EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0615
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund covered by the Common Strategic Framework and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1083/2006
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1083/2006
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1083/2006
/* KOM/2011/0615 slutlig - 2011/0276 (COD) */
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1083/2006 /* KOM/2011/0615 slutlig - 2011/0276 (COD) */
{SEC(2011)1141
final} {SEC(2011)1142
final} MOTIVERING
1.
BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
Den 29 juni 2011 antog kommissionen ett
förslag om nästa fleråriga budgetram för åren 2014–2020: En budget för Europa
2020[1]. Utmärkande drag för nästa omgång program är
förenklingar i genomförandet, fokusering på resultat och ökad användning av
villkorat stöd. Förenkling har angetts som ett viktigt mål i
meddelandet om översyn av EU:s budget[2],
agendan för smart lagstiftning i Europeiska unionen[3] och det tidigare nämnda meddelandet om nästa
fleråriga budgetram. Erfarenheten visar att under den pågående programperioden
har bestämmelserna för utgiftsprogram varit mångahanda och fragmenterade,
vilket gjort att de ofta uppfattas som onödigt komplicerade och svåra att
genomföra och kontrollera. Detta lägger en tung administrativ börda på såväl
stödmottagarna som kommissionen och medlemsstaterna, vilket kan få den
oavsiktliga effekten att avskräcka potentiella deltagare, öka felfrekvensen och
försena genomförandet. Detta betyder att EU-programmens möjligheter inte
utnyttjas fullt ut. Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf),
Europeiska socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska havs- och
fiskerifonden (EHFF) (nedan kallade GSR-fonderna) har kompletterande
politiska mål och förvaltningen av dem delas mellan medlemsstaterna och
kommissionen. Därför är det viktigt att maximera effektiviteten hos alla
strukturinstrument så att de mål som fastställs i programmen uppfylls och de
olika instrumentens synergier och effektivitet optimeras. Detta ska åstadkommas
genom sunda villkor för fonderna i fråga om strategiska, rättsliga och
institutionella ramar, genom ökad fokusering på resultat och övervakning av
framstegen mot de mål som överenskommits i programmen samt genom harmonisering
av genomförandereglerna och kontrollkraven där så är möjligt. Denna förordning innehåller därför ett antal
gemensamma regler. Den är uppdelad i två delar. I den första delen finns ett antal gemensamma
bestämmelser för alla strukturinstrument som ingår i den gemensamma strategiska
ramen. Dessa bestämmelser rör de allmänna principerna för stöd, t.ex.
partnerskap, flernivåstyre, jämställdhet mellan kvinnor och män, hållbarhet och
överensstämmelse med gällande EU-lagstiftning och nationell lagstiftning.
Förslaget innehåller också de gemensamma delarna strategisk planering och
programplanering, inklusive en förteckning över gemensamma tematiska mål från
Europa 2020-strategin, samt bestämmelser om den gemensamma strategiska ramen på
unionsnivå och om partnerskapsavtal som ska slutas med varje medlemsstat. Det
innehåller en gemensam strategi för att stärka sammanhållningspolitikens
resultatorientering, politiken för landsbygdsutveckling samt havs- och
fiskepolitiken, och därför ingår bestämmelser rörande villkor och
resultatöversyn, men även bestämmelser om övervakning, rapportering och
utvärdering. Det fastställs också gemensamma bestämmelser rörande genomförandet
av GSR-fonderna i fråga om reglerna för stödberättigande, och särskilda
bestämmelser för finansieringsinstrument och lokalt ledd utveckling. En del
förvaltnings- och kontrollbestämmelser är också gemensamma för alla GSR-fonder.
Den andra delen innehåller särskilda
bestämmelser för Eruf och ESF samt för Sammanhållningsfonden. Bland dessa ingår
bestämmelser om sammanhållningspolitikens uppdrag och mål, budgetramen,
särskilda programplanerings- och rapporteringsbestämmelser, större projekt och
gemensamma handlingsplaner. I den andra delen anges kraven för förvaltnings-
och kontrollsystem inom sammanhållningspolitiken och där finns också de
särskilda bestämmelserna för kontroll och ekonomisk förvaltning. Samtidigt kommer kommissionen att ha ansvaret
för att bevara de synergier som redan vunnits genom förenkling och
harmonisering av den första pelaren (EGFJ – Europeiska garantifonden för
jordbruket) och den andra pelaren (EJFLU) i den gemensamma jordbrukspolitiken.
På så sätt kan den starka kopplingen mellan EGFJ och EJFLU behållas och de
strukturer som redan upprättats i medlemsstaterna kan fortsätta användas.
2.
RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
2.1.
Samråd och expertrådgivning
Förordningen bygger på omfattande samråd med
berörda parter, inklusive medlemsstaterna, regionerna, näringslivets och
arbetsmarknadens organisationer samt akademiska experter och internationella
institutioner som hörts i samband med utarbetandet av förslaget för varje
strukturfond inför budgetramen för åren 2014–2020. Utvärderingarna av
programmen 2000–2006 och en rad studier och expertutlåtanden har använts som
underlag. Inför den nya ramen för
sammanhållningspolitiken inhämtades expertråd vid tio möten 2009–2011 med
högnivågruppen för framtidens sammanhållningspolitik, en informell grupp som
stödjer kommissionens arbete med att ta fram riktlinjer för framtidens
sammanhållningspolitik. Tre möten hölls också med arbetsgruppen för villkor i
början av 2011. Ett offentligt samråd om slutsatserna i den femte
sammanhållningsrapporten ägde rum mellan den 12 november 2010 och den
31 januari 2011. Sammanlagt inkom 444 inlägg. En sammanfattning av
resultaten offentliggjordes den 13 maj 2011[4].
Ett offentligt samråd hölls mellan den
23 november 2010 och den 25 januari 2011 om framtiden för
landsbygdsutveckling och en rådgivande kommitté med berörda parter möttes den
12 januari 2011[5]. Sammanlagt fick kommissionen in
517 bidrag. Av bidragen från organisationer kom 44 % från jordbruket
och livsmedelsindustrin medan 40 % kom från nationella, regionala och
lokala myndigheter, miljöorganisationer, tankesmedjor och forskningsinstitut
samt från utvecklingsorganisationer, handelssektorn och
konsumentorganisationer. Bland övriga organisationer (12 %) som deltog i
samrådet kan nämnas hälsoskyddsorganisationer, vattenförvaltningsorgan och
representanter för civilsamhället. I april 2009[6]
antogs en grönbok om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken, följd av ett
offentligt samråd. Utöver det offentliga samrådet anordnades ca 200 möten
med medlemsstaterna, rådgivande kommittén för fiske och vattenbruk och de
regionala rådgivande kommittéerna, fiskeindustrin, bearbetnings- och
saluföringssektorn, fackföreningarna, de icke-statliga organisationerna och
forskarsamhället. Härvid kan särskilt nämnas i) två möten med medlemsstaterna
i Gent (12–14 september 2010) och i Noordwijk (9–11 mars) under vilka
den framtida finansieringen diskuterades; ii) ett särskilt seminarium om
Europeiska fiskerifonden i Bryssel (13 april 2010) med deltagande av
berörda parter från näringslivet, fackföreningar och medlemsstater;
iii) en konferens i Bryssel (12–13 april 2011) om lokal utveckling i
fiskeriområden. Ett antal gemensamma slutsatser kan dras från
resultaten av de olika offentliga samråden, som bekräftade följande: –
En majoritet av de berörda parterna vill ha
fortsatt ekonomiskt stöd till dessa politikområden. –
EU-stödet bör inriktas på ett antal prioriteringar
och de olika politikområdena bör anpassas till Europa 2020. –
I synnerhet när det gäller sammanhållningspolitiken
efterlyste de berörda parterna en mer resultatorienterad inriktning och det
fanns starkt stöd för öppnare och förenklade förfaranden för den ekonomiska
förvaltningen. En majoritet av de berörda parterna efterlyste
en mer integrerad strategi eller gemensamma strategier för flera av EU:s
politikområden och finansieringsinstrument.
2.2.
Konsekvensbedömning
Detta förslag bygger på tre
konsekvensbedömningar, en för Eruf, Sammanhållningsfonden och ESF tillsammans,
en för EJFLU och en för EHFF. I konsekvensbedömningarna analyseras bl.a.
EU-mervärde, resultat och genomförande av politiken samt förenkling och
harmonisering av bestämmelserna. De möjligheter som bedömdes i
konsekvensbedömningarna var i) att öka politikens förmåga att skapa europeiskt
mervärde, ii) att förbättra resultaten av politiken samt iii) att förenkla
genom att minska de administrativa kostnaderna och minimera risken för fel.
2.2.1.
Europeiskt mervärde
För att skapa ett europeiskt mervärde behöver
strukturprogrammen både koncentrera sitt stöd till EU:s prioriteringar och
samordnas med andra av EU:s politikområden och finansieringsinstrument. I
Europa 2020 finns ett antal tydliga gemensamma mål, inklusive de
överordnade målen och flaggskeppsinitiativen, som ger en tydlig ram for
fastställandet av finansieringsprioriteringar. Det finns en bred samsyn bland
de berörda parterna om vilken roll de olika politikområdena
(sammanhållningspolitiken, politiken för landsbygdsutveckling samt havs- och
fiskeripolitiken) ska spela för att bidra till att man uppnår målen med Europa
2020[7]. När det gäller frågan om koncentration av EU:s
prioriteringar bedömdes tre olika alternativ: antingen en flexibel hållning
till koncentrationen genom öronmärkning eller en tydligare, mer omfattande
koppling till de överordnade målen i Europa 2020 och de integrerade riktlinjerna
som ska trygga en kritisk massa för ESF eller, som en tredje möjlighet,
koncentration på EU:s prioriteringar enbart i de mindre utvecklade
medlemsstaterna. Det alternativ som föredrogs var att etablera en stark
koppling till Europa 2020-målen, vilket bäst skulle bidra till att de
överordnade målen kan uppnås. Vad gäller samordning med andra av EU:s
politikområden och finansieringsinstrument var de alternativ som bedömdes en
lösare samordning utifrån icke bindande strategiska EU-riktlinjer, en mer långtgående
anpassning till Europa 2020-målen genom den gemensamma strategiska ramen
och partnerskapsavtalen eller ingen samordning med andra av EU:s politikområden
och finansieringsinstrument utöver en formell kravuppfyllelse. Strategiska
planeringsformer, där den gemensamma strategiska ramen på unionsnivå och
partnerskapsavtal på nationell nivå ingår, anses säkra en effektiv samordning
mellan unionens politikområden och instrument.
2.2.2.
Förbättrade resultat av politiken
De olika strukturinstrumentens effektivitet är
beroende av att det finns sunda politiska, rättsliga och institutionella ramar.
I många sektorer behövs en kombination av strategiska och rättsliga villkor och
offentliga investeringar för att man effektivt ska kunna undanröja alla hinder
för tillväxten. I detta sammanhang har följande alternativ undersökts: a)
oförändrade villkor (makrofinansiella villkor inom Sammanhållningsfonden,
överensstämmelse med såväl förfaranden som EU:s sektorslagstiftning och
strategiska ramar även om tillämpningen sker osystematiskt, inga bestämmelser
relaterade till resultaten); b) förhandsvillkor som ska uppfyllas innan
programmen antas; c) efterhandsvillkor, inklusive resultatramen och
resultatreserven; d) stärkta makrofinansiella villkor och e) en kombination av
övriga alternativ. Det som föredrogs var en kombination av alternativ, eftersom
man på så sätt kan se till att förhandsvillkoren är uppfyllda så att fonderna
kan användas effektivt, skapa incitament till att uppnå fastställda mål och
samtidigt anpassa genomförandet av programmen till unionens ekonomiska
styrning.
2.2.3.
Förenkling – minskade administrativa kostnader och
minimerade risker för fel
En sund, ändamålsenlig
och effektiv förvaltning av strukturinstrumenten kräver lämpliga, effektiva och
öppna system där alla berörda förvaltningar är involverade. Dessa system måste
kunna garantera urvalet av högkvalitativ verksamhet och ett effektivt
genomförande av denna verksamhet så att de politiska målen uppnås.
Förvaltnings- och kontrollsystemen måste också säkra förebyggande och upptäckt
av oriktigheter, inklusive bedrägeri, och därmed ge säkerhet för att utgifterna
är korrekta. Samtidigt bör genomförandesystemet vara så enkelt och välanpassat
som möjligt för att säkra ett effektivt genomförande och en minskad administrativ
börda för bidragsmottagarna. De granskade alternativen för
sammanhållningspolitiken omfattar olika alternativ för återbetalning (på
grundval av faktiska kostnader eller förenklade kostnader), e-förvaltning och
säkerhetsnivå. De viktigaste skillnaderna mellan alternativen rör i vilken mån
kommissionen är delaktig i bedömningen av förvaltnings- och kontrollsystemen,
om olika alternativ för återbetalning ska kopplas till resultaten samt formerna
för främjande av e-förvaltning i den löpande förvaltningen av EU:s fonder. Det
alternativ som föredragits är en proportionell strategi som leder till
riskbaserade kontrollformer, tillgång till ett brett urval av
återbetalningsalternativ och avancerade e-styrformer på medlemsstats- och
regionnivå, eftersom detta i hög grad skulle kunna minska kostnaderna för
kontroller och ge en mindre arbetsbörda. Alternativet överensstämmer också
bättre med subsidiaritetsprincipen.
3.
RÄTTSLIGA ASPEKTER PÅ FÖRSLAGET
EU:s åtgärder är motiverade både enligt målen
i artikel 174 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
(EUF-fördraget) och enligt subsidiaritetsprincipen. Rätten att vidta åtgärder
fastställs i artikel 175 i EUF-fördraget, där det uttryckligen sägs att
unionen ska genomföra denna politik med hjälp av strukturfonderna, jämförd med
artikel 177, där Sammanhållningsfondens roll fastställs. Syftena med Eruf,
ESF och Sammanhållningsfonden anges i artiklarna 162, 176 respektive 177 i
EUF-fördraget. Åtgärder som rör jordbruk och fiskeri motiveras med hänvisning
till artiklarna 38 och 39 i EUF-fördraget. Enligt artikel 174 i EUF-fördraget ska även
särskild hänsyn tas till landsbygdsområden, områden som påverkas av
strukturomvandlingar samt regioner med allvarliga och permanenta,
naturbetingade eller demografiska nackdelar, såsom de nordligaste regionerna
med mycket låg befolkningstäthet, öregioner, gränsregioner och bergsregioner. Enligt artikel 349 i EUF-fördraget ska
specifika åtgärder vidtas för att beakta situationen i de yttersta
randområdena, vilken förvärras av specifika faktorer som allvarligt hämmar
områdenas utveckling.
4.
BUDGETKONSEKVENSER
I kommissionens förslag till flerårig budgetram
föreslås att 376 miljarder euro ska satsas på ekonomisk, social och
territoriell sammanhållning för perioden 2014–2020. Föreslagen budget 2014–2020 || Miljarder euro Mindre utvecklade regioner Övergångsregioner Mer utvecklade regioner Territoriellt samarbete Sammanhållningsfonden Extra anslag för de yttersta randområdena och regionerna med mycket låg befolkningstäthet || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 Fonden för ett sammanlänkat Europa, för transport, energi och informations- och kommunikationsteknik (IKT) || 40 miljarder euro (med ytterligare 10 miljarder euro öronmärkta i Sammanhållningsfonden) *Alla uppgifter i
fasta priser på 2011 års prisnivå. I sitt förslag anger kommissionen också
minimiandelar för ESF för varje regionkategori, i syfte att öka GSR-fondernas
bidrag till att uppnå de överordnade målen i Europa 2020. När dessa
andelar tillämpas blir ESF:s andel av sammanhållningspolitikens medel
25 %, dvs. 84 miljarder euro. Det är dock viktigt att påpeka att det
angivna minimistödet från ESF även innefattar budgeten för ett kommande förslag
från kommissionen om livsmedelsbistånd till de mest utsatta människorna. Kommissionens förslag till finansiering av
Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska
havs- och fiskerifonden (EHFF) kommer att inkluderas i de fondspecifika
förordningarna för varje fond.
5.
SAMMANFATTNING AV INNEHÅLLET I FÖRORDNINGEN
5.1.
Gemensamma bestämmelser för alla GSR-fonder
5.1.1.
Allmänna principer
De allmänna principerna för stödet från alla
GSR-fonder kommer att innefatta partnerskap och flernivåstyre, överensstämmelse
med tillämplig EU-lagstiftning och nationell lagstiftning, främjande av
jämställdhet mellan kvinnor och män samt hållbar utveckling. När det gäller ESF kommer kommissionen även i
fortsättningen att biträdas av den kommitté som föreskrivs i artikel 163 i
fördraget och som består av en statlig företrädare, en företrädare för
arbetstagarorganisationerna och en företrädare för arbetsgivarorganisationerna
från varje medlemsstat.
5.1.2.
Strategi
För att politiken i största möjliga
utsträckning ska bidra till EU:s prioriteringar föreslår kommissionen att den
strategiska programplaneringen ska stärkas. Det innebär att fastställa en
förteckning med förordningens tematiska mål i enlighet med Europa 2020: 1. Att stärka forskning, teknisk
utveckling och innovation. 2. Att öka tillgången till,
användningen av och kvaliteten på informations- och kommunikationsteknik. 3. Att öka konkurrenskraften hos små
och medelstora företag, inom jordbruket (för EJFLU) samt inom fiske och
vattenbruk (för EHFF). 4. Att stödja övergången till en
koldioxidsnål ekonomi inom alla sektorer. 5. Att främja anpassning, riskförebyggande
och riskhantering i samband med klimatförändringar. 6. Att skydda miljön och främja en
hållbar användning av resurser. 7. Att främja hållbara transporter och
få bort flaskhalsar i viktig nätinfrastruktur. 8. Att främja sysselsättning och
arbetskraftens rörlighet. 9. Att främja social inkludering och
bekämpa fattigdom. 10. Att investera i utbildning,
färdigheter och livslångt lärande. 11. Att förbättra den institutionella
kapaciteten och effektiviteten hos den offentliga förvaltningen. I den gemensamma strategiska ramen kommer
målen för unionens prioriteringar när det gäller smart och hållbar tillväxt för
alla att omsättas i nyckelåtgärder för Eruf, Sammanhållningsfonden, ESF, EJFLU
och EHFF, något som ska säkra en integrerad användning av GSR-fonderna så att
de gemensamma målen kan uppnås. I partnerskapsavtal mellan kommissionen och
varje enskild medlemsstat anges de nationella och regionala partnernas
åtaganden liksom kommissionens åtaganden. Avtalen knyts till målen för
Europa 2020 och de nationella reformprogrammen. I avtalen ska det anges en
integrerad strategi för territoriell utveckling som får stöd från alla
GSR-fonder, med mål som bygger på överenskomna indikatorer, strategiska
investeringar och ett antal villkor. De ska innehålla åtaganden om årlig
redovisning av framstegen i årsrapporterna om sammanhållningspolitiken och om
politiken för landsbygdsutveckling samt i andra offentliga rapporter.
5.1.3.
Villkor och resultat
För att bättre resultat ska uppnås införs nya
villkorsbestämmelser som ska säkerställa att EU-medlen ger starka incitament
för medlemsstaterna att förverkliga målen i Europa 2020. Det är fråga om
både förhandsvillkor som måste vara uppfyllda innan medlen kan betalas ut och
efterhandsvillkor som innebär att utbetalning av ytterligare medel beror på
resultaten. Tanken bakom strängare förhandsvillkor för dessa
fonder är att se till att det finns förutsättningar för att stödet ska bli
verkningsfullt. Erfarenheterna tyder på att fondmedlens verkan i vissa fall
hindrats av politiska, rättsliga och institutionella flaskhalsar. Principen med
villkor är inte ny inom sammanhållningspolitiken. Under de olika
programperioderna har ett antal mekanismer införts för att stödet ska bli så
verkningsfullt som möjligt. Några av dem rör förvaltning och kontroll, medan
andra rör strategiska och rättsliga ramar och administrativ kapacitet.
Erfarenheterna från tillämpningen av villkor varierar dock mellan de olika
programmen. En öppnare och mer systematisk tillämpning är därför motiverad. Med efterhandsvillkor stärks inriktningen på
resultat och uppfyllande av Europa 2020‑målen. Tillämpningen av villkor
kommer att bygga på att man uppnår delmål knutna till mål för utfall och
resultat i samband Europa 2020‑målen, vilka anges för varje program i
partnerskapsavtalet. Under en halvtidsöversyn av resultaten kommer 5 % av
budgeten för de berörda fonderna att reserveras och delas ut till de
medlemsstater vars program har uppfyllt delmålen. Förutom resultatreserven kan
misslyckanden med att nå delmålen leda till att medel inte betalas ut, och
allvarliga underprestationer i förhållande till programmets mål kan leda till
att medlen dras in helt. För att fondernas verkningsfullhet inte ska
undermineras av en osund makroekonomisk politik föreslår kommissionen att
fondernas regler för makrofinansiella villkor stärks och anpassas till de nya
genomförandeåtgärder i stabilitets- och tillväxtpakten som ska antas som en del
av det sjätte paketet om ekonomisk styrning. Samtidigt kan en högre samfinansieringssats
(tio procentenheter) tillämpas när en medlemsstat får ekonomiskt stöd enligt
artiklarna 136 och 143 i EUF-fördraget, vilket gör att mindre medel krävs
från de nationella budgetarna i ett ansträngt budgetläge, samtidigt som
EU-anslagen ligger kvar på samma nivå totalt sett.
5.1.4.
Gemensamma förvaltningsbestämmelser
Förslaget innehåller ett förvaltnings- och
kontrollsystem som liknar det för instrument med delad förvaltning och bygger
på gemensamma principer. Ett nytt system med nationell ackreditering införs för
att betona medlemsstaternas åtaganden när det gäller sund ekonomisk
förvaltning. De bestämmelser som ligger till grund för kommissionens säkerhet
för att utgifterna är korrekta har harmoniserats och nya gemensamma delar såsom
en förvaltningsförklaring och ett årligt avslutande av räkenskaperna har
införts för att öka säkerheten.
5.1.5.
Lokalt ledd utveckling
Medlemsstaterna får möjlighet att använda
gemensamma förfaranden för förberedelser, förhandlingar, förvaltning och
genomförande, och uppmuntras att göra det, särskilt när behovet av starkare
samordning av investeringar i humankapital och infrastruktur är som störst. GSR-fonderna
behöver inriktas på många olika utvecklingsbehov på subregional och lokal nivå.
För att underlätta genomförandet av flerdimensionella och sektorsövergripande
insatser föreslår kommissionen att lokalt ledda initiativ ska stärkas,
genomförandet av integrerade lokala utvecklingsstrategier och bildandet av
lokala aktionsgrupper ska underlättas, utifrån erfarenheterna från Leader-strategin.
5.1.6.
Finansieringsinstrument
Förutom bidragsfinansiering föreslår
kommissionen att stöd till företag och projekt som förväntas ge avsevärd
ekonomisk avkastning främst tillhandahålls genom nyskapande
finansieringsinstrument. Finansieringsinstrumenten kommer att likna dem
som användes 2007–2013, men några förenklingar förtjänar att nämnas. För det
första erbjuder kommissionen nyckelfärdiga lösningar genom tillgång till
finansieringsinstrument som inrättats på EU-nivå och modeller för nationella
och regionala fonder i enlighet med standardvillkor som kommissionen utformat.
För det andra innebär förslaget att instrumenten får klara spelregler, medan de
tvetydigheter som uppstod genom reglerna för omgången 2007–2013 undanröjs,
vilket ökar rättssäkerheten för alla. För det tredje ska finansieringsinstrumenten
kunna användas för alla slags investeringar och stödmottagare, vilket är en
avsevärd utökning av användningsområdet för dessa nyskapande instrument.
5.1.7.
Övervakning och utvärdering
De gemensamma bestämmelserna för alla
GSR-fonder inom området övervakning och utvärdering omfattar
övervakningskommitténs roll och sammansättning, årliga genomföranderapporter,
årliga översynsmöten, lägesrapporter om genomförandet av partnerskapsavtalen
samt förhands- och efterhandsutvärderingar.
5.1.8.
Förenklade och anpassade regler för
stödberättigande
För närvarande konfronteras många mottagare av
stöd från olika EU-instrument med flera olika regler för stödberättigande,
vilket gör förvaltningen mer komplex och därmed ökar risken för fel. Extra möda
har därför lagts på att ta fram åtgärder som ska säkerställa rimliga
administrativa kostnader och en minskad administrativ börda för
bidragsmottagarna i samband med förvaltningen av EU-fonderna. Målet är att så
långt möjligt göra dessa grundläggande regler enhetliga för instrument med
delad förvaltning, för att minska mångfalden av regler som behöver tillämpas.
Med enklare kostnadsberäkning, t.ex. fasta kostnader och schablonbelopp, får
medlemsstaterna möjlighet att införa resultatinriktad förvaltning inom enskilda
insatser. I de gemensamma strategierna för
måluppfyllelse ingår gemensamma regler för utgifternas stödberättigande, olika
formerna av ekonomiskt stöd, förenklade kostnader och insatsernas varaktighet.
I förslaget finns också gemensamma principer för förvaltnings- och
kontrollsystemen. När det gäller den gemensamma
jordbrukspolitiken kommer de nuvarande bestämmelserna om administrativa
kostnader och kontrollsystem att behållas.
5.2.
