010) 673 slutlig. [17] EUT L ….(ska ifyllas). [18] EUT L 144, 6.6.2007, s. 22. [19] EGT L 349, 25.11.2004, s. 1. [20] EUT ska ifyllas. [21] EUT L 236, 23.9.2003, s. 946. [22] EUT L 99, 17.4.2003, s. 8. [23] EUT L 99, 17.4.2003, s. 15. [24] KOM(2011) 559 slutlig. [25] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. [26] EUT L 144, 6.6.2007, s. 22 [27] EGT L 176, 10.7.1999, s. 31. [28] EUT L 53, 27.2.2008, s. 1. [29] EUT L 160, 18.6.2011, s. 19. [30] KOM(2011) 559 slutlig. [31] KOM(2011) 403 slutlig. [32] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB. [33] I den mening som avses i artikel 49.6 a respektive
49.6 b i budgetförordningen. [34] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [35] Organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen. [36] Diff. = Differentierade respektive icke-differentierade
anslag. [37] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen. [38] Kandidatländer och i förekommande fall potentiella
kandidatländer i västra Balkan. [39] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder. [40] Resultaten som ska anges är de produkter eller tjänster
som levererats (t.ex. antal studentutbyten som har finansierats eller antal
kilometer väg som har byggts). [41] Mål som redovisats under punkt 1.4.2: ”Specifikt/specifika
mål…”. [42] Samlat anslag, baserat på den slutliga tilldelningen för
personalresurser, inklusive tjänstemän och extern personal, för 2011. [43] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder. [44] Extern personal som tidigare finansierades via BA-poster,
baserat på den slutliga tilldelningen för personalresurser, inklusive extern
personal vid huvudkontoren och delegationerna, för 2011. [45] CA= kontraktsanställd, INT= vikarier (”interimspersonal”),
JED= "Jeune Expert en Délégation" (unga experter vid
delegationerna), LA= lokala aktörer, SNE= utstationerade nationella experter. [46] Särskilt tak för finansiering av extern personal genom
driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster). [47] Inom förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden
(EFF). [48] Särskilt tak för finansiering av extern personal genom
driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster). [49] Inom förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden
för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF). [50] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet. [51] När det gäller traditionella egna medel (tullar och
sockeravgifter) ska nettobeloppen anges, dvs. bruttobeloppen minus 25 %
avdrag för uppbördskostnader.