Allmänna bestämmelser för Eruf, ESF och
Sammanhållningsfonden
I del tre i
förordningen anges sammanhållningspolitikens uppgift och mål, stödets
geografiska täckning, ekonomiska medel och principer för stöd,
programplanering, större projekt, gemensamma handlingsplaner, territoriell
utveckling, övervakning och utvärdering, information och kommunikation,
utgifternas stödberättigande samt förvaltnings- och kontrollsystem.
5.2.1.
Stödets geografiska täckning
Här skiljer man mellan mindre utvecklade
regioner, övergångsregioner och mer utvecklade regioner. Mindre utvecklade regioner: I enlighet med EUF-fördraget ska stöd till de mindre utvecklade
regionerna fortsätta att vara en viktig prioritering i
sammanhållningspolitiken. De ekonomiskt och socialt eftersatta regionernas
upphämtning förutsätter långsiktiga, varaktiga satsningar i en allt mer föränderlig
värld. Denna kategori omfattar regioner vars BNP per capita är mindre än
75 % av genomsnittlig BNP i EU-27. Övergångsregioner:
Den nya kategorin övergångsregioner införs för att ersätta det nuvarande
infasnings- och utfasningssystemet. Denna kategori kommer att omfatta alla
regioner med en BNP per capita på 75–90 % av genomsnittet i EU-27. Mer utvecklade regioner: Även om satsningarna på de mindre utvecklade regionerna kommer att
prioriteras inom sammanhållningspolitiken även i fortsättningen, finns det
allvarliga utmaningar som rör alla medlemsstater, t.ex. global konkurrens i
kunskapsekonomin, övergången till en koldioxidsnål ekonomi och social
polarisering som förvärras av det rådande ekonomiska klimatet. I denna kategori
finns regioner med en BNP per capita på mer än 90 % av genomsnittlig BNP i
EU-27. Alla regioner vars BNP per capita under
perioden 2007–2013 var mindre än 75 % av genomsnittlig BNP i EU-25 under
referensperioden, men vars BNP per capita har ökat till mer än 75 % av
genomsnittlig BNP i EU-27 ska få två tredjedelar av det anslag de fick under
perioden 2007–2013. Minimiandelar för ESF kommer att fastställas
för varje regionkategori (25 % för konvergensregionerna, 40 % för
övergångsregionerna och 52 % för konkurrenskraftsregionerna). Sammanhållningsfonden kommer att stödja de
medlemsstater vars BNI per invånare är mindre än 90 % av genomsnittet i
EU-27 genom att investera i transportnäten inom TEN-T och i miljö. En del av
Sammanhållningsfondens anslag (10 miljarder euro) kommer att reserveras
för finansiering av centrala transportnät inom Fonden för ett sammanlänkat
Europa. Erfarenheterna av den nuvarande budgetramen
visar att många medlemsstater har problem med att utnyttja stora volymer av
EU-medel som tilldelas under en begränsad tid. Dessutom har budgetläget i några
medlemsstater gjort det svårare att frigöra medel för att tillhandahålla
nationell samfinansiering. För att ta itu med frågan om utnyttjandet av medlen
föreslår kommissionen följande åtgärder: –
Taket för sammanhållningsstöd fastställs till
2,5 % av BNP. –
Ett tak införs för samfinansieringssatser för varje
prioriterat område inom de operativa programmen, som ska vara 85 % i
mindre utvecklade regioner (eller 80 % och 75 % i vissa fall) och de
yttersta randområdena, 60 % i övergångsregioner och 50 % i mer
utvecklade regioner. –
Vissa villkor införs i partnerskapsavtalen rörande
förbättringar av den administrativa kapaciteten.
5.2.2.
Stärkt, resultatinriktad strategisk
programplanering
Kommissionen föreslår ett mer
resultatorienterat programplaneringsförfarande för att säkerställa att
programmen inom sammanhållningspolitiken har en tydlig strategi för insatserna,
är resultatorienterade och innehåller lämpliga bestämmelser för ett integrerat
tillvägagångssätt för utveckling och ett effektivt genomförande av fonderna. I
synnerhet föreslår kommissionen att man inför gemensamma handlingsplaner, som
är insatser som omfattar en grupp projekt som ingår i ett operativt program,
med specifika mål, resultatindikatorer och utfall som fastställts av medlemsstaten
och kommissionen. De har ett förenklat förvaltnings- och kontrollsystem som är
resultatinriktat.
5.2.3.
Rationaliserad ekonomisk förvaltning och kontroll
I förvaltnings- och kontrollsystemen måste man
göra väga kostnaderna för förvaltning och kontroll mot riskerna. Kommissionens roll i förhandsgranskningen av
de nationella förvaltnings- och kontrollsystemen kommer att bli proportionell,
eftersom kommissionens obligatoriska granskning ersätts med en riskbaserad
modell. Små program kommer inte att granskas av kommissionen. Den riskbaserade
modellen minskar de administrativa kostnaderna för små program och välskötta
förvaltningar. Dessutom ökar säkerheten, eftersom kommissionens resurser kan
användas effektivare och styras till områden där riskerna är högre. Elektronisk databehandling kan minska den
administrativa bördan betydligt och samtidigt göra det lättare att kontrollera
projekt och utgifter. Därför föreslås att medlemsstaterna senast i slutet av
2014 ska ha byggt upp system där stödmottagarna kan lämna in alla uppgifter
elektroniskt. En av svårigheterna med förvaltningssystemet
under programperioden 2007–2013 är den allmänna regeln att alla verifikat för
enskilda insatser ska bevaras i tre år efter det att programmet har avslutats.
Därför föreslås ett obligatoriskt årligt avslutande för genomförda insatser och
utgifter i samband med det årliga avslutandet av räkenskaperna. Tanken är att
minska bördan med lång arkivering av handlingar för enskilda stödmottagare och
riskerna om verifikationskedjan bryts. 2011/0276 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för Europeiska
regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden, Sammanhållningsfonden,
Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och Europeiska havs- och
fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska ramen, om allmänna
bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska
socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1083/2006 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artikel 177, med beaktande av Europeiska kommissionens
förslag, efter översändande av utkastet till
lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och
sociala kommitténs yttrande[8], med beaktande av Regionkommitténs yttrande[9], med beaktande av revisionsrättens yttrande[10], i enlighet med det ordinarie
lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: (1)
Enligt artikel 174 i fördraget ska unionen för
att stärka sin ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållning sträva
efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och
eftersläpningen i de minst gynnade regionerna eller öarna, särskilt i
landsbygdsområden, områden som påverkas av strukturomvandlingar och regioner
med allvarliga och permanenta, naturbetingade eller demografiska nackdelar.
Enligt artikel 175 ska unionen understödja strävandena att uppnå dessa mål
genom åtgärder som den vidtar genom utvecklingssektionen vid Europeiska
utvecklings- och garantifonden för jordbruket, Europeiska socialfonden,
Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska investeringsbanken och andra
instrument. (2)
I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets
möte den 17 juni 2010, då unionens strategi för smart och hållbar tillväxt
för alla antogs, ska unionen och medlemsstaterna satsa på att uppnå smart och
hållbar tillväxt för alla, samtidigt som de främjar en harmonisk utveckling av
unionen och minskar skillnaderna mellan regionerna. (3)
För att förbättra samordningen och harmonisera
genomförandet av de fonder som ger stöd inom ramen för
sammanhållningspolitiken, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden
(Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden, med fonderna
såväl för landsbygdsutveckling, Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling (EJFLU), som för havs- och fiskepolitiken, Europeiska
havs- och fiskerifonden (EHFF), bör gemensamma bestämmelser fastställas för
alla dessa fonder (nedan kallade GSR-fonderna). Dessutom innehåller
denna förordning bestämmelser som är gemensamma för Eruf, ESF och
Sammanhållningsfonden, men som inte gäller för EJFLU och EHFF. På grund av
varje GSR-fonds särdrag bör särskilda bestämmelser för varje enskild fond och
för målet Europeiskt territoriellt samarbete inom Eruf anges i särskilda
förordningar. (4)
När det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken
har man redan åstadkommit betydande synergieffekter genom att harmonisera och
samordna förvaltnings- och kontrollregler för den gemensamma
jordbrukspolitikens första pelare (EGFJ – Europeiska garantifonden för
jordbruket) och andra pelare (EJFLU). Den starka kopplingen mellan EGFJ och
EJFLU bör därför behållas och likaså de strukturer som redan finns i
medlemsstaterna. (5)
De yttersta randområdena bör omfattas av specifika
åtgärder och erhålla ytterligare finansiering som kompenserar de nackdelar som
följer av de faktorer som anges i artikel 349 i fördraget. (6)
För att bestämmelserna ska tolkas på ett korrekt
och enhetligt sätt och för att bidra till rättsäkerhet för medlemsstaterna och
stödmottagarna, måste vissa termer som används i denna förordning definieras. (7)
Denna förordning består av tre delar, där den
första innehåller ingress och definitioner, den andra bestämmelser för alla
GSR-fonder och den tredje bestämmelser endast för Eruf, ESF och
Sammanhållningsfonden (nedan kallade fonderna). (8)
Enligt artikel 317 i fördraget och i samband
med delad förvaltning bör det anges på vilka villkor kommissionen kan utöva
sina befogenheter att genomföra Europeiska unionens allmänna budget och
medlemsstaternas ansvar att samarbeta bör förtydligas. Dessa villkor bör göra
det möjligt för kommissionen att få säkerhet om att medlemsstaterna använder
GSR-fonderna på ett lagligt och korrekt sätt och i enlighet med principen om
sund ekonomisk förvaltning i den bemärkelse som avses i rådets förordning (EG,
Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för
Europeiska gemenskapernas allmänna budget[11].
Medlemsstaterna och de organ som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska
ansvara för genomförandet av programmen på lämplig territoriell nivå, i
överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga och
finansiella ramar. Dessa bestämmelser ska också säkerställa att man
uppmärksammar vikten av att unionens insatser är komplementära och
sammanhängande, att de administrativa arrangemangen är proportionella och att
den administrativa bördan för GSR-fondernas stödmottagare minskas. (9)
För varje partnerskapsavtal och varje enskilt
program bör en medlemsstat organisera ett partnerskap med företrädare för
behöriga regionala, lokala och andra myndigheter, näringslivets och
arbetsmarknadens parter samt organ som företräder civilsamhället, inklusive
miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organ med ansvar för
jämlikhet och likabehandling. Syftet med sådana partnerskap är att följa
principen om flernivåstyre, att berörda parter ska ta ansvar för planerade
insatser och att bygga på relevanta aktörers erfarenheter och sakkunskap.
Kommissionen bör ha befogenhet att anta delegerade akter för att föreskriva om
en uppförandekod för att se till att partnerna deltar i utarbetandet,
genomförandet, övervakningen och utvärderingen av partnerskapsavtalen och
programmen på ett konsekvent sätt. (10)
GSR-fondernas verksamhet och de insatser de stöder
bör överensstämma med tillämplig unionslagstiftning och nationell lagstiftning
som direkt eller indirekt har anknytning till genomförandet av insatsen. (11)
Som ett led i sina satsningar på ökad ekonomisk,
territoriell och social sammanhållning bör unionen i alla skeden av
genomförandet av GSR-fonderna sträva efter att undanröja ojämlikhet och främja
jämställdhet, liksom att bekämpa diskrimination på grund av kön, ras eller
etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller
sexuell läggning. (12)
Målen för GSR-fonderna bör eftersträvas inom ramen
för hållbar utveckling och unionens arbete för att skydda och förbättra miljön
i enlighet med artiklarna 11 och 19 i fördraget, med hänsyn till principen
att den som förorenar ska betala. Medlemsstaterna bör lämna information om
stödet till klimatförändringsmålen i enlighet med ambitionen att använda minst
20 % av unionens budget till det, på ett sätt som kommissionen bestämmer i
en genomförandeakt. (13)
För att nå målen för unionens strategi för smart
och hållbar tillväxt för alla bör GSR-fonderna inrikta sitt stöd på ett
begränsat antal gemensamma tematiska mål. Det exakta tillämpningsområdet för
var och en av GSR-fonderna ska fastställas i de fondspecifika reglerna och kan
begränsas till bara vissa av de tematiska mål som anges i den här förordningen.
(14)
Kommissionen bör genom en delegerad rättsakt anta
en gemensam strategisk ram för att omsätta unionens mål i nyckelåtgärder för
GSR-fonderna, i syfte att ge programplaneringen i medlemsstaterna och
regionerna en klarare strategisk riktning. Den gemensamma strategiska ramen bör
underlätta den sektorsvisa och territoriella samordningen av unionens insatser
genom GSR-fonderna och med andra relevanta politikområden och instrument inom
unionen. (15)
I den gemensamma strategiska ramen bör man därför
ange huvudsakliga stödområden, territoriella utmaningar, politiska mål,
prioriterade områden för samarbetsverksamhet, samordningsmekanismer samt
mekanismer som ger enhetlighet och samstämmighet med medlemsstaternas och
unionens ekonomiska politik. (16)
På grundval av kommissionens gemensamma strategiska
ram bör varje medlemsstat utarbeta ett partnerskapsavtal i samarbete med sina
partner och i dialog med kommissionen. Partnerskapsavtalet bör omsätta
innehållet i den gemensamma strategiska ramen till ett nationellt sammanhang
och innehålla fasta åtaganden för hur unionens mål ska uppnås genom
GSR-fondernas programplanering. (17)
Medlemsstaterna bör koncentrera sitt stöd så att
det bidrar på ett väsentligt vis till att unionens mål uppnås, i enlighet med
särskilda nationella och regionala utvecklingsbehov. Förhandsvillkor bör
fastställas, så att de nödvändiga ramvillkoren för en effektiv användning av
unionens stöd är på plats. Kommissionen bör bedöma om dessa förhandsvillkor är
uppfyllda i samband med att den bedömer partnerskapsavtalen och programmen. I
de fall då ett förhandsvillkor inte uppfylls bör kommissionen ha befogenhet att
ställa in utbetalningarna till programmet. (18)
En resultatram bör fastställas för varje program, i
syfte att övervaka måluppfyllelsen för varje program under programperioden.
Kommissionen bör genomföra en resultatöversyn i samarbete med medlemsstaterna
2017 och 2019. En resultatreserv bör avsättas och anslås under 2019 i de fall
då delmålen i resultatramen uppnåtts. Det bör inte finnas någon resultatreserv
för program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete, eftersom dessa
program är av olika typ och omfattar flera olika länder. I de fall då man är
långt ifrån målen och delmålen bör kommissionen kunna ställa in betalningarna
till programmet eller, vid programperiodens slut, tillämpa finansiella
korrigeringar för att inte unionens budget ska användas på ett slösaktigt eller
ineffektivt sätt. (19)
Genom att skapa en närmare koppling mellan
sammanhållningspolitiken och unionens ekonomiska styrning kan man säkerställa att
genomslagskraften för GSR-fondernas utgifter stöds av en sund ekonomisk politik
och att GSR-fonderna kan styras om för att hantera ekonomiska problem i ett
land, om det skulle behövas. Denna process måste genomföras gradvis och inledas
med ändringar av partnerskapsavtalet och av programmen för att stödja rådets
rekommendationer om att åtgärda makroekonomiska obalanser och sociala och
ekonomiska problem. Om en medlemsstat, trots ökad användning av GSR-medel,
misslyckas med att vidta effektiva åtgärder i samband med processen med
ekonomisk styrning, bör kommissionen ha rätt att helt eller delvis ställa in
betalningar och åtaganden. Beslut om inställande bör vara proportionella och
effektiva samt ta hänsyn till de enskilda programmens effekter på den
ekonomiska och sociala situationen i den berörda medlemsstaten och tidigare
ändringar i partnerskapsavtalet. När kommissionen fattar beslut om inställande
bör den följa principen om likabehandling av medlemsstaterna och särskilt
beakta hur inställandet påverkar den berörda medlemsstatens ekonomi.
Upphävandena ska ställas in och medlen göras tillgängliga igen så snart medlemsstaten
vidtar nödvändiga åtgärder. (20)
För att fokusera på unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla bör gemensamma inslag fastställas för alla program. För att programbestämmelserna för GSR-fonderna ska
vara enhetliga bör förfarandena för antagande och ändring av programmen
samordnas. Programplaneringen bör syfta till
överensstämmelse med den gemensamma strategiska ramen och partnerskapsavtalet
samt till samordning mellan GSR-fonderna, både dem emellan och med andra
befintliga finansieringsorgan och Europeiska investeringsbanken (EIB). (21)
Genom fördraget har territoriell sammanhållning
lagts till målen ekonomisk och social sammanhållning, och det är därför
nödvändigt att ta upp den roll som spelas av städer, funktionella geografiska
områden och subregionala områden med särskilda geografiska eller demografiska
problem. För att bättre ta vara på lokal
potential är det nödvändigt att stärka och underlätta inslaget av lokalt ledd
utveckling genom att fastställa gemensamma regler och nära samordning för alla
GSR-fonder. En viktig princip är att ge
ansvaret för genomförandet av lokala utvecklingsstrategier till lokala
aktionsgrupper som representerar lokalsamhällets intressen. (22)
Finansieringsinstrumenten blir allt viktigare
eftersom de har en hävstångseffekt på GSR-fonderna, eftersom de kombinerar
olika slags offentliga och privata medel till stöd för politiska mål och
eftersom revolverande finansieringsformer gör stödet hållbart på längre sikt. (23)
Finansieringsinstrument med stöd från GSR-fonderna
bör användas för att hantera särskilda behov på marknaden på ett
kostnadseffektivt sätt, i enlighet med programmens mål, och bör inte tränga ut
privat finansiering. Beslutet att finansiera stödåtgärder via
finansieringsinstrumenten bör därför fattas på grundval av en
förhandsbedömning. (24)
Finansieringsinstrumenten bör utformas och
tillämpas på ett sätt som uppmuntrar till ett avsevärt engagemang från privata
investerare och finansinstitutioner med en lämplig riskfördelning. För att vara
tillräckligt attraktiva för den privata sektorn behöver
finansieringsinstrumenten utformas och tillämpas flexibelt.
Förvaltningsmyndigheterna bör därför besluta om hur man på lämpligaste sätt
genomför finansieringsinstrumenten för att svara på målregionernas särskilda
behov, i överensstämmelse med det relevanta programmets mål. (25)
Förvaltningsmyndigheterna bör ha möjlighet att
bidra med medel från programmen till finansieringsinstrument som inrättas på
unionsnivå, och till instrument på regional nivå. Förvaltningsmyndigheterna bör
också ha möjlighet att genomföra finansieringsinstrumenten direkt, genom
särskilda fonder eller fondandelsfonder. (26)
Summan av de belopp som vid varje tidpunkt betalas
ut från GSR-fonderna till finansieringsinstrumenten bör motsvara det belopp som
krävs för att genomföra planerade investeringar och utbetalningar till de
slutliga stödmottagarna, inklusive förvaltningskostnader och avgifter, som
beräknas utifrån affärsplaner och kassaflödesprognoser under en bestämd period
som inte bör överskrida två år. (27)
Det är nödvändigt att ange särskilda regler för
vilka belopp som kan godtas som stödberättigande vid avslutandet, så att de
belopp, inklusive förvaltningskostnader och avgifter, som betalas från
GSR-fonderna till finansieringsinstrumenten verkligen används för investeringar
och utbetalningar till slutmottagare. Det är också nödvändigt att ange
särskilda regler för användning av medel som kan härledas från GSR-fondernas
stöd, inklusive användning av kvarvarande medel efter avslutande av programmen. (28)
Medlemsstaterna bör övervaka programmen för att
granska genomförande och måluppfyllelse. Övervakningskommittéer
bör därför inrättas för GSR-fonderna och man bör fastställa hur de ska vara
sammansatta och hur de ska fungera. Gemensamma
övervakningskommittéer kan inrättas för att underlätta samordningen mellan
GSR-fonderna. För effektivitetens skull bör
övervakningskommittéerna kunna utfärda rekommendationer till
förvaltningsmyndigheterna om programgenomförandet, och de bör även övervaka
åtgärder som vidtas på grund av dessa rekommendationer. (29)
Det är nödvändigt att samordna övervakningen och
rapporteringen inom GSR-fonderna för att förenkla förvaltningen på alla nivåer. Det är viktigt att rapporteringskraven är
proportionella men också att det finns omfattande information om vilka framsteg
som gjorts vid viktiga översynstillfällen. Rapporteringskraven
måste därför återspegla informationsbehovet under vissa bestämda år, och de ska
samordnas med resultatöversynerna. (30)
För övervakning av programmens framsteg bör ett
årligt översynsmöte hållas mellan medlemsstaten och kommissionen. Medlemsstaten och kommissionen bör dock kunna komma
överens om att inte ordna ett sådant möte, för att undvika en onödig
administrativ börda. (31)
För att kommissionen ska kunna övervaka framstegen
mot unionens mål bör medlemsstaterna lämna framstegsrapporter om genomförandet
av partnerskapsavtalen. Utifrån dessa rapporter bör kommissionen utarbeta en
strategisk framstegsrapport 2017 och 2019. (32)
Det är nödvändigt att utvärdera effektiviteten och
effekten av stödet från GSR-fonderna, för att kunna förbättra
genomförandekvalitet och programutformning, och för att fastställa programmens
effekter i förhållande dels till målen i unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla, dels till BNP och arbetslöshet. Medlemsstaternas och
kommissionens respektive ansvar i detta avseende bör fastställas. (33)
För att förbättra utformningen av varje program och
för att kontrollera att målen kan uppnås bör man göra en förhandsbedömning av
varje program. (34)
Den myndighet som ansvarar för förberedelserna av
programmet bör upprätta en utvärderingsplan. Under programperioden bör
förvaltningsmyndigheten göra utvärderingar för att bedöma programmets
effektivitet och effekter. Övervakningskommittén och kommissionen bör
informeras om resultatet av utvärderingarna så att förvaltningsbesluten
underlättas. (35)
Efterhandsutvärderingar bör göras för att man ska
kunna bedöma såväl GSR-fondernas verkan och resurseffektivitet som deras bidrag
till de övergripande målen för GSR-fonderna och unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla. (36)
Det är lämpligt att ange de typer av åtgärder som
får vidtas på kommissionens och medlemsstaternas initiativ som tekniskt bistånd
med stöd från GSR-fonderna. (37)
För att garantera en effektiv användning av
unionens medel och undvika överfinansiering av inkomstgenererande projekt, är
det nödvändigt att ange regler för beräkning av bidraget från GSR-fonderna till
inkomstgenererande projekt. (38)
Start- och slutdatum för utgifternas
stödberättigande bör fastställas på så sätt att det skapas en enhetlig och
rättvis regel som är tillämplig på genomförandet av GSR-fonderna i hela
unionen. För att underlätta genomförandet av
programmen bör det fastställas att den första dagen då utgifterna är
stödberättigande kan infalla före den 1 januari 2014 om den berörda
medlemsstaten lämnar in ett program före det datumet.
För att EU-fonderna ska genomföras effektivt och för att minska risken
för EU-budgeten är det lämpligt att införa begränsningar för stödet till
genomförda insatser. (39)
I enlighet med subsidiaritetsprincipen och med
förbehåll för undantag enligt förordningarna (EU) nr […] [förordningarna
om Eruf, ESF, Sammanhållningsfonden, Europeiskt territoriellt samarbete, EJFLU
och EHFF] bör medlemsstaterna anta nationella regler om stödberättigande
utgifter. (40)
För att förenkla användningen av GSR-fonderna och
minska risken för fel och samtidigt möjliggöra differentiering där politikens
särdrag så kräver, bör det stadgas om former för stöd, harmoniserade villkor
för återbetalning av bidrag och finansiering till schablonsatser, särskilda
regler om berättigande till bidrag och särskilda villkor för stödberättigande
för insatser beroende på det geografiska läget. (41)
För att GSR-fondernas insatser ska bli effektiva,
rättvisa och leda till hållbara resultat, bör det finnas bestämmelser som
garanterar att investeringar i företag och infrastruktur har en lång livslängd
och förhindrar att GSR-fonderna utnyttjas på ett otillbörligt sätt. Erfarenheterna visar att en femårsperiod är den
kortaste period som är lämplig, utom när en annan period föreskrivs i reglerna
för statligt stöd. Det är lämpligt att från
det allmänna kravet på varaktighet undanta åtgärder som får stöd från ESF och
de som inte medför produktiva investeringar eller investeringar i infrastruktur,
om inte kraven finns i tillämpliga regler för statligt stöd, samt att undanta
bidrag till eller från finansieringsinstrument. (42)
Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att
garantera att deras förvaltnings- och kontrollsystem inrättas och fungerar på
bästa sätt för att ge säkerhet om att GSR-fonderna används på ett lagligt och
korrekt sätt. Det bör därför fastställas vilka
skyldigheter medlemsstaterna har när det gäller förvaltnings- och
kontrollsystem för programmen samt förebyggande, upptäckande och korrigering av
oriktigheter och överträdelser av unionslagstiftningen.
(43)
I enlighet med principerna om delad förvaltning bör
medlemsstaterna ha huvudansvaret, genom sina förvaltnings- och kontrollsystem,
för att genomföra och kontrollera verksamheten inom programmen.
Förvaltningsmyndighetens roll måste fastställas för att förbättra kontrollen
över urval och genomförande av insatser samt förvaltnings- och
kontrollsystemens funktioner. (44)
För att i förväg få säkerhet för att de viktigaste
systemen för förvaltnings- och kontroll inrättats och utformats korrekt bör
medlemsstaterna utse ett ackrediteringsorgan som svarar för ackreditering och
återkallande av ackreditering av förvaltnings- och kontrollorgan. (45)
Man bör fastställa kommissionens befogenheter och
skyldighet att kontrollera att förvaltnings- och kontrollsystemen verkligen
fungerar och att ålägga medlemsstaterna att vidta åtgärder. Kommissionen bör också ha befogenhet att genomföra
revisioner inriktade på frågor som rör sund ekonomisk förvaltning, för att kunna
dra slutsatser om fondernas resultat. (46)
Unionens budgetåtaganden bör verkställas årligen.
För att programförvaltningen ska fungera effektivt bör gemensamma regler
fastställas för ansökningar om mellanliggande utbetalningar och utbetalning av
ett eventuellt årligt saldo och av slutsaldot, utan att det påverkar de
särskilda regler som krävs för var och en av GSR-fonderna. (47)
Utbetalningen av förfinansieringen vid programmens
start säkerställer att medlemsstaterna har tillräckliga medel för att stödja
stödmottagarna i genomförandet av programmen redan från när programmen antas. Därför bör det föreskrivas vilka belopp som ska
betalas ut som inledande förfinansiering från GSR-fonderna. Den inledande förfinansieringen bör regleras i sin
helhet vid avslutandet av programmet. (48)
För att skydda unionens ekonomiska intressen bör
det finnas tidsbegränsade åtgärder som gör det möjligt för den delegerade
utanordnaren att avbryta utbetalningar när det finns tecken som tyder på
allvarliga brister i förvaltnings- och kontrollsystemet, bevis på allvarliga
oriktigheter i samband med en ansökan om utbetalning eller underlåtenhet att
lämna in handlingar för räkenskapsavslutning. (49)
En lämplig ram bör skapas för den årliga
räkenskapsavslutningen för att säkerställa att de utgifter som samfinansieras
av unionens budget under varje budgetår används enligt tillämpliga regler. Inom
denna ram bör de ackrediterade organen för varje program lämna en
förvaltningsförklaring till kommissionen, åtföljt av en attesterad
årsredovisning, en sammanfattande rapport om kontroller och ett oberoende
revisionsuttalande med kontrollrapport. (50)
För att skydda unionens budget kan det bli
nödvändigt för kommissionen att genomföra finansiella korrigeringar. För att
det ska råda rättssäkerhet för medlemsstaterna är det viktigt att fastställa
under vilka omständigheter överträdelser av tillämplig unionslagstiftning eller
nationell lagstiftning kan leda till att kommissionen genomför finansiella
korrigeringar. För att säkerställa att de finansiella korrigeringar som kommissionen
kan ålägga medlemsstaterna rör skyddet av EU:s ekonomiska intressen bör de
endast avse fall där överträdelsen av unionsrätten eller nationell rätt direkt
eller indirekt rör stödberättigande, korrekthet, förvaltning och kontroll av
insatserna och motsvarande utgifter. För att de finansiella korrigeringarna ska
vara proportionella är det viktigt att kommissionen tar hänsyn till vilken typ
av överträdelser det gäller och hur allvarliga de är när den bestämmer
korrigeringsbeloppen. (51)
För att uppmuntra budgetdisciplin bör det anges hur
en del av budgetåtagandena för ett program kan dras tillbaka, särskilt om ett
belopp kan undantas från tillbakadragandet, t.ex. när förseningar i
genomförandet beror på omständigheter som den berörda parten inte råder över,
onormala eller oförutsägbara omständigheter eller omständigheter vars följder
inte kan undvikas trots vederbörlig omsorg. (52)
Kompletterande allmänna bestämmelser behövs för
verksamheten inom fonderna. För att öka fondernas mervärde och för att de
bättre ska kunna bidra till strategin för en smart och hållbar tillväxt för
alla, bör deras verksamhet förenklas och koncentreras till målen Investering
för tillväxt och sysselsättning och Europeiskt territoriellt samarbete. (53)
Kompletterande bestämmelser för verksamheten inom
EJFLU och EHFF återfinns i den sektorsspecifika lagstiftningen. (54)
För att främja de fördragsfästa målen om ekonomisk,
social och territoriell sammanhållning bör målet Investering för tillväxt och
sysselsättning omfatta alla regioner. För att ge ett välavvägt och successivt
stöd som återspeglar den ekonomiska och samhälleliga utvecklingsnivån bör medel
enligt det målet anslås från Eruf och ESF till de mindre utvecklade regionerna,
övergångsregionerna och de mer utvecklade regionerna i förhållande till deras
bruttonationalprodukt per capita jämfört med EU-genomsnittet. För att
investeringar från strukturfonderna ska hålla på lång sikt bör regioner vars
BNP per capita under perioden 2007–2013 var mindre än 75 % av genomsnittet
i EU-25 under referensperioden, men vars BNP per capita har ökat till mer än
75 % av genomsnittet i EU-27 få minst två tredjedelar av det anslag de
fick under perioden 2007–2013. Medlemsstater vars bruttonationalinkomst (BNI)
per capita är mindre än 90 % av genomsnittet i unionen bör få medel från
Sammanhållningsfonden inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning. (55)
Objektiva kriterier bör fastställas för att avgöra
vilka regioner och områden som är berättigade till stöd från fonderna. I detta syfte bör fastställandet av regioner och områden
på unionsnivå bygga på det gemensamma klassificeringssystem för regioner som
inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1059/2003
av den 26 maj 2003 om inrättande av en gemensam nomenklatur för statistiska
territoriella enheter (Nuts)[12]. (56)
I syfte att fastställa lämpliga finansiella ramar
bör kommissionen genom genomförandeakter, med en objektiv och genomsynlig
metod, besluta om en preliminär årlig fördelning av tillgängliga
åtagandebemyndiganden, i syfte att koncentrera stödet till de regioner som
släpar efter i utvecklingen, inklusive de regioner som får övergångsstöd. (57)
Det är nödvändigt att fastställa gränserna för
medlen för investeringar för tillväxt och sysselsättning, liksom att sätta upp
objektiva kriterier för fördelningen av dem till regioner och medlemsstater.
Eftersom utvecklingen av infrastrukturen för transporter, energi samt
informations- och kommunikationsteknik måste påskyndas i unionen bör Fonden för
ett sammanlänkat Europa inrättas. Tilldelning av årliga anslag från fonderna
och överföring från Sammanhållningsfonden till Fonden för ett sammanlänkat
Europa och därigenom till medlemsstaterna bör begränsas, och ett tak bör
fastställs med hänsyn till den berörda medlemsstatens förmåga att utnyttja medlen. I enlighet med huvudmålet att minska fattigdomen är
det också nödvändigt att ändra inriktning på programmet för livsmedelsstöd till
de mest utsatta människorna, för att främja social inkludering och en harmonisk
utveckling i unionen. En mekanism planeras för
att överföra medel till detta instrument och se till att medlen består av
ESF-anslag genom en implicit motsvarande minskning av den minsta andel av
strukturfonderna som ska anslås till ESF i varje land. (58)
För att stärka inriktningen på resultat och på att
uppnå målen för Europa 2020 bör 5 % av medlen för målet Investering
för tillväxt och sysselsättning avsättas som en resultatreserv för varje fond
och regionkategori i varje medlemsstat. (59)
När det gäller fonderna och i syfte att ombesörja
en lämplig fördelning mellan regionkategorier bör medlen inte överföras mellan
mindre utvecklade regioner, övergångsregioner och mer utvecklade regioner, utom
i vederbörligen motiverade undantagsfall, där det gäller att uppfylla ett eller
flera tematiska mål och som omfattar högst 2 % av anslagen till den
regionkategorin. (60)
För att säkerställa en reell ekonomisk effekt bör
stöd från fonderna inte ersätta offentliga utgifter eller likvärdiga
strukturutgifter i medlemsstaterna i den mening som avses i denna förordning.
För att den vidare ekonomiska situationen ska beaktas i samband med stöd från
fonderna bör dessutom storleken på de offentliga utgifterna bestämmas med
hänsyn till de allmänna makroekonomiska förhållanden under vilka finansieringen
äger rum, på grundval av indikatorerna i de stabilitets- och konvergensprogram
som medlemsstaterna ska lämna in varje år i enlighet med rådets förordning (EG)
nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de
offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska
politiken[13].
Kommissionens kontroller av additionalitetsprincipen bör inriktas på de
medlemsstater där minst 15 % av befolkningen bor i de mindre
utvecklade regionerna eller övergångsregionerna, på grund av omfattningen av de
medel som anslås till dem. (61)
Det behövs kompletterande bestämmelser för
programplanering, förvaltning, övervakning och kontroller i fråga om operativa
program som får stöd av fonderna. I de operativa programmen bör man ange
prioriterade områden som motsvarar tematiska mål, utarbeta en sammanhängande
strategi för att ta itu med konstaterade utvecklingsbehov samt fastställa ramar
för resultatbedömning. Programmen bör också innehålla andra inslag som behövs
för att stödja ett effektivt genomförande av fonderna. (62)
För att öka komplementariteten och förenkla
genomförandet bör det vara möjligt att kombinera stöd från
Sammanhållningsfonden och Eruf med stöd från ESF i gemensamma operativa program
inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning. (63)
Större projekt står för en stor del av unionens
utgifter och de är ofta av strategisk betydelse för att genomföra unionens
strategi för smart och hållbar tillväxt för alla. Det
är därför berättigat att omfattande insatser även i fortsättningen måste
godkännas av kommissionen i enlighet med denna förordning. För tydlighetens skull bör därför innehållet i
större projekt fastställas. Kommissionen bör
också ha möjlighet att vägra ge stöd till större projekt när sådant stöd inte
är motiverat. (64)
För att ge medlemsstaterna möjlighet att genomföra
delar av ett operativt program med ett resultatbaserat tillvägagångssätt är det
lämpligt att föreskriva om en gemensam åtgärdsplan bestående av en uppsättning
åtgärder som ska genomföras av stödmottagaren för att bidra till det operativa
programmets mål. För att förenkla och stärka fondernas resultatinriktning bör
förvaltningen av den gemensamma handlingsplanen enbart bygga på gemensamt
överenskomna delmål, utfall och resultat, i enlighet med kommissionens beslut
om antagande av den gemensamma handlingsplanen. Kontroller och revision av en
gemensam handlingsplan bör också begränsas till att omfatta dessa delmål, utfall
och resultat. Därför bör det fastställas bestämmelser om utarbetande, innehåll,
antagande, finansiell förvaltning och kontroll av sådana planer. (65)
Om en utvecklingsstrategi för en stad eller ett territorium förutsätter
ett integrerat tillvägagångssätt eftersom det involverar investeringar från mer
än ett prioriterat område inom ett eller flera operativa program, bör åtgärder
som får stöd från fonderna genomföras som en integrerad territoriell
investering inom ett operativt program. (66)
Det är nödvändigt att anta särskilda bestämmelser
för övervakningskommitténs arbete och de årliga genomföranderapporterna för de
operativa program som får stöd från fonderna. Kompletterande bestämmelser för
verksamheten inom EJFLU återfinns i den sektorsspecifika lagstiftningen. (67)
För att nödvändiga och uppdaterade uppgifter om
programmets genomförande ska finnas att tillgå måste medlemsstaterna
regelbundet förse kommissionen med de viktigaste uppgifterna. För att undvika en extra börda för medlemsstaterna
bör detta begränsas till uppgifter som samlas in kontinuerligt, och
överföringen av uppgifterna bör ske elektroniskt. (68)
I enlighet med artikel 175 i fördraget lämnar
kommissionen vart tredje år en sammanhållningsrapport till Europaparlamentet,
rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén rörande
framstegen med att uppnå ekonomisk, social och territoriell sammanhållning i
unionen. Innehållet i den rapporten behöver fastställas. (69)
Det anses lämpligt att kommissionen i samarbete med
medlemsstaterna genomför efterhandsutvärderingar av fonderna för att få
uppgifter på lämplig nivå om resultat och effekter av de insatser som
finansierats. Det krävs också särskilda bestämmelser för att införa ett
förfarande för godkännande av fondernas utvärderingsplaner. (70)
Det är viktigt att göra allmänheten uppmärksam på
vad unionens fonder uträttat. Medborgarna har rätt att veta hur unionens medel
används. Ansvaret för att lämpliga uppgifter kommuniceras till allmänheten bör
vila på förvaltningsmyndigheterna och stödmottagarna. För att göra
kommunikationen med den breda allmänheten effektivare och stärka
synergieffekterna mellan kommunikationsåtgärder på kommissionens initiativ, bör
de budgetmedel som anslås för kommunikationsåtgärder i enlighet med denna
förordning också bidra till att täcka information om Europeiska unionens
politiska prioriteringar i den mån de berör de allmänna målen i denna
förordning. (71)
För att ombesörja en vid spridning av information
om fondernas landvinningar och unionens betydelse för detta och för att
informera hugade stödmottagare om finansieringsmöjligheterna bör närmare regler
för informations- och kommunikationsåtgärderna, samt vissa tekniska krav i
sammanhanget, anges i denna förordning. (72)
För att göra informationen om
finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt lättillgängligare och mer
genomsynlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller
webbportal med information om alla operativa program, inklusive förteckningar
över verksamhet som fått stöd inom varje operativt program. (73)
Det är nödvändigt att fastställa de faktorer som
kan ändra fondernas samfinansieringssats för de operativa programmen, särskilt
för att öka unionsmedlens multiplikatoreffekt. Det är också nödvändigt att
fastställa de högsta samfinansieringssatserna per regionkategori, för att säkerställa
att samfinansieringsprincipen följs genom en lämplig nivå på medlemsstaternas
stöd. (74)
Det är nödvändigt att medlemsstaterna utser en
förvaltningsmyndighet, en attesteringsmyndighet och en fristående
revisionsmyndighet för varje operativt program. För
att ge medlemsstaterna flexibilitet när de inrättar kontrollsystem är det
lämpligt att ge dem möjlighet att välja att låta attesteringsmyndighetens
uppgifter utföras av förvaltningsmyndigheten. Medlemsstaten
bör också ha rätt att utse förmedlande organ för att utföra vissa av
förvaltningsmyndighetens eller attesteringsmyndighetens uppgifter. Medlemsstaten bör i så fall tydligt fastställa
deras ansvarsområden och funktioner. (75)
Förvaltningsmyndigheten har huvudansvaret för att
fonderna genomförs effektivt och har därför ett stort antal funktioner som rör
programförvaltning och övervakning, ekonomisk förvaltning och kontroller samt
urval av projekt. Dess ansvarsområden och
funktioner bör fastställas. (76)
Attesteringsmyndigheten bör upprätta
betalningsansökningar och lämna in dem till kommissionen. Den bör upprätta
årsredovisningar, attestera att de är fullständiga, exakta och sanningsenliga
och att de bokförda utgifterna överensstämmer med tillämpliga unionsregler och
nationella regler. Dess ansvarsområden och funktioner bör fastställas. (77)
Revisionsmyndigheten bör se till att revision
genomförs av förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett lämpligt urval insatser
och av årsredovisningen. Dess ansvarsområden och funktioner bör fastställas. (78)
På grund av den särskilda organisationen av
förvaltnings- och kontrollsystemen för Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden och
för att kraven ska vara proportionerliga, krävs särskilda bestämmelser för
ackreditering och återkallande av ackreditering av förvaltningsmyndigheter och
attesteringsmyndigheter. (79)
Utan att det påverkar kommissionens befogenheter
när det gäller finansiell kontroll bör samarbetet mellan medlemsstaterna och
kommissionen på detta område utökas och det bör fastställas kriterier som gör
att kommissionen, inom ramen för sin strategi för kontroll av nationella
system, kan avgöra vilken säkerhetsgrad som bör krävas från de nationella
revisionsorganen. (80)
Förutom gemensamma regler för den finansiella
förvaltningen behövs kompletterande bestämmelser för Eruf, ESF och
Sammanhållningsfonden. För att kommissionen
ska få en rimlig säkerhet inför den årliga räkenskapsavslutningen, bör särskilt
ansökningar om mellanliggande utbetalningar återbetalas till 90 % av det
belopp som blir resultatet när samfinansieringssatsen för varje prioriterat
område i enlighet med beslutet om antagande av det operativa programmet
tillämpas på de stödberättigande utgifterna inom det prioriterade området. Återstående belopp bör betalas ut till
medlemsstaterna efter den årliga räkenskapsavslutningen, under förutsättning
att man kunnat uppnå rimlig säkerhet om utgifternas stödberättigande under det
år som avslutandeförfarandet gäller. (81)
För att säkerställa att stödmottagarna får stödet
så snart som möjligt och för att öka säkerheten för kommissionen är det
lämpligt att kräva att betalningsansökningarna endast omfattar utgifter för
vilka stöd har betalats ut till stödmottagarna. Förfinansiering
bör därför ske varje år, så att medlemsstaterna har tillräckliga medel. Förfinansieringen bör ha räknats av varje år vid
räkenskapsavslutningen. (82)
För att de allmänna reglerna om tillbakadragande av
medel ska tillämpas korrekt bör reglerna för fonderna i detalj beskriva hur
tidsfristerna för tillbakadragande fastställs och hur beloppen beräknas. (83)
Det är nödvändigt att i detalj fastställa
förfarandet för den årliga räkenskapsavslutningen för fonderna, för att skapa
en tydlig bas och rättslig förutsebarhet på området. Det
är viktigt att ge medlemsstaterna en begränsad möjlighet att reservera belopp i
årsräkenskaperna som omfattas av ett förfarande med revisionsmyndigheten. (84)
Den årliga räkenskapsavslutningen bör åtföljas av
ett årligt avslutande av genomförda insatser (för Eruf och
Sammanhållningsfonden) och utgifter (för ESF). För
att minska kostnaderna i samband med avslutandet av operativa program, minska
den administrativa bördan för stödmottagarna och skapa rättslig förutsebarhet
bör det årliga avslutandet vara obligatoriskt, för att på så sätt begränsa den
period då underlag måste sparas, insatser kan revideras och finansiella
korrigeringar genomföras. (85)
För att skydda unionens ekonomiska intressen och
skapa förutsättningar för att säkerställa att programmen genomförs effektivt
bör kommissionen ges möjlighet att ställa in betalningar inom prioriterade
områden eller operativa program. (86)
Det är lämpligt att fastställa särskilda former och
förfaranden för medlemsstaternas och kommissionens finansiella korrigeringar
för fonderna, för att skapa rättslig förutsebarhet för medlemsstaterna. (87)
Intervallerna mellan revisionerna bör stå i
proportion till omfattningen av unionens stöd från fonderna. Framför allt bör antalet revisioner minskas när de
stödberättigade utgifterna för en insats inte överstiger
100 000 euro. Det bör dock vara
möjligt att utföra revisioner när som helst när det finns tecken på
oriktigheter eller oegentligheter eller, när en genomförd insats avslutats, som
en del i ett granskningsurval. För att nivån
på kommissionens revision ska stå i proportion till risken bör kommissionen
kunna minska sitt revisionsarbete rörande de operativa programmen, om det inte
finns några större brister eller om revisionsmyndigheten är tillförlitlig. (88)
För att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga
delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med
artikel 290 i fördraget delegeras till kommissionen avseende en
uppförandekod om de mål och kriterier som ska stödja genomförandet av partnerskapet,
antagandet av en gemensam strategisk ram, kompletterande regler om tilldelning
av tillväxt- och konkurrenskraftsreserven, avgränsningen av de områden och den
befolkning som omfattas av lokala utvecklingsstrategier, närmare regler om
finansieringsinstrument (förhandsbedömning, stödberättigande utgifter, typer av
verksamhet som inte kan få stöd, kombinering av stödformer, överlåtelse och
förvaltning av tillgångar, betalningsansökningar samt kapitalisering av årliga
delbetalningar), fastställande av schablonbelopp för vinstdrivande verksamhet,
medlemsstaternas ansvar för förfarandet för rapportering av oegentligheter och
återkrav av otillbörligt utbetalda belopp, mallen för förvaltningsförklaringen
om förvaltnings- och kontrollsystemets funktion, villkoren för nationella
revisioner, ackrediteringskrav för förvaltningsmyndigheter och
attesteringsmyndigheter, angivande av allmänt godkända databärare, nivå för
tillämpliga finansiella korrigeringar, ändringar av bilagor samt de särskilda
åtgärderna som krävs för att underlätta övergången från förordning (EG)
nr 1083/2006. Kommissionen bör också ges befogenheter att ändra
bilagorna I och IV för att göra de anpassningar som kan komma att krävas i
framtiden. Det är särskilt viktigt att kommissionen under det förberedande
arbetet genomför lämpliga samråd, även på expertnivå. (89)
Kommissionen bör, då den förbereder och utarbetar
delegerade akter, se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till
Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på
lämpligt sätt. (90)
Kommissionen bör ha befogenhet att för alla
GSR-fonder genom genomförandeakter anta beslut om godkännande av
partnerskapsavtal, beslut om tilldelning av resultatreserven och beslut om
inställande av betalningar kopplade till medlemsstaternas ekonomiska politik,
och för fonderna beslut om antagande av operativa program, beslut om
godkännande av större projekt, beslut om inställande av betalningar och beslut
om finansiella korrigeringar. (91)
För att garantera enhetliga villkor för
genomförandet av denna förordning bör kommissionen ges genomförandebefogenheter
i fråga om metoder för klimatförändringsmål, standardvillkor för övervakning av
finansieringsinstrument, metoder för beräkning av nettoinkomster för
vinstdrivande projekt, angivande av regioner och medlemsstater som uppfyller
kriterierna för Investering för tillväxt och sysselsättning, mallar för
operativa program för fonderna, format för information om större projekt och
metoder för genomförande av kostnads-nyttoanalyser för större projekt,
standardformat för gemensamma handlingsplaner, mallar för årliga och slutliga
genomföranderapporter, tekniska krav på informations- och publicitetsåtgärder,
informationsutbyte mellan medlemsstaterna och kontroller på plats, mallar för
förvaltningsförklaring, mallar för revisionsstrategi, yttrande och årlig
kontrollrapport, användning av uppgifter som inhämtats under revisioner samt
mallar för betalningsansökningar, i enlighet med Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande
av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens
utövande av sina genomförandebefogenheter[14].
(92)
Den här förordningen ersätter rådets förordning
(EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för
Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och
Sammanhållningsfonden samt om upphävande av förordning (EG) nr 1260/1999[15]. Den förordningen bör därför upphävas. (93)
Eftersom målet för denna förordning, nämligen att
minska skillnaderna i utvecklingsnivå mellan regionerna och eftersläpningen i
de minst gynnade regionerna och öarna, särskilt landsbygdsområden, områden
påverkade av industriomställningar samt regioner med allvarliga och varaktiga
naturliga eller demografiska hinder, inte i tillräckligt hög grad kan uppnås av
medlemsstaterna utan bättre kan uppnås på unionsnivån, får unionen vidta
åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om
Europeiska unionen. I enlighet med
proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad
som är nödvändigt för att uppnå detta mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. DEL ETT
SYFTE OCH DEFINITIONER Artikel 1
Syfte I denna förordning fastställs de gemensamma
reglerna för Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska
socialfonden (ESF), Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF), som
verkar inom en gemensam strategisk ram (nedan kallade GSR-fonderna). Där
fastställs även bestämmelser som ska säkerställa att GSR-fonderna fungerar
effektivt och att fonderna samordnas med varandra och med andra
unionsinstrument. I denna förordning fastställs också de
allmänna bestämmelserna för Eruf och ESF (nedan kallade strukturfonderna)
samt Sammanhållningsfonden. I denna förordning fastställs uppgifter, huvudmål
och organisation för strukturfonderna och Sammanhållningsfonden (nedan kallade fonderna),
kriterier för när medlemsstaterna och regionerna är berättigade till stöd från
GSR-fonderna, tillgängliga ekonomiska medel samt kriterier för tilldelning av
dessa. Bestämmelserna i denna förordning påverkar
inte tillämpningen av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning
(EU) nr […]/2012 om finansiering, förvaltning och övervakning av den
gemensamma jordbrukspolitiken[16]
eller de särskilda bestämmelserna i följande förordningar: 1. Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska regionala utvecklingsfonden och om
upphävande av förordning (EG) nr 1080/2006[17] (nedan kallad Eruf-förordningen). 2. Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska socialfonden och om upphävande av
förordning (EG) nr 1081/2006[18]
(nedan kallad ESF-förordningen). 3. Europaparlamentets och rådets förordning
(EU) nr […]/2012 om inrättande av en sammanhållningsfond och om upphävande av
förordning (EG) nr 1084/2006[19]
(nedan kallad Sammanhållningsfondsförordningen). 4. Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiskt territoriellt samarbete[20] (nedan kallad ETS-förordningen). 5. Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska jordbruksfonden för
regionalutveckling och om upphävande av förordning (EG) nr 1698/2005[21] (nedan kallad EJFLU-förordningen). 6. Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr […]/2012 om Europeiska havs- och fiskerifonden och om
upphävande av förordning (EG) nr 1198/2006[22] (nedan kallad EHFF-förordningen). Artikel 2
Definitioner I denna förordning gäller de definitioner för
finansieringsinstrumenten som fastställs i budgetförordningen för de
finansieringsinstrument som stöds av GSR-fonderna, utom när annat föreskrivs i
den här förordningen. Därutöver ska följande definitioner gälla: 1. unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt: de gemensamma mål för medlemsstaterna och unionen som
anges i kommissionens meddelande ”Europa 2020: En strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla”, som bifogats slutsatserna från Europeiska rådets
möte den 17 juni 2010 som bilaga I (”En ny europeisk strategi för
sysselsättning och tillväxt – EU:s överordnade mål”) och rådets beslut av den
21 oktober 2010 om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik,
samt eventuella ändringar av dessa gemensamma mål. 2. gemensam strategisk ram: det
dokument där unionens mål, en smart och hållbar tillväxt för alla, omsätts till
nyckelåtgärder för GSR-fonderna; för varje tematiskt mål fastställs de
nyckelåtgärder som ska stödjas av GSR-fonderna samt mekanismer för att säkerställa
att programplaneringen i GSR-fonderna är sammanhängande och överensstämmer med
medlemsstaternas och unionens politik på områdena ekonomi och sysselsättning. 3. fondspecifika bestämmelser:
bestämmelser som fastställs i eller med utgångspunkt från del 3 av denna
förordning eller i en allmän eller specifik förordning om en eller flera av de
GSR-fonder som avses eller förtecknas i artikel 1 tredje stycket. 4. programplanering: processen
att i flera steg organisera, fatta beslut och tilldela finansiella resurser för
att unionen och medlemsstaterna i ett flerårigt perspektiv ska genomföra
gemensamma åtgärder för att uppnå unionens strategi för smart och hållbar
tillväxt för alla. 5. program: ett operationellt
program som aves i del 3 i denna förordning och i EHFF-förordningen eller
ett program för landsbygdsutveckling som avses i EJFLU-förordningen. 6. prioritering: prioriterat
område som aves i del 3 i denna förordning eller unionens prioritering som
avses i EHFF-förordningen och i EJFLU-förordningen. 7. insats: ett projekt, ett
avtal, en åtgärd eller en grupp projekt som valts ut av förvaltningsmyndigheten
för det berörda programmet eller på myndighetens ansvar och som bidrar till
målen för den eller de prioriteringar som berörs; när det gäller
finansieringsinstrumenten består insatsen av de ekonomiska bidragen från ett
program till finansieringsinstrumenten och efterföljande ekonomiska stöd från
dessa finansieringsinstrument. 8. stödmottagare: ett offentligt
eller privat organ, med ansvar för att inleda eller för att inleda och
genomföra insatser; när det gäller statligt stöd avser stödmottagare det organ
som tar emot stödet; när det gäller finansieringsinstrument avser stödmottagare
det organ som genomför finansieringsinstrumentet. 9. slutmottagare: en juridisk
eller fysisk person som tar emot ekonomiskt stöd från ett
finansieringsinstrument. 10. statligt stöd: stöd enligt
artikel 107.1 i fördraget, som i denna förordning ska anses omfatta även
stöd av mindre betydelse enligt förordning (EG) nr 1998/2006 av den
15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på
stöd av mindre betydelse[23],
kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 december 2007 om
tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre
betydelse inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter[24] samt kommissionens förordning (EG)
nr 875/2007 av den 24 juli 2007 om tillämpningen av
artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom
fiskerisektorn och om ändring av förordning (EG) nr 1860/2004[25]. 11. genomförd insats: en insats
som har byggts färdigt eller genomförts fullt ut, och för vilken stödmottagarna
genomfört alla utbetalningar och mottagit motsvarande offentliga bidrag. 12. offentligt stöd: ekonomiskt
stöd för att finansiera en insats som kommer från nationella, regionala eller
lokala myndigheters budget, från unionens budget för GSR-fonderna, från
offentligrättsliga organs budget eller från budgeten för en sammanslutning av
myndigheter eller offentligrättsliga organ. 13. offentligrättsligt organ: ett
organ som är offentligträttsligt organiserat enligt artikel 1.9 i
Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/18/EG[26] eller en europeisk gruppering för
territoriellt samarbete (nedan kallad gruppering) som bildats i enlighet
med Europaparlaments och rådets förordning (EG) nr 1082/2006[27], oavsett om grupperingen enligt relevanta
nationella genomförandebestämmelser anses vara ett offentligrättsligt eller ett
privaträttsligt organ. 14. dokument: ett papper eller ett
elektroniskt medium med information som är relevant i samband med denna
förordning. 15. förmedlande organ: ett
offentligt eller privat organ som en förvaltningsmyndighet eller en
attesterande myndighet ansvarar för eller som utför uppgifter för en sådan
myndighets räkning gentemot stödmottagare som genomför insatser. 16. lokal utvecklingsstrategi: en
sammanhängande uppsättning insatser som svarar mot lokala mål och behov, som
bidrar till att uppnå unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla
och som genomförs i partnerskap på lämplig nivå. 17. löpande avslutande: avslutande
av insatser till följd av det årliga räkenskapsavslutandet och före avslutandet
av hela programmet. 18. partnerskapsavtal: ett
dokument som utarbetats av medlemsstaten tillsammans med partner i enlighet med
principen om flernivåstyre; i dokumentet anges medlemsstatens strategi,
prioriteringar och arrangemang för att använda GSR-fonderna på ett effektivt
sätt som bidrar till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla;
dokumentet godkänns av kommissionen efter bedömning och dialog med
medlemsstaten. 19. regionkategori: regionerna
delas in i ”mindre utvecklade regioner”, ”övergångsregioner” och ”mer
utvecklade regioner” i enlighet med artikel 82.2. 20. begäran om utbetalning: en
ansökan om utbetalning eller en utgiftsdeklaration som medlemsstaten lämnar in
till kommissionen. 21. EIB: Europeiska
investeringsbanken, Europeiska investeringsfonden eller dotterbolag till
Europeiska investeringsbanken. 22. små och medelstora företag:
mikroföretag och små och medelstora företag i enlighet med kommissionens
rekommendation 2003/361/EG eller dess senare ändringar. 23. räkenskapsår: i del tre avses
perioden 1 juli–30 juni, utom för det första räkenskapsåret, som
omfattar perioden från den första dagen då utgifterna är stödberättigande till
den 30 juni 2015, och det sista räkenskapsåret som omfattar perioden
1 juli 2022–1 juni 2023. 24. budgetår: i del tre avses
perioden 1 januari–31 december. DEL TVÅ
GEMENSAMMA BESTÄMMELSER FÖR GSR-FONDERNA AVDELNING I
Principer för unionens stöd till GSR-fonderna Artikel 3
Tillämpningsområde Bestämmelserna i denna del ska tillämpas utan
att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i del tre. Artikel 4
Allmänna principer 1. GSR-fonderna ska genom
fleråriga program tillhandahålla stöd som kompletterar nationella, regionala
och lokala insatser, för att bidra till unionens strategi för smart och hållbar
tillväxt för alla, med hänsyn till de integrerade riktlinjerna, de
landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget
samt de relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med
artikel 148.4 i fördraget. 2. Kommissionen och
medlemsstaterna ska se till att stödet från GSR-fonderna är förenligt med
unionens politik och prioriteringar och att det kompletterar unionens övriga
instrument. 3. Stödet från GSR-fonderna ska
genomföras i nära samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna. 4. Medlemsstaterna och de
myndigheter som medlemsstaterna utsett i detta syfte ska ansvara för
genomförandet av programmen och genomföra sina uppgifter enligt denna
förordning och de fondspecifika bestämmelserna på lämplig territoriell nivå, i
överensstämmelse med medlemsstaternas institutionella, rättsliga och
finansiella ram samt med denna förordning och de fondspecifika bestämmelserna. 5. Bestämmelserna för
genomförandet och användningen av GSR-fonderna, särskilt de ekonomiska och
administrativa medel som krävs för genomförandet av GSR-fonderna, när det
gäller rapportering, utvärdering, förvaltning och kontroll, ska stå i
proportion till det stöd som anslagits. 6. Kommissionen och
medlemsstaterna ska, i enlighet med sina respektive ansvarsområden, säkra
samordningen mellan GSR-fonderna och med unionens övriga politikområden och
instrument, även när det gäller unionens yttre åtgärder. 7. Den del av unionens budget
som anslås till GSR-fonderna ska genomföras inom ramen för delad förvaltning
mellan medlemsstaterna och kommissionen i enlighet med artikel 53 b i
rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med
budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (nedan kallad budgetförordningen)[28], med undantag av det stöd från
Sammanhållningsfonden som överförs till Fonden för ett sammanlänkat Europa i
enlighet med artikel 84.4, innovativa åtgärder på kommissionens initiativ
enligt artikel 9 i Eruf-förordningen och tekniskt stöd på kommissionens
initiativ. 8. Kommissionen och
medlemsstaterna ska tillämpa principen om sund ekonomisk förvaltning i enlighet
med artikel 73 i budgetförordningen. 9. Kommissionen och medlemsstaterna
ska säkerställa att GSR-fonderna fungerar effektivt, framför allt genom
övervakning, rapportering och utvärdering. 10. Kommissionen och
medlemsstaterna ska utföra sina respektive uppgifter när det gäller
GSR-fonderna på så sätt att den administrativa bördan för stödmottagarna
minskas. Artikel 5
Partnerskap och flernivåstyre 1. För partnerskapsavtalet och
för varje program ska medlemsstaten organisera ett partnerskap med följande
deltagare: a) Behöriga regionala, lokala och andra
myndigheter. b) Näringslivets och arbetsmarknadens
organisationer. c) Företrädare för civilsamhället, även
miljöorganisationer, icke-statliga organisationer och organisationer som
arbetar för icke-diskriminering och jämställdhet. 2. Enligt principen om
flernivåstyre ska medlemsstaterna låta partnerna delta i utarbetandet av
partnerskapsavtal och lägesrapporter samt i utformning, genomförande,
övervakning och utvärdering av programmen. Partnerna ska delta i
övervakningskommittéerna för de programmen. 3. Kommissionen ska vara
bemyndigad att anta delegerade akter i enlighet med artikel 140 för att
föreskriva en europeisk uppförandekod, som ska innehålla mål och kriterier för
att stödja genomförandet av partnerskapen och underlätta spridningen av
information, erfarenheter, resultat och god praxis mellan medlemsstaterna. 4. För varje GSR-fond ska
kommissionen minst en gång om året samråda med de organisationer som företräder
partnerna på unionsnivå om genomförandet av stödet från GSR-fonderna. Artikel 6
Förenlighet med unionslagstiftning
och nationell lagstiftning Insatser som finansieras av GSR-fonderna ska
vara förenliga med tillämplig unionslagstiftning och med nationell
lagstiftning. Artikel 7
Jämställdhet mellan kvinnor
och män och icke-diskriminering Medlemsstaterna och kommissionen ska se till
att främja jämställdhet mellan män och kvinnor och integrering av
jämställdhetsperspektivet när programmen förbereds och genomförs. Medlemsstaterna och kommissionen ska vidta
lämpliga åtgärder för att förhindra varje form av diskriminering på grund av
kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder
eller sexuell läggning i samband med förberedelser inför och genomförandet av
programmen. Artikel 8
Hållbar utveckling Målen för CSF-fonderna bör eftersträvas inom
ramen för hållbar utveckling och unionens mål att skydda och förbättra miljön i
enlighet med artiklarna 11 och 19 i fördraget, med hänsyn tagen till
principen att den som förorenar ska betala. Medlemsstaterna och kommissionen ska se till att
miljöskyddskrav, resurseffektivitet, begränsning av och anpassning till
klimatförändringar, motståndskraften mot katastrofer samt riskförebyggande och
riskhantering främjas i samband med förberedelser och genomförande av
partnerskapsavtalen och programmen. Medlemsstaterna ska tillhandahålla
information om stödet till klimatförändringsmålen på ett sätt som kommissionen
bestämmer. Kommissionen ska anta en metod för detta genom en genomförandeakt.
Genomförandeakten ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
i artikel 143. AVDELNING II
STRATEGI KAPITEL I
Tematiska mål för GSR-fonderna och en gemensam strategisk ram Artikel 9
Tematiska mål Varje GSR-fond ska stödja följande tematiska
mål i enlighet med sitt uppdrag för att bidra till unionens strategi för smart
och hållbar tillväxt för alla: 1. Att stärka forskning, teknisk
utveckling och innovation. 2. Att öka tillgången till,
användningen av och kvaliteten på informations- och kommunikationsteknik. 3. Att öka konkurrenskraften hos små och
medelstora företag, inom jordbruket (för EJFLU) samt inom fiske och vattenbruk
(för EHFF). 4. Att stödja övergången till en
koldioxidsnål ekonomi inom alla sektorer. 5. Att främja anpassning,
riskförebyggande och riskhantering i samband med klimatförändringar. 6. Att skydda miljön och främja en
hållbar användning av resurser. 7. Att främja hållbara transporter och
få bort flaskhalsar i viktig nätinfrastruktur. 8. Att främja sysselsättning och
arbetskraftens rörlighet. 9. Att främja social inkludering och
bekämpa fattigdom. 10. Att investera i utbildning,
färdigheter och livslångt lärande. 11. Att förbättra den institutionella
kapacitet och effektiviteten hos den offentliga förvaltningen. De tematiska målen ska omsättas i
prioriteringar som är specifika för varje GSR-fond och de ska fastställas i de
fondspecifika bestämmelserna. Artikel 10
En
gemensam strategisk ram För att främja en harmonisk, balanserad och
hållbar utveckling av unionen måste en gemensam strategisk ram omsätta unionens
mål i strategin för en smart och hållbar tillväxt för alla i nyckelåtgärder för
GSR-fonderna. Artikel 11
Innehåll I den gemensamma strategiska ramen ska
följande fastställas: a) För varje tematiskt mål, de
nyckelåtgärder som ska få stöd från varje GSR-fond. b) De viktigaste territoriella
utmaningarna som GSR-fonderna ska ägna sig åt för stads-, landsbygds-, kust-
och fiskeriområden samt för regioner med särskilda territoriella drag som avses
i artiklarna 174 och 349 i fördraget. c) Övergripande principer och mål för
genomförandet av GSR-fonderna. d) Prioriterade områden för
samarbetsverksamhet inom var och en av GSR-fonderna, där så är relevant med
hänsyn till makroregionala strategier och havsområdesstrategier. e) Samordningsmekanismer mellan
GSR-fonderna och med unionens andra relevanta politikområden och instrument,
inklusive externa samarbetsinstrument. f) Mekanismer för att säkerställa att
programplaneringen i GSR-fonderna är sammanhängande och överensstämmer med de
landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget
och med relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med
artikel 148.4 i fördraget. Artikel 12
Antagande och översyn Kommissionen ska ha befogenhet att anta en
delegerad akt i enlighet med artikel 142 om den gemensamma strategiska
ramen inom tre månader efter det att denna förordning antagits. Vid större ändringar i unionens strategi för
smart och hållbar tillväxt för alla ska kommissionen se över och vid behov anta
en ny version av den gemensamma strategiska ramen genom en delegerad akt i
enlighet med artikel 142. Inom sex månader efter det att en ny version
av den gemensamma strategiska ramen har antagits ska medlemsstaterna föreslå
ändringar av sina partnerskapskontrakt och operativa program om det behövs för
att de ska överensstämma med den nya versionen av ramen.
KAPITEL II
Partnerskapsavtal Artikel 13
Utarbetande av
partnerskapsavtalet 1.
Varje medlemsstat ska utarbeta ett
partnerskapsavtal för perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 2.
Medlemsstaterna ska upprätta partnerskapsavtalet i
samarbete med de partner som avses i artikel 5. Partnerskapsavtalet ska
utarbetas i dialog med kommissionen. 3.
Partnerskapsavtalet ska omfatta allt stöd från
GSR-fonderna i medlemsstaten. 4.
Varje medlemsstat ska överlämna sitt partnerskapsavtal
till kommissionen inom tre månader efter det att den gemensamma strategiska
ramen har antagits. Artikel 14
Partnerskapsavtalets innehåll
Partnerskapsavtalet ska
innehålla följande: a) Bestämmelser som säkerställer att avtalet
överensstämmer med unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla,
inklusive följande: i) En analys av skillnader och
utvecklingsbehov med hänvisning till de tematiska mål och nyckelåtgärder som
fastställs i den gemensamma strategiska ramen samt de mål som anges i de
landsspecifika rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget
och de relevanta rådsrekommendationer som antagits i enlighet med
artikel 148.4 i fördraget. ii) En sammanfattande analys av
förhandsutvärderingarna av programmen som motiverar urvalet av tematiska mål
samt en vägledande fördelning av GSR-fondernas bidrag. iii) För varje tematiskt mål, en
sammanfattning av de viktigaste resultaten som förväntas för var och en av
GSR-fonderna. iv) En vägledande fördelning av unionens
stöd per tematiskt mål på nationell nivå för var och en av GSR-fonderna, samt
det preliminära sammanlagda stödbeloppet för klimatförändringsmål. v) De viktigaste prioriterade områdena för
samarbete, där så är relevant med hänsyn till makroregionala strategier och havsområdesstrategier. vi) Övergripande principer och mål för
genomförandet av GSR-fonderna. vii) Förteckningen över program inom Eruf,
ESF och Sammanhållningsfonden, utom program inom målet Europeiskt territoriellt
samarbete, samt inom EJFLU och EHFF, med preliminära anslag per fond och per
år. b) Ett integrerat tillvägagångssätt vid
territoriell utveckling som stöds av GSR-fonderna, där följande anges: i) Mekanismer på nationell och regional
nivå för samordningen mellan GSR-fonderna och andra finansieringsinstrument på
unionsnivå och nationell nivå samt med EIB. ii) Bestämmelser för att säkerställa en
integrerad användning av GSR-fonderna för den territoriella utvecklingen av
stads-, landsbygds- och kustområden, områden som är beroende av fiske och
regioner med särskilda territoriella drag, särskilt genomförandebestämmelserna
för artiklarna 28, 29 och 99; när så är lämpligt ska dessa åtföljas av en
förteckning över städer som ska delta i den plattform för stadsutveckling som
avses i artikel 7 i Eruf-förordningen. c) Ett integrerat tillvägagångssätt för att
hantera särskilda behov i områden med störst fattigdom eller hos målgrupper som
är särskilt utsatta för diskriminering eller utestängning, med särskilt
beaktande av marginaliserade befolkningsgrupper, och om lämpligt med
preliminära finansiella anslag för de relevanta GSR-fonderna. d) Bestämmelser för att säkerställa ett
effektivt genomförande, inklusive följande: i) En konsoliderad tabell med de mål och
delmål som fastställts inom programmen för de resultatramar som avses i
artikel 19.1, tillsammans med metoderna och mekanismen för att säkerställa
överensstämmelse mellan de olika programmen och GSR-fonderna. ii) En sammanfattning av bedömningen av hur
förhandsvillkoren har uppfyllts och av de åtgärder som ska vidtas på nationell
och regional nivå, samt en tidsplan för genomförandet i de fall då
förhandsvillkoren inte är uppfyllda. iii) De uppgifter som krävs för en
förhandskontroll av överensstämmelsen med additionalitetsreglerna, så som de
fastställs i del tre av denna förordning. iv) De åtgärder som vidtagits för att
engagera partnerna och deras roll i utarbetandet av partnerskapsavtalet och
framstegsrapporten enligt definitionen i artikel 46 i denna förordning. e) Bestämmelser för att säkerställa ett
effektivt genomförande av GSR-fonderna, inklusive följande: i) En bedömning av om det finns behov av
att förbättra den administrativa kapaciteten hos myndigheterna och där så är
relevant stödmottagarna, samt åtgärder som ska vidtas av denna anledning. ii) En sammanfattning av de åtgärder som
planeras och motsvarande mål i programmen för att minska den administrativa
bördan för stödmottagarna. iii) En bedömning av befintliga system för
elektroniskt datautbyte, och planerade åtgärder för att allt utbyte av
information mellan stödmottagare och de myndigheter som ansvarar för
förvaltning och kontroll av programmen ska kunna genomföras helt och hållet på
elektronisk väg. Artikel 15
Antagande och ändring av
partnerskapsavtalet 1. Kommissionen ska, med
beaktande av förhandsutvärderingarna av programmen, bedöma om
partnerskapsavtalet överensstämmer med denna förordning, med den gemensamma
strategiska ramen samt med de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med
artikel 121.2 i fördraget och de rådsrekommendationer som antagits i
enlighet med artikel 148.4 i fördraget, och den ska framföra sina
synpunkter inom tre månader efter det att partnerskapsavtalet lämnas in.
Medlemsstaten ska tillhandahålla alla ytterligare uppgifter som behövs och om
nödvändigt revidera partnerskapsavtalet. 2. Kommissionen ska genom
genomförandeakter anta ett beslut om godkännande av partnerskapsavtalet inom
sex månader efter det att avtalet lämnats in av medlemsstaten, under
förutsättning att eventuella synpunkter från kommissionens beaktats på ett
tillfredsställande sätt. Partnerskapsavtalen ska träda i kraft tidigast den
1 januari 2014. 3. Om en medlemsstat föreslår en
ändring av partnerskapsavtalet ska kommissionen göra en bedömning i enlighet
med punkt 1 och om nödvändigt anta ett beslut genom genomförandeakter om
godkännande av ändringen. KAPITEL III
Tematisk koncentration, förhandsvillkor och resultatöversyn Artikel 16
Tematisk koncentration Medlemsstaterna ska, i enlighet med de
fondspecifika bestämmelserna koncentrera sitt stöd till de insatser som tillför
det största mervärdet i förhållande till unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla, och samtidigt tackla de utmaningar som identifieras
i de landsspecifika rekommendationerna enligt artikel 121.2 i fördraget och
de rådsrekommendationer som antagits enligt artikel 148.4 i fördraget,
samt beakta nationella och regionala behov. Artikel 17
Förhandsvillkor 1.
Förhandsvillkoren ska fastställas för varje
GSR-fond i de fondspecifika bestämmelserna. 2.
Medlemsstaterna ska bedöma om de relevanta
förhandsvillkoren är uppfyllda. 3.
Om förhandsvillkoren inte är uppfyllda den dag då
partnerskapsavtalet lämnas in ska medlemsstaterna i partnerskapsavtalet
sammanfatta de åtgärder som ska vidtas på nationell eller regional nivå och
ange en tidsplan för åtgärderna, för att säkerställa att villkoren är uppfyllda
inom två år efter det att partnerskapsavtalen antagits, dock senast den
31 december 2016. 4.
Medlemsstaterna ska i detalj ange de åtgärder som
behövs för att uppfylla förhandsvillkoren, samt en tidsplan för dessa, i de
relevanta programmen. 5.
Kommissionen ska bedöma de uppgifter den fått om
hur förhandsvillkoren uppfylls i samband med sin bedömning av
partnerskapsavtalen och programmen. Den kan, när den antar ett program, besluta
om att helt eller delvis ställa in de mellanliggande utbetalningarna till ett
program i väntan på att åtgärderna för att uppfylla förhandsvillkoren
genomförts på ett tillfredsställande sätt. Om åtgärderna för att uppfylla
förhandsvillkoren inte är genomförda när den tidsfrist som anges i programmet löper
ut ska detta utgöra en grund för kommissionen för att ställa in betalningarna. 6.
Punkterna 1–5 ska inte gälla för programmen
inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. Artikel 18
Resultatreserv Fem procent av de medel som anslagits till
varje GSR-fond och medlemsstat, med undantag av de medel som anslagits till
målet Europeiskt territoriellt samarbete och till avdelning V i
EHFF-förordningen, ska utgöra en resultatreserv som ska anslås i enlighet med
artikel 20. Artikel 19
Resultatöversyn 1. Kommissionen ska i samarbete
med medlemsstaterna se över resultaten av programmen i varje medlemsstat under
2017 och 2019, med hänvisning till de resultatramar som anges i respektive
partnerskapsavtal och program. Hur resultatramen ska fastställas anges i
bilaga I. 2. Vid översynen ska man
undersöka hur man uppnått delmålen i programmen när det gäller
prioriteringarna, på grundval av uppgifter och bedömningar i de lägesrapporter
som medlemsstaterna lämnar in 2017 och 2019. Artikel 20
Tilldelning av
resultatreserven 1. Om resultatöversynen 2017
visar att man inom en prioritering inom ett program inte har uppnått delmålen
för 2016 ska kommissionen lämna rekommendationer till den berörda
medlemsstaten. 2. På grundval av översynen 2019
ska kommissionen anta ett beslut genom genomförandeakter för att för varje
GSR-fond och medlemsstat fastställa för vilka program och prioriteringar som
delmålen uppnåtts. Medlemsstaten ska föreslå en tilldelning av resultatreserven
för de program och prioriteringar som anges i det kommissionsbeslutet.
Kommissionen ska godkänna ändringar av de berörda programmen i enlighet med
artikel 26. Om en medlemsstat inte lämnar in uppgifter i enlighet med
artikel 46.2 och 46.3 ska resultatreserven för de berörda programmen eller
prioriteringarna inte anslås. 3. Om det vid en resultatöversyn
framgår att man inom en prioritering har misslyckats med att uppnå de delmål
som anges i resultatramen kan kommissionen helt eller delvis ställa in en
mellanliggande utbetalning till en prioritering inom ett program i enlighet med
det förfarande som fastställs i de fondspecifika bestämmelserna. 4. Om kommissionen utifrån en
granskning av den slutliga genomföranderapporten för programmet fastställer att
man allvarligt misslyckats med att uppnå målen i resultatramen, kan den göra
finansiella korrigeringar för de berörda prioriteringarna i enlighet med de
fondspecifika bestämmelserna. Kommissionen ska ha befogenhet att anta
delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att fastsälla kriterier
och metoder för att avgöra hur omfattande finansiella korrigeringar som ska
göras. 5. Punkt 2 ska inte gälla
för program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete eller för
avdelning V i EHFF-förordningen. KAPITEL IV
Makroekonomiska villkor Artikel 21
Villkor kopplade till
samordningen av medlemsstaternas ekonomiska politik 1. Kommissionen kan begära att
en medlemsstat ser över och föreslår ändringar av sitt partnerskapsavtal och
relevanta program när så krävs för att uppnå något av följande syften: a) Att stödja genomförandet av en
rådsrekommendation, som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits
i enlighet med artiklarna 121.2 och/eller 148.4 i fördraget, eller för att
stödja genomförandet av åtgärder som riktar sig till medlemsstaten i fråga och
som antagits i enlighet med artikel 136.1 i fördraget. b) Att stödja genomförandet av en
rådsrekommendation som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i
enlighet med artikel 126.7 i fördraget. c) Att stödja genomförandet av en
rådsrekommendation som riktar sig till medlemsstaten i fråga och som antagits i
enlighet med artikel 7.2 i förordning (EU) nr …/2011 [om förebyggande
och korrigering av makroekonomiska obalanser], under förutsättning att dessa
ändringar anses nödvändiga för att korrigera de makroekonomiska obalanserna]. d) Att maximera de tillgängliga GSR-medlens
effekt på tillväxt och konkurrenskraft i enlighet med punkt 4, om en
medlemsstat uppfyller något av följande villkor: i) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd från
unionen i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010. ii) Medlemsstaten får medelfristigt
ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002[29]. iii) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd i
form av ett ESM-lån i enlighet med fördraget om inrättande av den europeiska
stabilitetsmekanismen. 2. Medlemsstaten ska lämna in
ett förslag om ändring av partnerskapsavtalet och relevanta program inom en
månad. Kommissionen ska lämna eventuella synpunkter inom en månad från det att
ändringarna lämnats in, och i sådana fall ska medlemsstaten lämna in sitt
förslag på nytt inom en månad. 3. Om kommissionen inte har
lämnat några synpunkter eller om synpunkterna beaktats på ett
tillfredsställande sätt ska kommissionen utan omotiverat dröjsmål anta ett beslut
om godkännande av ändringarna till partnerskapsavtalet och relevanta program. 4. När medlemsstaten får
ekonomiskt stöd i enlighet med punkt 1 d som är kopplat till ett
saneringsprogram kan kommissionen genom undantag från punkt 1 ändra
partnerskapsavtalet och programmen utan något förslag från medlemsstaten, i
syfte att maximera de tillgängliga GSR-medlens effekt på tillväxt och
konkurrenskraft. För att säkerställa ett effektivt genomförande av
partnerskapsavtalet och relevanta program ska kommissionen delta i
förvaltningen av dem enligt vad som anges i saneringsprogrammet eller i det
samförståndsavtal som undertecknats med den berörda medlemsstaten. 5. Om en medlemsstat underlåter
att svara på den begäran från kommissionen som avses i punkt 1 eller inte
svarar på ett tillfredsställande sätt inom en månad efter att kommissionen
lämnat de synpunkter som avses i punkt 2 får kommissionen inom tre månader
efter att ha lämnat sina synpunkter anta ett beslut genom genomförandeakter om
att helt eller delvis ställa in utbetalningarna till de berörda programmen. 6. Kommissionen ska genom
genomförandeakter helt eller delvis ställa in betalningarna och åtagandena för
de berörda programmen i följande fall: a) Rådet beslutar att medlemsstaten inte
uppfyller de särskilda åtgärder som rådet fastställt i enlighet med
artikel 136.1 i fördraget. b) Rådet beslutar i enlighet med
artikel 126.8 eller 126.11 i fördraget att medlemsstaten inte har vidtagit
effektiva åtgärder för att korrigera sitt alltför stora underskott. c) Rådet drar slutsatsen i enlighet med
artikel 8.3 i förordning (EU) nr […]/2011 [om förebyggande och
korrigering av makroekonomiska obalanser] att medlemsstaten vid två på varandra
följande tillfällen inte har lämnat in en tillräcklig plan för korrigerande
åtgärder eller rådet antar ett beslut om bristande uppfyllelse i enlighet med
artikel 10.4 i den förordningen. d) Kommissionen drar slutsatsen att
medlemsstaten inte har vidtagit åtgärder för att genomföra det saneringsprogram
som avses i rådets förordning (EU) nr 407/2010 eller rådets förordning
(EG) nr 332/2002 och beslutar följaktligen att inte tillåta utbetalningen
av det ekonomiska stöd som beviljats medlemsstaten. e) Styrelsen för den europeiska
stabilitetsmekanismen drar slutsatsen att villkoren för ekonomiskt stöd från
ESM i form av ESM-lån till medlemsstaten i fråga inte uppfyllts och beslutar
följaktligen att inte betala ut det stabilitetsstöd som beviljats. 7. När kommissionen beslutar att
helt eller delvis ställa in utbetalningarna eller åtagandena i enlighet med
punkterna 5 respektive 6 ska kommissionen se till att inställandet är
proportionerligt och effektivt med hänsyn till de ekonomiska och sociala
förhållandena i den berörda medlemsstaten, samt att principen om likabehandling
av medlemsstaterna följs, särskilt när det gäller hur den berörda
medlemsstatens ekonomi påverkas. 8. Kommissionen ska utan
dröjsmål häva inställandet av utbetalningar och åtaganden om medlemsstaten
föreslår ändringar av partnerskapsavtalet och relevanta program enligt vad
kommissionen begärt och om kommissionen godkänner ängdringarna, samt om något
av följande villkor uppfylls: a) Rådet har beslutat att medlemsstaten genomfört
de särskilda åtgärder som rådet fastställt i enlighet med artikel 136.1 i
fördraget. b) Förfarandet vid alltför stora underskott
hålls vilande i enlighet med artikel 9 i förordning (EC) nr 1467/97
eller rådet har beslutat i enlighet med artikel 126.12 i fördraget att
upphäva beslutet om att ett alltför stort överskott föreligger. c) Rådet har godkänt den plan för
korrigerande åtgärder som den berörda medlemsstaten har lämnat in i enlighet
med artikel 8.2 i förordning (EU) nr […] [förordningen om förfarandet
vid alltför stora obalanser] eller förfarandet vid alltför stora obalanser hålls
vilande i enlighet med artikel 10.5 i den förordningen eller rådet har
avslutat förfarandet vid alltför stora obalanser i enlighet med artikel 11
i den förordningen. d) Kommissionen har dragit slutsatsen att
medlemsstaten har vidtagit åtgärder för att genomföra det saneringsprogram som
avses i rådets förordning (EU) nr 407/2010 eller rådets förordning (EG)
nr 332/2002 och har därför tillåtit utbetalningen av det ekonomiska stöd
som beviljats medlemsstaten. e) Styrelsen för den europeiska
stabilitetsmekanismen har dragit slutsatsen att villkoren för ekonomiskt stöd i
form av ESM-lån till medlemsstaten i fråga har uppfyllts och har därför
beslutat att betala ut det stabilitetsstöd som beviljats. Samtidigt ska rådet på förslag av kommissionen
besluta att ombudgetera de inställda åtagandena i enlighet med artikel 8 i
rådets förordning (EU) nr […] om den fleråriga budgetramen för 2014–2020. Artikel 22
Ökade utbetalningar för
medlemsstater med tillfälliga budgetproblem 1. På begäran av en medlemsstat
kan mellanliggande utbetalningar och utbetalningar av slutsaldot ökas med
tio procentenheter över den samfinansieringssats som gäller för varje
prioritering inom Eruf, ESF och Sammanhållningsfonden och för varje åtgärd inom
EJFLU och EHFF. Den höjda samfinansieringsgraden, som inte får överstiga
100 %, ska gälla för betalningsansökningar som hänför sig till den
räkenskapsperiod då medlemsstaten lämnade in sin ansökan och under
efterföljande perioder då medlemsstaten uppfyller något av följande villkor: a) Den berörda medlemsstaten har infört
euron och får makrofinansiellt stöd från unionen i enlighet med rådets
förordning (EU) nr 407/2010[30]. b) Den berörda medlemsstaten har inte infört
euron och får medelfristigt ekonomiskt stöd i enlighet med rådets förordning
(EC) nr 332/2002[31]. c) Medlemsstaten får ekonomiskt stöd i
enlighet med fördraget om inrättande av den europeiska stabilitetsmekanismen,
som undertecknades den 11 juli 2011. Det första stycket ska inte tillämpas på program
inom ETS-förordningen. 2. Utan hinder av vad som sägs i
punkt 1 får unionens stöd genom mellanliggande betalningar och
utbetalningar av slutsaldo inte vara högre än det offentliga stödet och det
maximala stödbeloppet från GSR-fonderna för varje prioritering inom Eruf, ESF
och Sammanhållningsfonden och för varje åtgärd inom EJFLU och EHFF, i enlighet
med kommissionens beslut om godkännande av programmet. AVDELNING III
PROGRAMPLANERING KAPITEL I
Allmänna bestämmelser för GSR-fonderna Artikel 23
Utformning av programmen 1. GSR-fonderna ska genomföras
genom program i enlighet med partnerskapsavtalen. Varje program ska omfatta
perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 2. Programmen ska upprättas av
medlemsstaterna eller av en myndighet de utser, i samarbete med partnerna. 3. Medlemsstaterna ska lämna in
programmen samtidigt med partnerskapsavtalen, med undantag av program inom
Europeiskt territoriellt samarbete som ska lämnas in inom sex månader efter
godkännandet av den gemensamma strategiska ramen. Alla program ska åtföljas av
den förhandsutvärdering som avses i artikel 48. Artikel 24
Programmens innehåll 1. Alla program ska innehålla en
strategi för hur programmet ska bidra till unionens strategi för smart och
hållbar utveckling för alla, som överensstämmer med den gemensamma strategiska
ramen och partnerskapsavtalet. Alla program ska innehålla arrangemang för hur
GSR-fonderna kan genomföras på ett effektivt och samordnat sätt, samt åtgärder
för att minska stödmottagarnas administrativa börda. 2. Alla program ska innehålla
prioriteringar, med särskilda mål, anslagen för ekonomiskt stöd från
GSR-fonderna och motsvarande nationell samfinansiering. 3. För varje prioritering ska
man ange indikatorer för att bedöma hur genomförandet av program framskrider
mot måluppfyllelsen, och dessa ska ligga till grund för övervakning, bedömning
och resultatöversyn. Följande ska ingå: a) Finansiella indikatorer för anslagna
utgifter. b) Utfallsindikatorer för de insatser som
får stöd. c) Resultatindikatorer för prioriteringen. För varje GSR-fond ska man i de fondspecifika bestämmelserna
fastställa gemensamma indikatorer och man kan också föreskriva om
programspecifika indikatorer. 4. Alla program, utom de som
endast omfattar tekniskt stöd, ska innehålla en beskrivning av åtgärder för att
beakta principerna i artiklarna 7 och 8. 5. Alla program, utom de där det
tekniska stödet genomförs inom ett särskilt program, ska innehålla det
preliminära stödbelopp som ska användas för klimatförändringsmål. 6. Medlemsstaterna ska utarbeta
programmet enligt de fondspecifika bestämmelserna. Artikel 25 Antagande av
program 1. Kommissionen ska, med
beaktande av förhandsbedömningen, bedöma hur programmen överensstämmer med
denna förordning och med de fondspecifika bestämmelserna samt om de effektivt
bidrar till de tematiska målen och unionens prioriteringar för varje GSR-fond,
det gemensamma strategiska ramverket, partnerskapsavtalet, de landsspecifika
rekommendationerna i enlighet med artikel 121.2 i fördraget och de rådsrekommendationer
som antagits i enlighet med artikel 148.4 i fördraget. I bedömningen ska
man särskilt beakta programstrategins lämplighet, motsvarande mål, indikatorer
och fördelningen av budgetmedel. 2. Kommissionen ska framföra
sina synpunkter inom tre månader efter det att programmet lämnats in.
Medlemsstaten ska förse kommissionen med alla ytterligare uppgifter som behövs
och om nödvändigt revidera förslaget till program. 3. I enlighet med de
fondspecifika bestämmelserna ska kommissionen godkänna varje program inom sex
månader efter det att det formellt lämnats in av medlemsstaten, under
förutsättning av att eventuella synpunkter från kommissionen har beaktats på
ett tillfredsställande sätt, men inte före den 1 januari 2014 eller innan
kommissionen antagit ett beslut om godkännande av partnerskapsavtalet. Artikel 26
Ändring av program 1. Ansökningar om ändringar av
program som lämnats in av en medlemsstat ska vara väl underbyggda och ska
särskilt ange hur ändringarna förväntas påverka unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla och de särskilda målen i programmet, med beaktande av
den gemensamma strategiska ramen och partnerskapsavtalet. De ska åtföljas av
det ändrade programmet och i förekommande fall av det ändrade
partnerskapsavtalet. Vid ändringar av program inom målet Europeiskt
territoriellt samarbete ska det relevanta partnerskapsavtalet inte ändras. 2. Kommissionen ska bedöma de
uppgifter som lämnats in i enlighet med punkt 1, med beaktande av
medlemsstatens motivering. Kommissionen kan komma med synpunkter och
medlemsstaten ska förse kommissionen med alla nödvändiga kompletterande
uppgifter. I enlighet med de fondspecifika bestämmelserna ska kommissionen
godkänna ansökningar om ändring av ett program senast fem månader efter det att
ansökningen lämnats in av medlemsstaten, under förutsättning av att kommissionens
synpunkter beaktats på ett tillfredsställande sätt. Om det behövs ska
kommissionen samtidigt ändra beslutet om godkännande av partnerskapsavtalet, i
enlighet med artikel 15.3. Artikel 27
Deltagande av Europeiska
investeringsbanken 1. EIB kan, på medlemsstaternas
begäran, delta i utarbetandet av partnerskapsavtalet samt i förberedelserna av
insatserna, särskilt större projekt, finansieringsinstrument och
offentlig-privata partnerskap. 2. Kommissionen kan samråda med
EIB innan den antar partnerskapsavtalet eller programmen. 3. Kommissionen kan begära att
EIB granskar den tekniska kvaliteten och den ekonomiska och finansiella
bärkraften hos större projekt och att banken bistår kommissionen vid
genomförandet eller utvecklingen av finansieringsinstrument. 4. När kommissionen genomför
bestämmelserna i denna förordning kan den bevilja bidrag eller tjänstekontrakt
till EIB, vilka omfattar initiativ som genomförs i ett flerårigt perspektiv.
Unionens budgetåtaganden för dessa bidrag eller tjänstekontrakt ska göras
årligen. KAPITEL
II Lokalt
ledd utveckling Artikel 28
Lokalt ledd utveckling 1. Lokalt ledd utveckling, som
valts till Leaders strategi för lokal utveckling inom EJFLU, ska a) vara inriktad på specifika subregionala
territorier, b) ledas av lokala aktionsgrupper som består
av företrädare för offentliga och privata lokala socioekonomiska
intressegrupper och där varken den offentliga sektorn eller någon enskild
intressegrupp får ha mer än 49 % av rösterna, c) genomföras genom integrerade och sektorsövergripande
områdesbaserade lokala utvecklingsstrategier, samt d) utformas med hänsyn till lokala behov och
möjligheter samt omfatta innovativa drag i det lokala sammanhanget, nätverksarbete
samt, när så är möjligt, samarbete. 2. GSR-fondernas stöd till lokal
utveckling ska vara konsekvent och samordnas fonderna emellan. Detta ska säkerställas
bl.a. genom samordnat kapacitetsbyggande, urval, godkännande samt finansiering
av lokala utvecklingsstrategier och lokala utvecklingsgrupper. 3. När den urvalskommitté för
lokala utvecklingsstrategier som inrättats i enlighet med artikel 29.3
fastställer att genomförandet av den utvalda lokala utvecklingsstrategin kräver
stöd från mer än en fond kan en samordnande fond utses. 4. När en samordnande fond
utsetts ska löpande kostnader, ledningsfunktioner och nätverksaktiviteter för
den lokala utvecklingsstrategin finansieras enbart av den fonden. 5. Lokal utveckling som stöds av
GSR-fonderna ska genomföras enligt en eller flera av programmets
prioriteringar. Artikel 29
Lokala utvecklingsstrategier 1. En lokal utvecklingsstrategi
ska innehålla åtminstone följande delar: a) Uppgifter om område och befolkning som
omfattas av strategin. b) En analys av områdets utvecklingsbehov
och möjligheter, inklusive en analys av starka och svaga sidor, möjligheter och
hot. c) En beskrivning av strategin och dess mål,
en beskrivning av på vilket sätt strategin är integrerad och innovativ samt en
hierarki av mål, inklusive tydliga och mätbara mål för utfall eller resultat.
Strategin ska överensstämma med relevanta program inom samtliga berörda
GSR-fonder. d) En beskrivning av hur lokalsamhället ska
göras delaktigt i utvecklingen av strategin. e) En handlingsplan som visar hur målen
omsätts i åtgärder. f) En beskrivning av förvaltnings- och
övervakningsbestämmelserna för strategin, som visar att den lokala
aktionsgruppen har kapacitet att genomföra strategin, samt en beskrivning av de
särskilda bestämmelserna om utvärdering. g) Strategins finansieringsplan, inklusive
planerade anslag från var och en av GSR-fonderna. 2. Medlemsstaterna ska
fastställa kriterierna för urvalet av lokala utvecklingsstrategier. De
fondspecifika bestämmelserna kan innehålla urvalskriterier. 3. Lokala utvecklingskriterier
ska väljas ut av en kommitté som inrättats för detta syfte av relevanta
förvaltningsmyndigheter för programmen. 4. Urval och godkännande av alla
lokala utvecklingsstrategier ska ha avslutats senast den 31 december 2015. 5. I förvaltningsmyndighetens
beslut om godkännande av en lokal utvecklingsstrategi ska anslagen för var och
en av GSR-fonderna fastställas. I beslutet ska också anges vilken roll de
myndigheter som är ansvariga för genomförandet av relevanta program ska spela i
samband med genomförandet av strategin. 6. Kommissionen ska ha befogenhet
att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 om fastställande av område
och befolkning som omfattas av den strategi som avses i punkt 1 a. Artikel 30
Lokala aktionsgrupper 1. Lokala aktionsgrupper ska utforma och genomföra de lokala utvecklingsstrategierna.
Medlemsstaterna ska fastställa vilken roll den
lokala aktionsgruppen och de myndigheter som är ansvariga för genomförandet av
de relevanta programmen ska spela i samband med genomförandet av strategin. 2. Förvaltningsmyndigheten ska
se till att de lokala aktionsgrupperna antingen väljer en partner inom gruppen
som samordnande partner i administrativa och ekonomiska frågor, eller att de
tillsammans bildar en lagligt etablerad gemensam struktur. 3. De lokala aktionsgrupperna
ska ha följande uppgifter: a) Främja de lokala aktörernas kapacitet att
utveckla och genomföra insatser. b) Införa ett icke-diskriminerande och öppet
urvalsförfarande och kriterier för urval av insatser, som inte leder till intressekonflikter,
som säkerställer att minst 50 % av rösterna i urvalsbesluten kommer från
partner som inte är från den offentliga sektorn samt som gör det möjligt att
överklaga urvalsbeslut och genomföra urval med ett skriftligt förfarande. c) Säkra överensstämmelsen med den lokala
utvecklingsstrategin vid urvalet av insatser genom att prioritera dem efter hur
väl de bidrar till att uppnå målen för strategin. d) Förbereda och offentliggöra inbjudningar
att lämna förslag eller ett förfarande för att kontinuerligt lämna in projekt,
och även fastställa urvalskriterier. e) Ta emot ansökningar om stöd och bedöma
dem. f) Välja ut insatser och fastställa
stödbeloppet och, i tillämpliga fall, lägga fram förslagen till det organ som
är ansvarigt för att slutkontrollen av stödberättigande innan de godkänns. g) Övervaka genomförandet av den lokala
utvecklingsstrategin och de insatser som får stöd samt genomföra särskilda
utvärderingar kopplade till den lokala utvecklingsstrategin. Artikel 31
Stöd från GSR-fonderna till
lokal utveckling Stöd till lokal utveckling ska omfatta
följande: a) Kostnaderna för förberedande stöd. b) Genomförande av insatser inom den
lokala utvecklingsstrategin. c) Förberedelser inför och genomförande
av samarbetsverksamhet i den lokala aktionsgruppen. d) Löpande kostnader och ledningsfunktioner
inom den lokala utvecklingsstrategin upp till 25 % av de sammanlagda
offentliga utgifterna inom den lokala utvecklingsstrategin. AVDELNING IV FINANSIERINGSINSTRUMENT Artikel 32
Finansieringsinstrument 1. GSR-fonderna kan användas för
att stödja finansieringsinstrument inom ett program, som även när de är
organiserade som fondandelsfonder, för att bidra till att man uppnår specifika
mål inom en prioritering och på grundval av en förhandsbedömning där man
identifierat marknadsmisslyckanden, suboptimala investeringssituationer och
investeringsbehov. Finansieringsinstrumenten får kombineras med
bidrag, räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter. I sådana fall
måste de olika finansieringsformerna bokföras separat. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter i enlighet med artikel 142 med detaljerade bestämmelser för
förhandsbedömningar av finansieringsinstrument, kombinationer av stöd till
slutmottagarna genom bidrag, räntesubventioner, subventioner av garantiavgifter
och finansieringsinstrument, ytterligare särskilda bestämmelser om utgifters
stödberättigande samt bestämmelser om vilken typ av verksamhet som inte ska få
stöd genom finansieringsinstrument. 2. Slutmottagare som får stöd
genom finansieringsinstrument kan också få bidrag eller annat stöd från ett
program eller från ett annat instrument som stöds genom unionens budget. I
sådana fall måste finansiering av olika ursprung bokföras separat. 3. Naturabidrag är inte
stödberättigande utgifter när det gäller finansieringsinstrumenten, utom mark
och fastigheter när det gäller investeringar för att stödja stadsutveckling
eller stadsförnyelse, där mark och fastigheter ingår i investeringen. Sådana
bidrag i form av mark eller fastigheter ska vara stödberättigande om villkoren
i artikel 59 är uppfyllda. Artikel 33
Genomförande av
finansieringsinstrument 1. När förvaltningsmyndigheterna
genomför artikel 32 kan de föreskriva om ett ekonomiskt bidrag till
följande finansieringsinstrument: a) Finansieringsinstrument som inrättats på
unionsnivå och som förvaltas direkt eller indirekt av kommissionen. b) Finansieringsinstrument som inrättats på
nationell, regional, transnationell eller gränsöverskridande nivå och som
förvaltas av förvaltningsmyndigheten eller på dess ansvar. 2. Avdelning VIII i
budgetförordningen ska gälla för de finansieringsinstrument som avses i
punkt 1 a. Bidrag från GSR-fonderna till finansieringsinstrument
enligt punkt 1 a ska bokföras på separata konton och användas, i
enlighet med målen för respektive GSR-fond, för att stödja åtgärder och
slutmottagare i överensstämmelse med det eller de program som beviljat
bidragen. 3. För finansieringsinstrument
enligt punkt 1 b kan förvaltningsmyndigheten föreskriva om ekonomiska
bidrag till följande finansieringsinstrument: a) Finansieringsinstrument som
överensstämmer med standardvillkor som kommissionen fastställt genom
genomförandeakter som antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
i artikel 143.3. b) Befintliga eller nyinrättade
finansieringsinstrument som är särskilt utformade för att uppnå det avsedda
syftet och som överensstämmer med tillämpliga unionsregler och nationella
regler. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet
med artikel 142 om specifika bestämmelser för vissa typer av
finansieringsinstrument som avses under b, samt för vissa produkter som kan
tillhandahållas genom sådana instrument. 4. När förvaltningsmyndigheten
stöder de finansieringsinstrument som avses i punkt 1 b får den göra
något av följande: a) Investera i kapital hos befintliga eller
nyinrättade juridiska personer, även sådana som finansieras genom andra
GSR-fonder, som är inrättade för att genomföra finansieringsinstrument i
enlighet med målen för respektive GSR-fond och som kommer att utföra uppgifter
i samband med genomförandet; stödet till sådana investeringar ska begränsas
till de belopp som är nödvändiga för att genomföra nya finansieringsinstrument
som överensstämmer med målen i denna förordning. b) Delegera uppgifterna i samband med
genomförandet till i) Europeiska investeringsbanken, ii) internationella finansinstitut där en
medlemsstat är aktieägare eller finansinstitut som etablerats i en medlemsstat
med målet att främja allmänintresset under en myndighets kontroll, vilka valts
ut i enlighet med tillämpliga unionsregler och nationella regler, iii) ett privaträttsligt eller
offentligrättsligt organ som valts ut enligt tillämpliga unionsregler och
nationella regler. c) Utföra uppgifter i samband med
genomförandet direkt, när det gäller finansieringsinstrument som består enbart
av lån eller garantier. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter i enlighet med artikel 142 med bestämmelser för finansieringsavtal,
uppgifter och ansvarsområden för de enheter som anförtrotts
genomförandeuppgifter, samt förvaltningskostnader och avgifter. 5. De enheter som avses i
punkt 4 b i och ii får, när de genomför finansieringsinstrument
genom fondandelsfonder, vidare anförtro delar av förvaltningen åt finansiella
intermediärer, förutsatt att de enheterna på eget ansvar ser till att dessa
intermediärer uppfyller kriterierna i artiklarna 57 och 131.1, 131.1a och
131.3 i budgetförordningen. De finansiella intermediärerna ska väljas ut på ett
öppet, proportionerligt och icke-diskriminerande sätt, som inte leder till intressekonflikter. 6. De enheter som avses i
punkt 4 b till vilka genomförandeuppgifter har delegerats ska öppna
förvaltningskonton i eget namn för förvaltningsmyndighetens räkning.
Tillgångarna på dessa konton ska förvaltas enligt principen om sund ekonomisk
förvaltning samt enligt lämpliga försiktighetsprinciper, och kontona ska ha en
tillräcklig likviditet. 7. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 med
detaljerade bestämmelser om särskilda krav vid överföring och förvaltning av
tillgångar som förvaltas av enheter till vilka förvaltningsuppgifter
anförtrotts, samt vid omräkning av tillgångar mellan euro och nationella
valutor. Artikel 34
Genomförande av vissa
finansieringsinstrument 1. De organ som ackrediterats i
enlighet med artikel 64 ska inte genomföra kontroller på plats av
verksamhet som omfattar finansieringsinstrument som genomförs i enlighet med
33 1 a. De ska ta emot regelbundna kontrollrapporter från organen
till vilka genomförandet av dessa finansieringsinstrument delegerats. 2. De organ som ansvarar för
programrevisionen ska inte genomföra verksamhetsrevision som omfattar
finansieringsinstrument som genomförs i enlighet med
artikel 33 1 a eller revision av förvaltnings- och
kontrollsystem i samband med sådana instrument. De ska ta emot regelbundna
kontrollrapporter från de revisorer som utses i avtalen om inrättande av dessa
finansieringsinstrument. 3. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för
förfaranden för förvaltning och kontroll av finansieringsinstrument som
genomförs i enlighet med artikel 33.1 a och 33.4 b i, ii
och iii. Artikel 35
Ansökningar om utbetalningar
som innehåller utgifter för finansieringsinstrument 1. När det gäller de
finansieringsinstrument som avses i artikel 33 1 a ska
betalningsansökningarna omfatta och separat ange det sammanlagda stödbelopp som
betalats ut till finansieringsinstrumentet. 2. När det gäller de
finansieringsinstrument som avses i artikel 33.1 b och som genomförs
i enlighet med artikel 33.4 a och b, ska det sammanlagda belopp av
stödberättigande utgifter som anges i betalningsansökningar omfatta och separat
ange det sammanlagda stödbelopp som betalats ut eller som ska betalas ut till
finansieringsinstrumentet för investeringar i slutmottagare under en
förutbestämd period på högst två år, inklusive förvaltningskostnader och
avgifter. 3. Det belopp som fastställts i
enlighet med punkt 2 ska anpassas i efterföljande ansökningar om
utbetalningar för att beakta differensen mellan det stödbelopp som tidigare
betalats ut till det berörda finansieringsinstrumentet och de belopp som
verkligen investerats i slutmottagarna, plus förvaltningskostnader och avgifter
som betalats. Dessa belopp ska anges separat i ansökan om utbetalning. 4. När det gäller de
finansieringsinstrument som avses i artikel 33.1 b och som genomförs
i enlighet med artikel 33.4 c, ska betalningsansökningen omfatta det
sammanlagda belopp som betalats ut av förvaltningsmyndigheten för investeringar
i slutmottagarna. Dessa belopp ska anges separat i ansökan om utbetalning. 5. Kommissionen ska ha
befogenhet att genom genomförandeakter i enlighet med artikel 142 anta
särskilda bestämmelser för utbetalningar och tillbakadragande av utbetalningar
till finansieringsinstrument och för följder när det gäller
betalningsansökningar. Artikel 36
Stödberättigande utgifter vid
avslutande 1. När ett program avslutas ska
de stödberättigande utgifterna för finansieringsinstrumentet vara det belopp
som finansieringsinstrumentet faktiskt har betalat ut eller, när det gäller
garantifonder, gjort åtaganden för, inom den stödberättigandeperiod som anges i
artikel 55.2, vilket omfattar följande: a) Utbetalningar till slutmottagare. b) Medel som anslagits för garantiavtal,
vare sig det rör sig om ett utestående åtagande eller ett som redan förfallit,
om garantin åberopas vid förluster som beräknas vid en försiktig
förhandsbedömning av riskerna och som omfattar flera belopp av underliggande
nya lån eller andra riskbärande instrument för nya investeringar i
stödmottagarna. c) Kapitaliserade räntesubventioner och
subventioner av garantiavgifter, som ska betalas under högst tio år efter den
stödberättigande period som fastställs i artikel 55.2, som används i
kombination med finansieringsinstrument och som betalas in på ett särskilt
spärrkonto för att effektivt kunna betalas ut efter den stödberättigande period
som fastställs i artikel 55.2, men som när det gäller lån och andra
riskbärande instrument betalas för investeringar i slutmottagare inom den
stödberättigande period som fastställs i artikel 55.2. d) Återbetalning av förvaltningskostnader
eller betalning av förvaltningsavgifter för finansieringsinstrumentet. 2. Kapitaliserade
förvaltningskostnader och avgifter som ska betalas under högst fem år efter den
stödberättigande period som fastställs i artikel 55.2 för investeringar i
slutmottagare som uppstått under den stödberättigande perioden och som inte kan
omfattas av artiklarna 37 och 38 får, när det gäller instrument som bygger
på eget kapital och mikrokredit, betraktas som stödberättigande utgifter när de
sätts in på ett spärrkonto som öppnats för ändamålet. 3. De stödberättigande utgifter
som beräknats i enlighet med punkterna 1 och 2 får inte överstiga summan
av följande belopp: i) Det sammanlagda stöd som GSR-fonderna
betalat ut till finansieringsinstrumentet. ii) Motsvarande nationell samfinansiering. 4. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 om
inrättande av ett system för kapitalisering av årliga delbetalningar för
räntesubventioner och subventioner av garantiavgifter. Artikel 37
Räntor och andra vinster som
genereras av GSR-fondernas stöd till finansieringsinstrumenten 1. GSR-fondernas stöd till
finansieringsinstrumenten ska sättas in på räntebärande konton i finansinstitut
i medlemsstaterna eller temporärt investeras enligt principen om sund ekonomisk
förvaltning. 2. Ränta och andra vinster som
kan härledas från GSR-fondernas stöd till finansieringsinstrumenten ska
användas för samma syften som det ursprungliga stödet från GSR-fonderna inom
samma finansieringsinstrument. 3. Förvaltningsmyndigheten ska
se till att användningen av räntan och andra vinster registreras på lämpligt
sätt. Artikel 38
Återanvändning av medel som
kan härledas från GSR-fondernas stöd fram till avslutandet av programmet 1. Kapital som betalas tillbaka
till finansieringsinstrumenten från investeringar eller från frigjorda medel
från garantiavtal och som kan härledas från GSR-fondernas stöd, ska
återinvesteras genom samma eller andra finansieringsinstrument, i enlighet med
programmets eller programmens syfte. 2. Vinster och andra inkomster,
inklusive räntor, garantiavgifter, utdelningar, kapitalinkomster och andra
inkomster från investeringarna som kan härledas från GSR-fondernas stöd till
finansieringsinstrumenten, ska användas för följande syften, med de belopp som
krävs: a) Återbetalning av förvaltningskostnader
och betalning av förvaltningsavgifter för finansieringsinstrumentet. b) Fördelaktig ersättning till investerare
som verkar enligt den marknadsekonomiska investerarprincipen, som
tillhandahåller motpartsmedel till GSR-fondernas stöd till
finansieringsinstrumenten eller som saminvesterar på slutmottagarnivå. c) Ytterligare investeringar genom samma
eller andra finansieringsinstrument, i enlighet med programmets eller
programmens syften. 3. Förvaltningsmyndigheten ska
se till att användningen av de medel och vinster som avses i punkterna 1
och 2 registreras. Artikel 39
Användning av kvarvarande
medel när programmet avslutats Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder
för att säkerställa att kapital och vinster och andra inkomster som kan
härledas från GSR-fondernas stöd till finansieringsinstrumenten används i
överensstämmelse med programmets syfte under minst tio år efter det att
programmet avslutats. Artikel 40
Rapport om genomförande av
finansieringsinstrument 1. Förvaltningsmyndigheten ska
sända en särskild rapport till kommissionen om insatserna, även
finansieringsinstrumenten, som bilaga till den årliga genomföranderapporten. 2. Den rapport som avses i
punkt 1 ska för varje finansieringsinstrument omfatta följande uppgifter: a) Från vilket program och vilken
prioritering GSR-fondernas stöd kommer. b) Beskrivning av finansieringsinstrumentet
och genomförandebestämmelserna. c) Organ som anförtrotts
genomförandeuppgifter. d) Stödbelopp per program och prioritering
eller åtgärd till det finansieringsinstrument som omfattas av
betalningsansökningar som lämnats in till kommissionen. e) Stödbelopp som finansieringsinstrumentet
betalat ut eller anslagit i garantikontrakt till slutmottagarna per program och
prioritering eller åtgärd som omfattas av betalningsansökningar som lämnats in
till kommissionen. f) Finansieringsinstrumentets inkomster och
återbetalningar till det. g) Multiplikatoreffekt för
finansieringsinstrumentets investeringar samt värdet av investeringar och
deltagande. h) Finansieringsinstrumentets bidrag till
att uppnå indikatorerna för programmet och prioriteringen i fråga. 3. Kommissionen ska, genom en
genomförandeakt och i enlighet med det granskningsförfarande som avses i
artikel 143.3, anta enhetliga villkor för övervakning och
tillhandahållande av övervakningsinformation till kommissionen, även i fråga om
de finansieringsinstrument som avses i artikel 33.1 a.
AVDELNING V
ÖVERVAKNING OCH UTVÄRDERING KAPITEL I
Övervakning Avsnitt I
Övervakning av program Artikel 41
Övervakningskommitté 1. Inom tre månader
efter dagen för anmälan till medlemsstaten om beslutet att anta ett program,
ska medlemsstaten inrätta en kommitté för att övervaka genomförandet av
programmet i samförstånd med förvaltningsmyndigheten. En medlemsstat får inrätta en enda
övervakningskommitté för program som samfinansieras av GSR-fonderna. 2. Varje övervakningskommitté
ska utarbeta och anta sin egen arbetsordning. Artikel 42
Övervakningskommitténs sammansättning 1. Övervakningskommittén
ska bestå av företrädare för förvaltningsmyndigheten
och förmedlande organ samt företrädare för partnerna. Varje ledamot av övervakningskommittén
ska vara röstberättigad. I övervakningskommittén för ett program inom målet
Europeiskt territoriellt samarbete ska det också finnas företrädare för de eventuella tredjeländer som deltar i programmet. 2. Kommissionen ska delta i övervakningskommitténs arbete i egenskap av
rådgivare. 3. Om Europeiska investeringsbanken bidrar till ett
program, får den delta i övervakningskommitténs
arbete i egenskap av rådgivare. 4. Övervakningskommitténs
ordförande ska vara en företrädare för medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten. Artikel 43
Övervakningskommitténs
uppgifter 1. Övervakningskommittén
ska sammanträda minst en gång om året och ska granska genomförandet av
programmet och framstegen när det gäller att uppnå dess mål. Vid granskningen
ska den ta hänsyn till ekonomiska uppgifter och allmänna och programspecifika
indikatorer, inklusive förändringar i resultatindikatorerna och framsteg i
riktning mot kvantifierade målvärden
och de delmål som anges i resultatramarna. 2. Övervakningskommittén
ska i detalj undersöka alla frågor
som påverkar programmets resultat. 3. Övervakningskommittén
ska rådfrågas och avge ett yttrande om alla ändringar av programmet som
föreslås av förvaltningsmyndigheten. 4. Övervakningskommittén
får utfärda rekommendationer till förvaltningsmyndigheten om genomförandet och
utvärderingen av programmet. Den
ska övervaka åtgärder som vidtas till följd av rekommendationerna. Artikel 44
Genomföranderapporter 1. Från och med 2016 och till och med 2022 ska medlemsstaten till
kommissionen lämna in en årlig rapport om genomförandet av programmet under
föregående budgetår. Medlemsstaten ska senast den 30 september
2023 lämna in en slutrapport om genomförandet av programmet för Eruf,
ESF och Sammanhållningsfonden och en årlig
genomföranderapport för Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling och Europeisk havs- och fiskerifond. 2. De årliga
genomföranderapporterna ska innehålla uppgifter om genomförandet av programmet
och dess prioriterade områden i förhållande till de ekonomiska uppgifterna, allmänna och programspecifika
indikatorer och kvantifierade målvärden,
inklusive förändringar i resultatindikatorerna och de delmål som anges i
resultatramarna. De uppgifter som lämnas ska gälla värden för indikatorer för
fullt genomförda insatser och även för utvalda insatser. De ska också ange åtgärder
för att uppfylla förhandsvillkoren, eventuella frågor som påverkar programmets resultat och de korrigerande
åtgärder som vidtas. 3. Den årliga
genomföranderapport som ska lämnas in 2017 ska innehålla en bedömning av de
uppgifter som krävs enligt punkt 2 och framstegen när det gäller att uppnå
programmets mål, inklusive bidraget från GSR-fonderna
till förändringar i resultatindikatorerna, när bevisning finns att tillgå i utvärderingarna. Rapporten ska
också innehålla en bedömning av genomförandet av åtgärder för att beakta principerna i artiklarna 6–8 och
redogöra för stödet till klimatförändringsmålen. 4. Den årliga
genomföranderapport som ska lämnas in 2019 och den slutliga
genomföranderapporten för GSR-fonderna ska, utöver de uppgifter och den bedömning som anges i punkterna 2 och 3,
innehålla uppgifter om och bedömning
av framstegen när det gäller att uppnå programmets
mål och dess bidrag till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för
alla. 5. De årliga genomföranderapporter
som avses i punkterna 1–4 ska anses godtagbara om de innehåller alla uppgifter som krävs i de punkterna. Kommissionen
ska inom 15 arbetsdagar efter mottagandet av den årliga
genomföranderapporten informera medlemsstaten om rapporten inte är godtagbar,
och om detta inte sker ska den anses vara godtagbar. 6. Kommissionen
ska granska den årliga genomföranderapporten och lämna sina synpunkter till
medlemsstaten inom två månader efter mottagandet av
den årliga genomföranderapporten och inom fem månader
efter mottagandet av slutrapporten. Om kommissionen
inte lämnar synpunkter inom dessa tidsfrister,
ska rapporterna anses
vara godkända. 7. Kommissionen
får utfärda rekommendationer om alla frågor
som påverkar genomförandet av programmet. Om sådana rekommendationer
har utfärdats, ska förvaltningsmyndigheten inom tre månader
informera kommissionen om vilka korrigerande
åtgärder som har vidtagits. 8. En sammanfattning för
allmänheten av innehållet i de årliga och slutliga genomföranderapporterna ska offentliggöras. Artikel 45
Årligt översynsmöte 1. Ett årligt översynsmöte ska
varje år under perioden 2016–2022 anordnas mellan kommissionen
och varje medlemsstat för att granska resultatet för varje program, med
beaktande av den årliga genomföranderapporten och kommissionens
synpunkter och rekommendationer, där så är tillämpligt. 2. Det årliga översynsmötet kan
omfatta mer än ett program. Åren 2017 och 2019 ska översynsmötet omfatta alla program
i medlemsstaten och man ska också beakta de framstegsrapporter
som varje medlemsstat lämnat in i enlighet med artikel 46 under de åren. 3. Medlemsstaten och kommissionen
får enas om att inte anordna ett årligt översynsmöte för ett program under
andra år än 2017och 2019. 4. Kommissionen ska vara
ordförande vid det årliga översynsmötet. 5. Medlemsstaten ska säkerställa
att kommissionens synpunkter
följs upp på lämpligt vis efter mötet. Avsnitt II
Strategiska framsteg Artikel 46
Framstegsrapport 1.
Senast den 30 juni 2017 och den 30 juni
2019 ska medlemsstaten till kommissionen lämna in en framstegsrapport
om läget för genomförandet av partnerskapsavtalet den 31 december 2016
respektive den 31 december 2018. 2.
Framstegsrapporten ska innehålla uppgifter om och
en bedömning av a) hur utvecklingsbehoven i medlemsstaten har
förändrats sedan partnerskapsavtalet antogs, b) vilka framsteg som gjorts när det gäller
unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, särskilt när det
gäller de delmål som anges för varje program i resultatramarna och det stöd som
använts till klimatförändringsmålen, c) om åtgärder för att uppfylla de
förhandsvillkor som inte hade uppfyllts när partnerskapsavtalet antogs har
genomförts i enlighet med den
fastställda tidsplanen, d) hur väl man har genomfört mekanismer för
att säkerställa samordningen mellan GSR-fonderna och andra
finansieringsinstrument på unionsnivå och nationell nivå samt med Europeiska investeringsbanken, e) vilka framsteg som gjorts när det gäller
de prioriterade områden som fastställts för
samarbetet, f) vilka åtgärder
som vidtagits för att öka kapaciteten hos medlemsstaternas myndigheter och, där
så är lämpligt, stödmottagarna när
det gäller att förvalta och använda GSR-fonderna, g) vilka åtgärder som planeras och
motsvarande mål i programmen för att minska den administrativa bördan för
stödmottagarna, och h) vilken roll partnerna spelar i enlighet med artikel 5 i
genomförandet av partnerskapsavtalet. 3.
Om kommissionen beslutar
att de inlämnade uppgifterna är
ofullständiga eller oklara, får den inom tre månader efter det att framstegsrapporten
har lämnats in begära ytterligare uppgifter från medlemsstaten. Medlemsstaten
ska inom tre månader förse kommissionen med
de uppgifter som begärts och, där så är lämpligt, revidera framstegsrapporten i enlighet med detta. 4.
Åren 2017 och 2019 ska kommissionen
sammanställa en strategisk rapport som sammanfattar medlemsstaternas
framstegsrapporter, som den ska lämna till Europaparlamentet,
rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén. 5.
Åren 2018 och 2020 ska kommissionen
i sin årliga framstegsrapport till Europeiska rådets vårmöte lägga till ett
avsnitt med en sammanfattning av den strategiska rapporten, särskilt när det
gäller de framsteg som gjorts rörande
unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla.
KAPITEL II
Utvärdering Artikel 47
Allmänna bestämmelser 1. Syftet med utvärderingar är
att förbättra kvaliteten på programmens utformning
och genomförande samt att bedöma deras effektivitet och verkan. Programmens
verkan ska utvärderas i enlighet med de respektive GSR-fondernas
uppdrag i förhållande till målen i unionens strategi för smart och hållbar
tillväxt för alla[32]
och i förhållande till deras bruttonationalprodukt per capita och arbetslöshet,
där så är lämpligt. 2. Medlemsstaterna ska tillhandahålla
de resurser som krävs för att genomföra utvärderingarna, och säkerställa att
förfaranden finns för att framställa och samla in de uppgifter som krävs för utvärderingarna, inklusive uppgifter rörande allmänna och, där så är lämpligt, programspecifika indikatorer. 3. Utvärderingarna ska utföras
av experter som fungerar fristående från de myndigheter som har ansvaret för
genomförandet av programmet. Kommissionen
ska lämna vägledning om hur
utvärderingarna ska utföras. 4. Alla utvärderingar ska
offentliggöras i sin helhet. Artikel 48
Förhandsutvärdering 1.
Medlemsstaterna ska genomföra förhandsutvärderingar
för att förbättra kvaliteten på utformningen av varje program. 2.
Den myndighet som är ansvarig för utarbetandet av
programmen ska ansvara för förhandsutvärderingarnas genomförande. De ska lämnas
in till kommissionen samtidigt som
programmet och ska åtföljas av en sammanfattning. De
fondspecifika bestämmelserna får innehålla tröskelvärden under vilka
förhandsutvärderingen kan kombineras med utvärderingen för ett annat program. 3.
Genom förhandsutvärderingarna ska man bedöma a) hur väl programmet bidrar till unionens
strategi för smart och hållbar utveckling för alla, i
förhållande till de utvalda tematiska målen och prioriterade
områdena och med utgångspunkt
i nationella och regionala behov, b) om det förslagna programmet
eller verksamheten är sammanhållen och konsekvent och hur
det förhåller sig till andra relevanta instrument, c) om fördelningen av budgetmedel
överensstämmer med programmets mål, d) om de utvalda tematiska målen,
prioriteringarna och motsvarande mål i programmen
överensstämmer med den gemensamma strategiska ramen,
partnerskapsavtalet och de landsspecifika rekommendationerna i enlighet med
artikel 121.2 i fördraget
och rådets rekommendationer
som antagits enligt
artikel 148.4 i fördraget, e) hur relevanta och tydliga de föreslagna
programindikatorerna är, f) hur det förväntade utfallet kommer att
bidra till resultaten, g) om de kvantifierade målvärdena för indikatorerna är realistiska i
förhållande till det planerade stödet från GSR-fonderna, h) vilket skäl som finns för den förslagna
formen av stöd, i) hur väl personalen och den administrativa kapaciteten
har anpassats till förvaltningen av programmet, j) hur lämpliga
förfarandena är för övervakning av programmet och för
att samla in de uppgifter som krävs
för utvärderingarna, k) hur lämpliga de utvalda delmålen är för resultatramarna, l) hur lämpliga de planerade åtgärderna är för att främja jämställdhet
mellan män och kvinnor och förhindra diskriminering, och m) hur lämpliga de planerade åtgärderna är för att främja hållbar
utveckling. 4. Förhandsutvärderingen ska,
där så är lämpligt, inbegripa de
krav för strategisk miljöbedömning
som fastställts i genomförandet av rådets och Europaparlamentets direktiv
2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs
miljöpåverkan[33]. Artikel 49
Utvärdering under
programperioden 1. En plan för utvärdering ska
upprättas av förvaltningsmyndigheten för varje program och lämnas
in enligt de fondspecifika
reglerna. 2. Medlemsstaterna ska säkerställa att lämplig utvärderingskapacitet finns att
tillgå. 3. Under programperioden ska
förvaltningsmyndigheterna genomföra utvärderingarna, inklusive utvärderingar av
effektivitet och verkan för varje program med utgångspunkt i
utvärderingsplanen. Åtminstone en gång
under programperioden ska man med hjälp av en utvärdering bedöma hur
stödet från GSR-fonderna har medverkat till målen för varje prioriterat område.
Alla utvärderingar ska granskas av övervakningskommittén och sändas till
kommissionen. 4. Kommissionen
får på eget initiativ genomföra utvärderingar av program.
Artikel 50
Utvärdering i efterhand Utvärderingar i efterhand ska genomföras av kommissionen
eller medlemsstaterna i nära samarbete.
Utvärderingarna i efterhand ska avse GSR-fondernas verkan och
resurseffektivitet samt deras bidrag till unionens strategi för smart och
hållbar tillväxt för alla i enlighet med de särskilda kraven i de fondspecifika
bestämmelserna. Utvärderingarna i efterhand ska vara slutförda senast den
31 december 2023.
AVDELNING VI
TEKNISKT STÖD Artikel 51
Tekniskt stöd på
kommissionens initiativ 1. På kommissionens initiativ
eller på dess vägnar får GSR-fonderna stödja de åtgärder när det gäller förberedelser,
övervakning, administrativt och tekniskt stöd, utvärdering, revision och
kontroll som krävs för genomförandet av den här förordningen. Dessa åtgärder
kan omfatta, men är inte begränsade till följande stödformer: a) Stöd till projektens utformning och
bedömning, inbegripet stöd från Europeiska
investeringsbanken. b) Stöd till en förstärkning av den
institutionella och administrativa kapaciteten för effektiv förvaltning av
GSR-fonderna. c) Studier kopplade till kommissionens
rapporter om GSR-fonderna
och sammanhållningsrapporten. d) Åtgärder som rör analys, förvaltning, övervakning,
informationsutbyte och genomförande av GSR-fonderna, liksom åtgärder rörande genomförandet av kontrollsystemen samt tekniskt och
administrativt stöd. e) Utvärderingar, expertrapporter, statistik och
studier, även av allmän natur, om hur GSR-fonderna fungerar nu och i framtiden, som där så är
lämpligt kan genomföras av Europeiska
investeringsbanken. f) Åtgärder för att sprida information,
stödja nätverksarbete, utföra kommunikationsinsatser, öka medvetenheten och
främja samarbete och erfarenhetsutbyte, även med tredjeländer.
För att göra kommunikationen med den breda allmänheten effektivare och stärka
synergieffekterna mellan de kommunikationsåtgärder som vidtas på kommissionens
initiativ, ska de budgetmedel som anslås för kommunikationsåtgärder i enlighet
med den här förordningen också bidra till att spridning av information om
Europeiska unionens politiska prioriteringar i den mån de berör de allmänna
målen i den här förordningen. g) Inrättande, drift och samkörning av datasystem för förvaltning, övervakning,
revision, kontroll och utvärdering. h) Insatser för att förbättra
utvärderingsmetoderna och informationsutbytet om utvärderingspraxis. i) Insatser rörande revision. j) Förstärkning av nationell och
regional kapacitet när det gäller investeringsplanering, behovsbedömning,
förberedelser, utformning och genomförande av finansieringsinstrument,
gemensamma handlingsplaner och större projekt, inklusive initiativ
tillsammans med Europeiska investeringsbanken. Artikel 52
Tekniskt stöd från
medlemsstaterna 1. På initiativ av en
medlemsstat får GSR-fonderna stödja insatser
för förberedelser, förvaltning, övervakning, utvärdering, information
och kommunikation, nätverksarbete, beslut om klagomål samt
kontroll och revision. GSR-fonderna får användas av medlemsstaterna för insatser för att minska den administrativa
bördan för stödmottagarna, inklusive system för elektroniskt datautbyte, och insatser för att öka kapaciteten hos
medlemsstaternas myndigheter och stödmottagarna när det gäller förvaltning och användning av GSR-fonderna. Dessa insatser kan gälla både tidigare och senare programperioder. 2. I de fondspecifika
bestämmelserna får man lägga till eller utesluta insatser som kan finansieras genom tekniskt stöd från varje GSR-fond.
AVDELNING VII
EKONOMISKT STÖD FRÅN GSR-FONDERNA KAPITEL I
Stöd från GSR-fonderna Artikel 53
Fastställande av
samfinansieringssatser 1. I kommissionens
beslut om antagande av ett program ska samfinansieringssatsen eller
samfinansieringssatserna och det maximala stödbeloppet från GSR-fonderna fastställas enligt de fondspecifika bestämmelserna. 2. Tekniska stödåtgärder på kommissionens initiativ, eller
på dess vägnar, kan finansieras till
100 %. Artikel 54
Inkomstgenererande projekt 1. Genererad nettoinkomst efter
avslutandet av en insats under en specifik referensperiod ska fastställas i
förväg genom en av följande
metoder: a) Tillämpning av ett inkomstprocentsats enligt en schablonsats för den berörda
typen av insats. b) Beräkning av det aktuella värdet av
nettointäkten av insatsen, med
hänsyn till principen om den som förorenar ska betala och,
där så är lämpligt, mot bakgrund av
överväganden om skälighet kopplade till den berörda medlemsstatens relativa
välstånd. De stödberättigande utgifterna för insatsen som ska samfinansieras får inte
överstiga det aktuella värdet av investeringskostnaderna minus det aktuella
värdet av nettoinkomsten, fastställd enligt
en av dessa metoder Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter i enlighet med
artikel 142 rörande definitionen av den schablonsats som avses
i punkt a ovan. Kommissionen ska anta
metoderna i punkt b ovan genom genomförandeakter i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel
143.3. 2. Om det objektivt inte är
möjligt att uppskatta inkomsterna i förväg enligt
de metoder som anges i punkt 1, ska de nettoinkomster som genererats inom
tre år efter det att en insats avslutats eller
senast den 30 september 2023, beroende på vilken dag som infaller först,
dras av från de utgifter som deklarerats till kommissionen. 3. Punkterna 1 och 2 ska endast
tillämpas på de insatser vars sammanlagda
kostnader överstiger 1 000 000 euro. 4. Denna artikel ska inte
tillämpas på ESF. 5. Punkterna 1 och 2 ska inte
tillämpas på de insatser som omfattas av bestämmelserna
om statligt stöd eller stöd till eller
från finansieringsinstrument.
KAPITEL II
Stödberättigande för utgifter och varaktighet Artikel 55
Stödberättigande 1.
Stödberättigande för utgifter ska fastställas
utifrån nationella bestämmelser, utom när särskilda bestämmelser har
fastställts i eller på grundval av den här förordningen eller
de fondspecifika bestämmelserna. 2.
Utgifter ska berättiga till bidrag från
GSR-fonderna om stödmottagaren har ådragit sig dessa och betalt dem mellan den
dag då programmet lämnades in till kommissionen eller från och med den
1 januari 2014, beroende på vilken dag som infaller först, och den
31 december 2022. Dessutom ska inte utgifter berättiga till bidrag från
EJFLU och EHFF, om stödet i fråga de facto betalas ut av det utbetalande
organet mellan den 1 januari 2014 och den 31 december 2022. 3.
När det gäller kostnader som återbetalas på
grundval av artikel 57.1 b och c, ska de insatser
som ligger till grund för utbetalningen genomföras mellan den
1 januari 2014 och den 31 december 2022. 4.
Insatser ska inte väljas ut för stöd från
GSR-fonderna om de fysiskt har avslutats eller fullt ut genomförts innan
stödmottagaren lämnar in sin ansökan om stöd inom programmet till förvaltningsmyndigheten,
oavsett om stödmottagaren har gjort alla utbetalningar eller inte.
5.
Denna artikel ska inte gälla bestämmelserna om
stödberättigande för tekniskt stöd på kommissionens initiativ i enlighet med artikel 51. 6.
Nettoinkomst som genererats av en insats medan den
pågår och som inte tagits med i beräkningen vid godkännandet av en insats ska
dras av från de stödberättigande utgifterna för insatsen i den ansökan om
slutbetalning som lämnas in av stödmottagaren. Denna bestämmelse ska inte gälla
finansieringsinstrument och priser. 7.
Om ett program ändras, ska de
utgifter som blir stödberättigande beroende på ändringen
av programmet
endast vara stödberättigande från och med den dag då
begäran om ändring lämnas in till kommissionen. 8.
En insats kan få stöd från en eller
flera GSR-fonder och från andra unionsinstrument, förutsatt att den
utgiftspost som tagits upp i ansökan om återbetalning från en av
GSR-fonderna inte får stöd från någon annan fond eller
något annat unionsinstrument eller stöd från samma fond inom ett annat program. Artikel 56
Stödformer GSR-fonderna ska användas för stöd i form av
bidrag, priser, återbetalningspliktigt stöd och finansieringsinstrument, eller
en kombination därav. När det gäller
återbetalningspliktigt stöd, ska det stöd som återbetalas till det organ som
tillhandahöll det eller till en annan behörig myndighet i
medlemsstaten sättas in på ett separat konto och återanvändas för samma ändamål eller
i enlighet med programmets mål. Artikel 57
Bidragsformer 1. Bidrag kan vara utformade på
något av följande sätt: a) Återbetalning av stödberättigande
kostnader som mottagaren faktiskt ådragit sig och betalat, tillsammans med
naturabidrag och avskrivningar, där så är tillämpligt. b) Standardiserade skalor av
enhetskostnader. c) Klumpsummor som inte överstiger
100 000 euro i offentligt stöd. d) Finansiering till schablonsats som
bestäms genom tillämpning av ett procentsats på en eller
flera definierade kostnadskategorier. 2. De valmöjligheter som anges i
punkt 1 får kombineras endast om var och en omfattar olika kostnadskategorier eller om de används för
olika projekt som ingår i en insats eller för på
varandra följande etapper i en insats. 3. Om en insats eller
ett projekt som ingår i en insats enbart genomförs genom upphandling av arbete,
varor eller tjänster, ska endast
punkt 1 a gälla. Om upphandling inom
en insats eller
ett projekt som ingår i en insats är begränsad till vissa kostnadskategorier,
får alla de valmöjligheter som anges i punkt tillämpas. 4. De belopp som anges i
punkt 1 b, c och d ska fastställas
på grundval av följande: a) En rättvis och kontrollerbar
beräkningsmetod baserad på i) statistiska uppgifter eller annan objektiv information, eller ii) kontrollerade äldre uppgifter för enskilda stödmottagare eller
tillämpning av deras normala rutiner för kostnadsredovisning. b) Metoder och motsvarande standardskalor
för enhetskostnader, klumpsummor och schablonsatser som tillämpas i unionens
program för liknande typer av insatser och stödmottagare. c) Metoder och motsvarande standardskalor för enhetskostnader, klumpsummor och
schablonsatser som tillämpas inom bidragssystem som finansieras helt och hållet
av medlemsstaten för liknande typer av insatser och
stödmottagare. d) Satser som fastställs i den här förordningen eller i de
fondspecifika bestämmelserna. 5. I det dokument
där stödvillkoren för varje insats anges ska det föreskrivas vilken metod som
ska tillämpas för att fastställa kostnaderna för insatsen och villkoren för utbetalningen av bidraget. Artikel
58 Schablonfinansiering
för indirekta bidragskostnader Om genomförandet av en insats ger upphov till
indirekta kostnader, får de beräknas med en schablonsats på ett av följande
sätt: a) En schablonsats på upp till
20 % av stödberättigande direkta kostnader beräknas
på grundval av en rättvis och kontrollerbar beräkningsmetod eller
en metod som tillämpas inom bidragssystem som finansieras helt och hållet av medlemsstaten för liknande typer av
insatser och stödmottagare. b) En schablonsats på upp till 15 %
av stödberättigande direkta personalkostnader. c) En
schablonsats på stödberättigande direkta kostnader baserad på befintliga metoder och motsvarande satser, som
tillämpas i unionens program för
liknande typer av insatser och stödmottagare. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter i enlighet med
artikel 142 rörande definitionen av den schablonsats och de
metoder som avses i punkt c ovan. Artikel 59
Särskilda bestämmelser för
stödberättigande 1.
Naturabidrag i form av arbete, varor, tjänster,
mark och fastigheter för vilka det inte erlagts någon kontant betalning,
verifierad genom fakturor eller handlingar med bevisvärde likvärdigt med
fakturor, får vara stödberättigande förutsatt att GSR-fondernas och programmets
bestämmelser för stödberättigande tillåter detta och att följande krav
uppfylls: a) Det offentliga stöd som betalas till insatsen och som inbegriper naturabidrag ska inte
överskrida de totala stödberättigande utgifterna, naturabidragen
oräknade, när insatsen avslutas. b) Det värde som tillskrivs naturabidragen
överskrider inte de kostnader som i allmänhet accepteras på
marknaden i fråga. c) Värdet på och genomförandet av bidraget
kan bli föremål för oberoende bedömning och kontroll. d) När det gäller tillhandahållandet av mark
eller fastigheter ska värdet intygas av en oberoende kvalificerad expert eller
ett vederbörligen auktoriserat officiellt organ, och det får inte överskrida
den gräns som anges i punkt 3 b. e) När det gäller naturabidrag i form av
oavlönat arbete, ska värdet av det arbetet bestämmas med beaktande av nedlagd
tid och normal lön för likvärdigt arbete. 2.
Avskrivningskostnader får anses stödberättigande på följande
villkor: a) Programmets regler
för stödberättigande tillåter det. b) Utgiftsbeloppet har vederbörligen styrkts
genom verifikationer med bevisvärde likvärdigt med fakturor, när de återbetalas
i den form som anges i artikel 57.1 a. c) Kostnaderna hänför sig enbart
till den period under vilken insatsen får stöd. d) Offentliga bidrag har inte bidragit till
förvärvet av de avskrivna tillgångarna. 3.
Följande kostnader ska inte berättiga till bidrag
från GSR-fonderna: a) Skuldräntor. b) Förvärv av obebyggd och bebyggd mark för
ett belopp som överskrider 10 % av de totala stödberättigande utgifterna
för insatsen i fråga. I väl motiverade undantagsfall kan en högre procentsats
beviljas för miljöbevarande insatser. c) Återbetalningsbar mervärdesskatt.
Mervärdesskatt ska emellertid vara stödberättigande i de fall den inte kan
återbetalas enligt nationell
lagstiftning för mervärdesskatt och betalas av
en icke-beskattningsbar person i den mening som avses i artikel 13.1
första stycket i direktiv 2006/112/EG, förutsatt att sådana mervärdesskattebelopp inte hänför sig till
tillhandahållandet av infrastruktur. Artikel 60
Insatsers stödberättigande beroende
på geografiskt läge 1. Insatser som får stöd genom
GSR-fonderna, med förbehåll för de undantag som avses i punkterna 2 och 3
och de fondspecifika bestämmelserna, ska vara belägna i det område som täcks av
det program som de får stöd genom (nedan kallat programområdet). 2. Förvaltningsmyndigheten får
godta att en insats genomförs utanför programområdet men
inom unionen, förutsatt att alla villkor nedan är uppfyllda: a) Insatsen gagnar programområdet. b) Det belopp som beviljats genom programmet
till insatser belägna utanför programområdet överskrider inte 10 % av
stödet från Eruf, Sammanhållningsfonden och Europeiska havs- och
fiskerifonden på prioriteringsnivån, eller
3 % av stödet från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling på
programnivån. c) Övervakningskommittén
har gett sitt samtycke till insatsen eller
typerna av insatser i fråga. d) De skyldigheter som myndigheterna för programmet har när
det gäller förvaltning, kontroll och revision av insatsen uppfylls av de
myndigheter som är ansvariga för det program genom
vilket insatsen får stöd, eller så har dessa myndigheter slutit avtal med
myndigheterna i det område där insatsen genomförs, förutsatt att villkoren i
punkt 2 a och skyldigheterna när det gäller förvaltning, kontroll och
revision av insatsen är uppfyllda. 3. För insatser rörande marknadsföringsåtgärder får
utgifter ha uppkommit utanför unionen, förutsatt att villkoren i punkt 2 a och
skyldigheterna när det gäller förvaltning, kontroll och revision av insatsen är
uppfyllda. 4. Punkterna 1–3 ska inte gälla för programmen inom målet Europeiskt
territoriellt samarbete eller ESF. Artikel 61
Insatsernas varaktighet 1. En insats som omfattar
investeringar i infrastruktur eller produktiva investeringar ska återbetala
bidraget från GSR-fonderna om insatsen, inom fem år från slutbetalningen till
stödmottagaren eller inom den tidsfrist som föreskrivs i reglerna för statligt stöd,
där så är tillämpligt, blir föremål för a) ett upphörande eller
en omlokalisering av en produktionsverksamhet, b) en förändring
av ägandeförhållandena för en infrastruktur som innebär att ett företag eller
ett offentligt organ får en otillbörlig förmån, eller c) en väsentlig förändring som påverkar dess karaktär, mål eller villkoren för
dess genomförande som skulle resultera i att dess ursprungliga mål
underminerades. Belopp som utbetalats på otillbörliga grunder Felaktigt
utbetalade belopp som gäller insatsen ska återkrävas av medlemsstaten. 2. För insatser som får ESF-stöd
och insatser som får stöd genom andra GSR-fonder och som inte är investeringar
i infrastruktur eller produktiva investeringar ska bidraget från fonden återbetalas
endast om de är skyldiga att upprätthålla investeringarna enligt tillämpliga
bestämmelser om statligt stöd och om de berörs av ett upphörande eller en omlokalisering av en
produktionsverksamhet inom den tidsfrist
som föreskrivs i de bestämmelserna. 3. Punkterna 1 och 2 ska inte
gälla bidrag till eller från finansieringsinstrument eller
en insats som berörs av ett upphörande av en produktionsverksamhet på grund av
en konkurs där det inte rör sig om bedrägeri. 4. Punkterna
1 och 2 ska inte gälla fysiska personer som är mottagare av ett investeringsstöd och som, efter det att insatsen har
slutförts, blir berättigade till stöd och mottar stöd enligt Europeiska globaliseringsfonden
(förordning [/2012] om upprättande av en Europeisk globaliseringsfond), i de fall den
berörda investeringen är direkt knuten till den verksamhetstyp som konstaterats
vara berättigad till stöd ur Europeiska globaliseringsfonden.
AVDELNING VIII
FÖRVALTNING OCH KONTROLL KAPITEL I
Förvaltnings- och kontrollsystem Artikel 62
Allmänna principer
för förvaltnings- och kontrollsystem Förvaltnings- och
kontrollsystemen ska föreskriva om a) vilka funktioner
varje organ har som berörs av förvaltningen och kontrollen och fördelningen av funktioner
inom varje organ, b) överensstämmelse med principen om
åtskillnad av funktioner mellan och inom sådana organ, c) förfaranden för att säkerställa att
de deklarerade utgifterna är korrekta, d) datoriserade system för redovisning,
lagring och överföring av ekonomiska uppgifter
samt uppgifter om indikatorer för övervakning
och rapportering, e) system för rapportering och övervakning i de fall det ansvariga organet
överlämnar verkställandet av uppgifterna
till ett annat organ, f) rutiner för revision av hur
förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar, g) system och förfaranden för att
säkerställa en tillfredsställande verifieringskedja, h) förebyggande, upptäckande och
korrigering av oriktigheter, inklusive bedrägeri, och återkrävande av felaktigt
utbetalda stödbelopp, tillsammans med eventuell ränta. Artikel 63
Medlemsstaternas ansvar 1. Medlemsstaterna ska fullgöra
sina skyldigheter när det gäller förvaltning, kontroll och revision
och åta sig det ansvar som följer därav enligt bestämmelserna om delad
förvaltning i budgetförordningen och de fondspecifika bestämmelserna. I enlighet med principen om delad
förvaltning ska medlemsstaterna ansvara för programmens förvaltning och
kontroll. 2. Medlemsstaterna ska
säkerställa att förvaltnings- och kontrollsystem för programmen har inrättats i enlighet med de fondspecifika
bestämmelserna och att systemen fungerar effektivt. 3. Medlemsstaterna ska inrätta
och genomföra ett förfarande för oberoende undersökning
av och beslut om klagomål rörande
urval eller genomförande av de insatser som samfinansieras av GSR-fonderna. Medlemsstaterna
ska på begäran rapportera resultaten av sådana undersökningar
till kommissionen. 4. Allt officiellt
informationsutbyte mellan medlemsstaten och kommissionen
ska ske via ett elektroniskt system för datautbyte som kommissionen
har inrättat.
KAPITEL II
Ackreditering av förvaltnings- och kontrollorgan Artikel 64
Ackreditering och samordning 1. I enlighet med
artikel 56.3 i budgetförordningen ska varje organ som ansvarar för
förvaltning och kontroll av utgifter inom GSR-fonderna
ackrediteras genom ett formellt beslut av en ackrediteringsmyndighet på
ministernivå. 2. Ackrediteringen ska beviljas
organ som uppfyller ackrediteringskriterierna när det gäller intern miljö,
kontrollverksamhet, information, kommunikation och övervakning
i enlighet med de fondspecifika
bestämmelserna. 3. Ackrediteringen ska grundas
på ett yttrande från ett oberoende
revisionsorgan som ska bedöma om organet uppfyller ackrediteringskriterierna.
Det oberoende revisionsorganet ska utföra sitt arbete i enlighet
med internationellt vedertagna redovisningsnormer. 4. Ackrediteringsmyndigheten ska
övervaka det ackrediterade organet och genom ett formellt beslut dra in
ackrediteringen om ett eller flera ackrediteringskriterier inte
längre är uppfyllda, såvida inte organet vidtar nödvändiga korrigerande
åtgärder inom en prövotid som ska fastställas
av ackrediteringsmyndigheten beroende
på hur allvarligt problemet är. Ackrediteringsmyndigheten ska omedelbart
underrätta kommissionen om att en prövotid har
ställts upp för ett ackrediterat organ och om alla beslut om återkallande av en
ackreditering. 5. Medlemsstaten får utse ett samordnande organ vars ansvar är att stå i
nära kontakt med och lämna information till kommissionen,
främja en harmoniserad tillämpning av unionens
bestämmelser, utarbeta en sammanfattande rapport med en översikt på nationell
nivå över alla förvaltningsförklaringar och revisionsyttranden samt samordna genomförandet av korrigerande åtgärder rörande alla brister av allmän karaktär. 6. Utan att det påverkar
reglerna i de fondspecifika bestämmelserna, ska de organ som ackrediteras enligt punkt 1 vara a) förvaltningsmyndigheterna och, där så är lämpligt, attesteringsmyndigheterna, för Eruf,
ESF och Sammanhållningsfonden, och b) de utbetalande organen, för EJFLU och
EHFF.
KAPITEL III
Kommissionens befogenheter och ansvar Artikel 65
Kommissionens befogenheter
och ansvar 1. Kommissionen ska utifrån tillgänglig information, inklusive ackrediteringsförfarandet,
den årliga förvaltningsförklaringen, årliga
kontrollrapporter, det årliga revisionsyttrandet, den årliga genomföranderapporter
och revisioner som utförts av nationella organ och unionsorgan,
försäkra sig om att medlemsstaten har inrättat förvaltnings- och
kontrollsystem som överensstämmer med den här förordningen och de fondspecifika
bestämmelserna och att dessa system fungerar effektivt under genomförandet av programmen. 2. Utan att det påverkar de
revisioner som utförs av medlemsstaterna, får kommissionstjänstemän
eller bemyndigade företrädare för kommissionen utföra
revisioner på plats eller kontroller efter att ha meddelat detta i förväg.
De får omfatta framför allt kontroll av att förvaltnings- och kontrollsystemen
i ett program eller delar av ett program fungerar
effektivt, kontroll och revision av insatser
samt bedömning av om den ekonomiska förvaltningen av insatserna och programmen
är sund. Medlemsstatens tjänstemän eller bemyndigade företrädare
får delta i sådana revisioner. Kommissionens tjänstemän eller kommissionens
företrädare som i vederbörlig ordning bemyndigats att utföra revisioner på
plats, ska få tillgång till all dokumentation, alla
handlingar och metadata, oavsett på vilket sätt de lagras, som gäller de insatser som stöds av GSR-fonderna eller
förvaltnings- och kontrollsystemen.
Medlemsstaterna ska, om kommissionen begär det, tillhandahålla
kopior av sådan dokumentation, sådana handlingar och
metadata. De befogenheter som anges i denna punkt ska inte
påverka tillämpningen av nationella bestämmelser som reserverar vissa åtgärder
för ombud som utses särskilt enligt nationell lagstiftning. Kommissionens
tjänstemän och bemyndigade företrädare får bl.a. inte delta i hembesök eller
formella förhör med personer inom ramen för den nationella lagstiftningen. De
ska emellertid ha tillgång till den information som erhålls på detta sätt. 3. Kommissionen
får begära att en medlemsstat vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dess förvaltnings- och kontrollsystem fungerar effektivt eller
att utgifterna är
korrekta i enlighet med de
fondspecifika bestämmelserna. 4. Kommissionen får begära att en medlemsstat undersöker ett klagomål som lämnats till kommissionen rörande urvalet
eller genomförandet av insatser som samfinansierats av GSR-fonderna
eller rörande hur förvaltnings- och kontrollsystemen
fungerar.
AVDELNING IX
EKONOMISK FÖRVALTNING, RÄKENSKAPSAVSLUTNING OCH FINANSIELLA KORRIGERINGAR,
ÅTERTAGANDEN KAPITEL I
Ekonomisk förvaltning Artikel
66
Budgetåtaganden Unionens budgetåtaganden för varje program ska
göras årligen för varje fond under perioden 1 januari
2014–31 december 2020. Kommissionens beslut om antagande av ett program
ska utgöra finansieringsbeslut i den mening som avses i artikel 75.1 i
budgetförordningen, och när beslutet anmälts till berörd medlemsstat ska det
utgöra ett rättsligt åtagande i den mening som avses i den förordningen. För varje program ska budgetåtagandet för den
första utbetalningen göras när kommissionen har antagit programmet. Budgetåtaganden för följande delbetalningar
ska göras av kommissionen före den 1 maj varje år, på grundval av det
beslut som avses i andra stycket, utom när artikel 13 i budgetförordningen
gäller. När det gäller resultatreserven och tillväxt-
och konkurrenskraftsreserven, ska budgetåtagandena göras när kommissionen har
beslutat att godkänna ändringen av programmet. Artikel 67
Gemensamma regler för
utbetalningar 1. Kommissionens utbetalning av
GSR-fondernas bidrag till varje program ska göras i enlighet med budgetanslagen
och under förutsättning att det finns medel tillgängliga. Varje betalning ska
överföras till det tidigaste öppna budgetåtagandet för den berörda fonden. 2. Betalningarna ska ske i form
av förfinansiering, mellanliggande betalningar och utbetalning av ett
eventuellt årligt saldo samt av slutsaldot. 3. När det gäller stödformer i
enlighet med artikel 57.1 b, c och d ska de belopp som betalats ut
till stödmottagaren betraktas som stödberättigande utgifter. Artikel 68
Gemensamma regler för
beräkning av mellanliggande betalningar, betalning av ett eventuellt årligt
saldo och betalning av slutsaldo De fondspecifika bestämmelserna ska innehålla
regler för beräkning av det belopp som ska betalas tillbaka som mellanliggande
betalning, betalning av eventuellt årligt saldo och betalning av slutsaldo.
Beloppet beror på den specifika samfinansieringssats som ska tillämpas för de
stödberättigande utgifterna. Artikel 69
Betalningsansökningar 1. Det särskilda förfarandet och
vilka uppgifter som ska lämnas in i samband med betalningsansökningar ska
fastställas i de fondspecifika bestämmelserna. 2. Den betalningsansökan som ska
lämnas in till kommissionen ska innehålla alla uppgifter som kommissionen
behöver för sin redovisning i enlighet med artikel [...] i
budgetförordningen. Artikel 70
Ackumulering av
förfinansiering och mellanliggande betalningar 1. De sammanlagda beloppen för
förfinansiering, mellanliggande betalningar och kommissionens eventuella
slutsaldo får inte vara mer än 95 % av GSR-fondernas bidrag till
programmet. 2. När taket på 95 % nåtts
ska medlemsstaterna fortsätta att överlämna betalningsansökningar till
kommissionen. Artikel 71
Användning av euro Belopp i de program som medlemsstaterna lämnat
in, prognoser över utgifter, utgiftsdeklarationer, betalningsansökningar,
årsredovisningar samt utgifter som nämns i de årliga och slutliga
genomföranderapporterna ska anges i euro. Artikel 72
Utbetalning av inledande
förfinansiering 1. När kommissionen har beslutat
att anta ett program ska den betala ut ett inledande förfinansieringsbelopp för
hela programperioden. Det inledande förfinansieringsbeloppet ska betalas ut i
flera omgångar beroende på budgetbehoven. Delbetalningarna ska fastställas i de
fondspecifika bestämmelserna. 2. Förfinansieringen ska
användas enbart för utbetalningar till stödmottagare i samband med
genomförandet av programmet. Den ska därför omedelbart göras tillgänglig för
ansvarigt organ. Artikel 73
Avräkning av inledande
förfinansiering Det belopp som betalats ut som inledande
förfinansiering ska vara helt avräknat i kommissionens räkenskaper senast när
programmet avslutas. Artikel 74
Avbrott i betalningsfristen 1. Betalningsfristen för en
ansökning om mellanliggande utbetalning kan i följande fall avbrytas av den
delegerade utanordnaren enligt budgetförordningen för högst nio månader: a) Om det enligt uppgifter från ett
revisionsorgan på nationell nivå eller unionsnivå finns tecken som tyder på en
allvarlig brist i förvaltnings- och kontrollsystemen. b) Om den delegerade utanordnaren måste
genomföra ytterligare kontroller efter att ha tagit del av uppgifter som tyder
på att utgifter i en betalningsansökan står i samband med en oriktighet med
allvarliga ekonomiska följder. c) Om något av det dokument som krävs enligt
artikel 75.1 inte har lämnats in. 2. Den delegerade utanordnaren
kan begränsa avbrottet till att gälla den del av utgifterna som omfattas av den
betalningsansökan som påverkas av omständigheter som avses i punkt 1. Den
delegerade utanordnaren ska omedelbart informera medlemsstaten och
förvaltningsmyndigheten om anledningen till avbrottet och be dem att åtgärda
situationen. Den delegerade utanordnaren ska låta avbrottet upphöra så snart
nödvändiga åtgärder har vidtagits. KAPITEL II
Räkenskapsavslutning och finansiella korrigeringar Artikel 75
Inlämnande av uppgifter 1. Senast den 1 februari
året efter räkenskapsperiodens slut ska medlemsstaten lämna in följande
dokument och uppgifter till kommissionen, i enlighet med artikel 56 i
budgetförordningen: a) Attesterade årsredovisningar för
relevanta organ som ackrediterats i enlighet med artikel 64. b) En förvaltningsförklaring om att
årsredovisningen är fullständig, exakt och sanningsenlig, att de interna
kontrollsystemen fungerar korrekt, att de underliggande transaktionerna är
lagliga och korrekta och att principen om sund ekonomisk förvaltning följts. c) En sammanfattning av alla tillgängliga
revisions- och kontrollresultat, inklusive en analys av systemrelaterade eller
återkommande brister samt en redogörelse för vilka korrigerande åtgärder som
vidtagits eller planeras. d) Ett revisionsuttalande, från det
oberoende revisionsorgan som utsetts, om förvaltningsförklaringen om att
årsredovisningen är fullständig, exakt och sanningsenlig, att de interna
kontrollsystemen fungerar korrekt, att de underliggande transaktionerna är
lagliga och korrekta och att principen om sund ekonomisk förvaltning
respekterats, åtföljt av en kontrollrapport med resultaten av de revisioner som
genomförts under det räkenskapsår som uttalandet gäller. 2. På begäran av kommissionen
ska medlemsstaten förse kommissionen med ytterligare uppgifter. Om en
medlemsstat inte tillhandahåller de begärda uppgifterna inom den tidsfrist som
kommissionen beslutat, kan kommissionen fatta beslut om räkenskapsavslutning
utifrån de uppgifter den har tillgång till. 3. Senast [den 15 februari]
året efter räkenskapsperiodens slut ska medlemsstaten lämna in en
sammanfattande rapport till kommissionen, i enlighet med sista stycket i artikel 56.5
i budgetförordningen. Artikel 76
Räkenskapsavslutning 1. Senast den 30 april året
efter räkenskapsperiodens slut ska kommissionen i enlighet med de fondspecifika
bestämmelserna besluta om räkenskapsavslutning för relevanta organ som
ackrediterats i enlighet med artikel 64 för varje program. Beslutet om
räkenskapsavslutning ska gälla den inlämnade årsredovisningens fullständighet,
exakthet och sanningsenlighet och ska inte påverka senare finansiella
korrigeringar. 2. Förfarandet för den årliga räkenskapsavslutningen
ska fastställas i de fondspecifika bestämmelserna. Artikel 77
Kommissionens finansiella
korrigeringar 1. Kommissionen ska göra
finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis ställa in unionens bidrag
till ett program och genom att från en medlemsstat återvinna, i syfte att
utesluta dem från unionens finansiering, sådana belopp som betalats ut i strid
med tillämplig unionslagstiftning och nationell lagstiftning, även i samband
med sådana brister i medlemsstaternas förvaltnings- och kontrollsystem som
kommissionen eller Europeiska revisionsrätten upptäckt. 2. Överträdelser av tillämplig
unionslagstiftning eller nationell lagstiftning ska leda till finansiella
korrigeringar bara i följande fall: a) Överträdelsen har eller skulle kunna ha
påverkat det ansvariga organets urval av insatser som ska få stöd från
GSR-fonderna. b) Det finns en risk att överträdelsen har
eller skulle ha kunnat påverka de utgifter som deklarerats för återbetalning ur
unionens budget. 3. När kommissionen beslutar om
belopp för en finansiell korrigering enligt punkt 1 ska den av vilken art
och hur allvarlig överträdelsen av tillämplig unionslagstiftning eller
nationell lagstiftning är, och vilka ekonomiska följder den får för unionens
budget. 4. Kriterierna och förfarandet
för att tillämpa finansiella korrigeringar ska fastställas i de fondspecifika
bestämmelserna.
Kapitel III
Återtagande Artikel 78
Principer 1. Alla program ska genomgå ett
återtagandeförfarande som inrättats eftersom åtaganden för belopp som inte
omfattas av förfinansiering eller betalningsansökningar inom en viss tidsperiod
ska återtas. 2. Åtaganden för periodens sista
år ska återtas enligt reglerna för avslutande av programmen. 3. I de fondspecifika
bestämmelserna ska den exakta tillämpningen av återtaganderegeln fastställas
för varje GSR-fond. 4. Den del av åtagandena som
fortfarande är öppna ska återtas om några av de dokument som behövs för
avslutandet inte har lämnats in till kommissionen inom de tidsfrister som
fastställs i de fondspecifika bestämmelserna. Artikel 79
Undantag från återtagande 1. Det belopp som berörs av
återtagandet ska minskas med de belopp som det ansvariga organet inte har
kunnat deklarera till kommissionen av någon av följande anledningar: a) Om insatserna har ställts in genom ett
rättsligt förfarande eller ett administrativt överklagande med uppskjutande
verkan. b) Om ett fall av force majeure har
inverkat allvarligt på genomförandet av hela eller delar av programmet. De
nationella myndigheter som åberopar force majeure ska påvisa dess
direkta följder för genomförandet av hela eller delar av programmet. Det går att begära minskning en gång om
inställandet eller force majeure varade upp till ett år, eller flera
gånger, motsvarande hur länge force majeure varat eller antalet år
mellan den dag då insatsen ställdes in genom ett rättsligt eller administrativt
beslut och dagen för ett slutligt rättsligt eller administrativt beslut. 2. Senast den 31 januari
ska medlemsstaten informera kommissionen om de undantag som avses i
punkt 1 för det belopp som ska deklareras vid utgången av föregående år. Artikel 80
Förfarande 1. Kommissionen ska i god tid
informera den berörda medlemsstaten och förvaltningsmyndigheten när det finns
risk för återtagande enligt artikel 78. 2. På grundval av de uppgifter
som kommissionen förfogar över den 31 januari, ska den informera
medlemsstaterna och förvaltningsmyndigheten om hur stort belopp återtagandet
kommer att uppgå till som ett resultat av de uppgifter den har tillgång till. 3. Medlemsstaten ska ha två
månader på sig för att godkänna det belopp som ska återtas eller för att lämna
synpunkter. 4. Senast den 30 juni ska
medlemsstaten till kommissionen lämna in en reviderad finansieringsplan som
avspeglar det minskade stödbeloppet för en eller flera prioriteringar inom
programmet för det berörda budgetåret. Om medlemsstaten underlåter att göra det
ska kommissionen revidera finansieringsplanen genom att minska bidragen från
GSR-fonderna för det berörda budgetåret. Minskningen ska göras proportionerligt
för varje prioritering. 5. Kommissionen ska ändra sitt
beslut om antagande av programmet genom genomförandeakter senast den
30 september. DEL TRE
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER FÖR ERDF, EFS OCH SAMMANHÅLLNINGSFONDEN AVDELNING I
MÅL OCH BUDGETRAM
KAPITEL I
Uppgift, mål och stödets geografiska täckning Artikel 81
Uppgift och mål 1. Fonderna ska bidra till att
utveckla och fullfölja unionens åtgärder för att stärka sin ekonomiska, sociala
och territoriella sammanhållning, i enlighet med artikel 174 i fördraget. De åtgärder som stöds av fonderna ska bidra till
unionsstrategin för smart och hållbar tillväxt för alla. 2. Målen för fonderna är
följande: a) Investering för tillväxt och
sysselsättning i medlemsstater och regioner, som ska stödjas av alla fonderna. b) Europeiskt territoriellt samarbete, som
ska stödjas av Eruf. Artikel 82
Investering för tillväxt och
sysselsättning 1. Strukturfonderna ska stödja
målet Investering för tillväxt och sysselsättning i alla regioner som motsvarar
nivå 2 i den gemensamma nomenklatur för statistiska territoriella enheter
(nedan kallad Nuts 2) som inrättats genom förordning (EG)
nr 1059/2003. 2. Medel för målet Investering
för tillväxt och sysselsättning ska anslås till följande tre kategorier av
Nuts 2-regioner: a) Mindre utvecklade regioner, vars BNP per
capita är mindre än 75 % av genomsnittlig BNP i EU-27. b) Övergångsregioner, vars BNP per capita är
mellan 75 % och 90 % av genomsnittlig BNP i EU-27. c) Mer utvecklade regioner, vars BNP per
capita är mer än 90 % av genomsnittlig BNP i EU-27. Regioner delas in i de tre kategorierna utifrån
hur deras BNP per capita, mätt i köpkraftspariteter och beräknad på grundval av
uppgifter för unionen för perioden 2006–2008, förhåller sig till genomsnittlig
BNP i EU-27 under samma period. 3. Sammanhållningsfonden ska
stödja de medlemsstater vars bruttonationalinkomst (BNI) per capita, mätt i
köpkraftspariteter och beräknad på grundval av uppgifter för unionen för
perioden 2007–2009, är lägre än 90 % av genomsnittlig BNI per capita i
EU-27 under samma period. De medlemsstater som är berättigade till medel
från Sammanhållningsfonden 2013 men vars nominella BNI per capita överstiger
90 % av genomsnittlig BNI per capita i EU-27 beräknat enligt första
stycket, ska under en övergångsperiod få stöd från Sammanhållningsfonden på
särskilda grunder. 4. Omedelbart efter denna
förordnings ikraftträdande ska kommissionen genom en genomförandeakt anta ett
beslut med en förteckning över de regioner som uppfyller kriterierna för de tre
regionkategorierna i punkt 2 och de medlemsstater som uppfyller
kriterierna i punkt 3. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med
det granskningsförfarande som avses i artikel 143.3. Förteckningen ska
gälla under perioden 1 januari 2014–31 december 2020. 5. År 2017 ska kommissionen se
över vilka medlemsstater som är berättigade till stöd från
Sammanhållningsfonden på grundval av BNI-talen från unionen för EU-27 under
perioden 2013–2015. De medlemsstater vars nominella BNI per capita överstiger
90 % av genomsnittlig BNI per capita i EU-27 ska få stöd från
Sammanhållningsfonden på särskilda grunder.
KAPITEL II
Budgetram Artikel 83
Samlade medel 1. De samlade medel som är
tillgängliga för budgetåtaganden från fonderna under perioden 2014–2020 ska uppgå
till 336 020 492 848 euro i 2011 års priser, i enlighet med den
uppdelning per år som återfinns i bilaga II. De samlade medlen ska
indexregleras med 2 % per år inför programplanering och senare budgetering
i unionens allmänna budget. 2. Kommissionen ska genom
genomförandeakter anta ett beslut om årlig fördelning per medlemsstat av de
samlade medlen, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 i den här
artikeln eller artikel 84.7. 3. Av de samlade medlen
ska 0,35 % anslås till tekniskt stöd på kommissionens initiativ. Artikel 84
Medel för Investering för
tillväxt och sysselsättning och för Europeiskt territoriellt samarbete 1. Medlen för målet Investering
för tillväxt och sysselsättning ska uppgå till 96,52 % av de samlade
medlen (dvs. till 324 320 492 844 euro) och de ska fördelas
på följande sätt: a) 50,13 % (dvs.
162 589 839 384 euro) till mindre utvecklade regioner. b) 12,01 % (dvs.
38 951 564 661 euro) till övergångsregioner. c) 16,39 % (dvs.
53 142 922 017 euro) till mer utvecklade regioner. d) 21,19 % (dvs.
68 710 486 782 euro) till medlemsstater som får stöd från
Sammanhållningsfonden. e) 0,29 % (dvs.
925 680 000 euro) som tilläggsfinansiering för de yttersta
randområden som anges i artikel 349 i fördraget och för de
Nuts 2-regioner som uppfyller kriterierna i artikel 2 i protokoll
nr 6 till anslutningsfördraget för Österrike, Finland och Sverige. Alla regioner vars BNP per capita för perioden
2007–2013 var mindre än 75 % av genomsnittlig BNP i EU-25 men vars BNP per
capita ligger över 75 % av genomsnittlig BNP i EU-27 ska få
strukturfondsstöd som motsvarar minst två tredjedelar av deras anslag för
perioden 2007–2013. 2. Följande kriterier ska
användas vid fördelningen per medlemsstat: a) Stödberätttigande befolkning, regionalt
välstånd, nationellt välstånd och arbetslöshetsnivå för mindre utvecklade
regioner och övergångsregioner. b) Stödberätttigande befolkning, regionalt
välstånd, sysselsättningsgrad, utbildningsnivå och befolkningstäthet för mer
utvecklade regioner. c) Befolkning, nationellt välstånd och
ytareal för Sammanhållningsfonden. 3. Minst 25 % av
strukturfondernas medel för mindre utvecklade regioner, 40 % av medlen för
övergångsregioner och 52 % av medlen för mer utvecklade regioner i varje
medlemsstat ska tilldelas ESF. För tillämpningen av denna bestämmelse ska
stödet till en medlemsstat genom [programmet för livsmedelsstöd för de mest
utsatta människorna] betraktas som en del av de medel från strukturfonderna som
anslås till ESF. 4. Sammanhållningsfondens stöd
till transportinfrastruktur inom Fonden för ett sammanlänkat Europa ska uppgå
till 10 000 000 000 euro. Kommissionen ska genom en genomförandeakt anta ett
beslut där den fastställer det belopp som ska överföras från
Strukturfondsanslaget för varje medlemsstat för hela perioden.
Sammanhållningsfondsanslaget för varje medlemsstat ska minskas med motsvarande
belopp. De årliga anslagen för det stöd från
Sammanhållningsfonden som avses i första stycket ska föras in i tillämpliga
budgetposter för Fonden för ett sammanlänkat Europa från och med 2014 års
budgetförfarande. Stöd från Sammanhållningsfonden inom Fonden för
ett sammanlänkat Europa ska genomföras i enlighet med artikel [13] i förordning
(EU) […]/2012 om inrättandet av Fonden för ett sammanlänkat Europa[34] när det gäller projekt som förtecknas i
bilaga 1 till den förordningen, och projekt som följer de nationella
anslagen inom Sammanhållningsfonden ska prioriteras. 5. Stödet från strukturfonderna
för [programmet för livsmedelsstöd för de mest utsatta människorna] inom målet
Investering för tillväxt och sysselsättning ska uppgå till
2 500 000 000 euro. Kommissionen ska genom en genomförandeakt anta ett
beslut där den fastställer det belopp som ska överföras från
strukturfondsanslaget för varje medlemsstat för hela perioden. Strukturfondsanslaget
för varje medlemsstat ska minskas med motsvarande belopp. De årliga anslagen för det stöd från
strukturfonderna som avses i första stycket ska föras in i tillämpliga
budgetposter för [programmet för livsmedelsstöd för de mest utsatta människorna]
vid 2014 års budgetförfarande. 6. Av de medel som avsatts för
målet Investering för tillväxt och sysselsättning ska 5 % utgöra en
resultatreserv som ska anslås i enlighet med artikel 19. 7. Av Eruf-medlen för målet
Investering för tillväxt och sysselsättning ska 0,2 % anslås till
innovativa åtgärder på kommissionens initiativ på området hållbar
stadsutveckling. 8. Medlen för målet Europeiskt
territoriellt samarbete ska uppgå till 3,48 % av de samlade medel som är
tillgängliga för budgetåtaganden från fonderna under perioden 2014–2020 (dvs.
11 700 000 004 euro). Artikel 85
Ej överförbara medel 1.
Det ska inte vara möjligt att överföra de samlade
anslagen för varje medlemsstat för mindre utvecklade regioner,
övergångsregioner respektive mer utvecklade regioner mellan de olika
regionkategorierna. 2.
I motiverade fall som rör genomförandet av ett
eller flera tematiska mål kan kommissionen, som ett undantag från punkt 1,
godta ett förslag från en medlemsstat när den först lämnar in
partnerskapsavtalet om att överföra högst 2 % av det sammanlagda anslaget
för en regionkategori till andra regionkategorier. Artikel 86
Additionalitet 1. I denna artikel gäller
följande definitioner: 1. offentliga eller motsvarande utgifter
för strukturåtgärder: den offentliga sektorns fasta bruttoinvesteringar som
rapporteras i de stabilitets- och konvergensprogram som medlemsstaterna
utarbetar i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1466/97[35] för att lägga fram sina medelfristiga
budgetstrategier. 2. fasta tillgångar: materiella eller
immateriella tillgångar tillkomna som resultat av produktionsprocesser som
själva används upprepat eller kontinuerligt i produktionsprocesser under mer än
ett år. 3. fast bruttoinvestering[36]: inhemska producenters förvärv minus
avyttringar av fasta tillgångar under en given period, plus vissa tillägg till
värdet av icke-producerade tillgångar som uppstått genom en producents eller
institutionell enhets produktiva verksamhet. 4. offentlig sektor: de
institutionella enheter som sammantagna, utöver att utöva sitt politiska ansvar
och reglera ekonomin, tillhandahåller huvudsakligen icke marknadsförda tjänster
(och möjligen även varor) för enskild eller kollektiv förbrukning samt
omfördelar inkomster och förmögenhet[37]. 2. Stöd från fonderna för målet
Investering för tillväxt och sysselsättning får inte ersätta en medlemsstats
offentliga eller motsvarande utgifter för strukturåtgärder. 3. Under perioden 2014–2020 ska
medlemsstaterna se till att deras offentliga eller motsvarande utgifter för
strukturåtgärder håller sig på minst den referensnivå som anges i
partnerskapsavtalet. Den genomsnittliga referensnivån per år för
offentliga eller motsvarande utgifter för strukturåtgärder under åren 2014–2020
ska fastställas i partnerskapsavtalet, utifrån en förhandskontroll av
kommissionen av uppgifterna i partnerskapsavtalet och med beaktande av den
genomsnittliga nivån för offentliga eller motsvarande utgifter för
strukturåtgärder per år under perioden 2007–2013. Kommissionen och medlemsstaterna ska beakta det
allmänna makroekonomiska läget och särskilda eller exceptionella
omständigheter, t.ex. privatiseringar eller en ovanligt hög nivå på de
offentliga eller motsvarande utgifterna för strukturåtgärder i en medlemsstat
under perioden 2007–2013. De ska också beakta förändringar i de nationella
anslagen från strukturfonderna i förhållande till åren 2007–2013. 4. En kontroll av om de
offentliga eller motsvarande utgifterna för strukturåtgärder inom målet
Investering för tillväxt och sysselsättning har bibehållits under perioden ska
endast göras i de medlemsstater där minst 15 % av befolkningen lever i
mindre utvecklade regioner och övergångsregioner. I de medlemsstater där minst 70 % av
befolkningen lever i mindre utvecklade regioner och övergångsregioner ska
kontrollen göras på nationell nivå. I de medlemsstater där mer än 15 % och mindre
än 70 % av befolkningen lever i mindre utvecklade regioner och
övergångsregioner ska kontrollen göras på nationell och regional nivå.
Medlemsstaterna ska i detta syfte förse kommissionen med information om
utgifterna i de mindre utvecklade regionerna och övergångsregionerna vid varje
etapp i kontrollförfarandet. 5. Kontrollen av om nivån på de
offentliga eller motsvarande utgifterna för strukturåtgärder inom målet
Investering för tillväxt och sysselsättning ligger kvar på en oförändrad nivå
ska göras när partnerskapsavtalet lämnas in (förhandskontroll), år 2018
(kontroll efter halva tiden) och 2022 (efterhandskontroll). De detaljerade bestämmelserna om kontroll av
additionaliteten återfinns under punkt 2 i bilaga III. 6. Om kommissionen vid
efterhandskontrollen fastställer att en medlemsstat inte har upprätthållit den
referensnivå för de offentliga eller motsvarande utgifterna för
strukturåtgärder inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning som
anges i partnerskapsavtalet i enlighet med bilaga III, kan kommissionen
genomföra en finansiell korrigering. När kommissionen beslutar om den ska
genomföra en finansiell korrigering eller inte ska den beakta om den ekonomiska
situationen i medlemsstaten har förändrats väsentligt sedan kontrollen efter
halva tiden och om ändringen beaktades då. Närmare bestämmelser om satserna för
finansiell korrigering återfinns under punkt 3 i bilaga III. 7. Punkterna 1–6 ska inte
gälla för operativa program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. AVDELNING II
PROGRAMPLANERING KAPITEL I
Allmänna bestämmelser för fonderna Artikel 87
Innehållet i och antagandet
av de operativa programmen inom målet Investering för tillväxt och
sysselsättning 1. Ett operativt program ska
omfatta prioriterade områden. Ett prioriterat område ska beröra en fond för en
regionkategori och ska utan att det påverkar tillämpningen av artikel 52
motsvara ett tematiskt mål och omfatta en eller flera investeringsprioriteringar
inom det tematiska målet i fråga, i enlighet med de fondspecifika
bestämmelserna. När det gäller ESF kan man för ett prioriterat område i väl
motiverade fall kombinera investeringsprioriteringar från de olika tematiska
mål som anges i artikel 9.8, 9.9, 9.10 och 9.11 för att andra prioriterade
områden lättare ska kunna få bidrag från investeringsprioriteringarna. 2. Ett operativt program ska
innehålla följande: a) En strategi för hur det operativa
programmet ska bidra till unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för
alla, inklusive i) en kartläggning av behoven när det
gäller de utmaningar som anges i de landsspecifika rekommendationerna, de
allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik i
enlighet med artikel 121.2 i fördraget och rådets rekommendationer som
medlemsstaterna ska beakta när de antar sin sysselsättningspolitik, i enlighet
med artikel 148.4 i fördraget, med beaktande av nationella och regionala
behov, ii) en motivering till valet av tematiska
mål och motsvarande investeringsprioriteringar, med beaktande av
partnerskapsavtalen och resultaten av förhandskontrollen, b) För vart och ett av de prioriterade
områdena ska det innehålla i) investeringsprioriteringarna och
motsvarande specifika mål, ii) gemensamma och specifika utfalls- och
resultatindikatorer, när så är lämpligt med utgångsvärde och ett kvantifierat
målvärde, i enlighet med de fondspecifika bestämmelserna, iii) en beskrivning av de åtgärder som ska
stödjas, med angivande av de huvudsakliga målgrupperna, särskilda geografiska
områden man inriktar sig på, typ av stödmottagare, om tillämpligt, samt hur man
planerar att använda finansieringsinstrumenten, iv) motsvarande insatskategorier baserat på
en nomenklatur som antagits av kommissionen genom genomförandeakter i enlighet
med det granskningsförfarande som avses i artikel 143.3 och en preliminär
uppdelning av de anslagna medlen. c) Det bidrag till det integrerade
tillvägagångssättet för territoriell utveckling som anges i
partnerskapsavtalet, inklusive i) mekanismerna för samordningen mellan
fonderna, EJFLU, EHFF och andra finansieringsinstrument på unionsnivå och
nationell nivå samt EIB, ii) när så är lämpligt, ett planerat
samordnat tillvägagångssätt för den territoriella utvecklingen av stads-,
landsbygds- kust- och fiskeriområden samt områden med särskilda territoriella
drag, särskilt förfarandena för genomförandet av artiklarna 28 och 29, iii) en förteckning över städer där
integrerade åtgärder för en hållbar stadsutveckling kommer att genomföras, en vägledande
årlig fördelning av Eruf-stödet till dessa åtgärder, inklusive medel som
delegeras till städer för förvaltning enligt artikel 7.2 i förordning (EU)
nr [Eruf] och en vägledande årlig fördelning av ESF-stödet till
integrerade åtgärder, iv) angivande av de områden där lokalt ledd
utveckling ska genomföras, v) bestämmelser för mellanregionala och
transnationella åtgärder, där stödmottagarna finns i mer än en medlemsstat, vi) om tillämpligt, en beskrivning av hur de
planerade insatserna bidrar till makroregionala strategier och
havsområdesstrategier. d) En beskrivning av hur programmet bidrar
till det i partnerskapsavtalet angivna integrerade tillvägagångssättet för att
möta särskilda behov i områden med störst fattigdom eller hos målgrupper som är
särskilt utsatta för diskriminering eller utestängning, med särskilt beaktande
av marginaliserade befolkningsgrupper och med preliminära finansiella anslag. e) Bestämmelser för att säkerställa ett
effektivt genomförande av fonderna, inklusive i) en resultatram i enlighet med
artikel 19.1, ii) för varje förhandsvillkor, inrättat i
enlighet med bilaga IV, som inte är uppfyllt den dag då partnerskapsavtalet och
det operativa programmet lämnas in, en beskrivning av de åtgärder som behövs
för att uppfylla förhandsvillkoret och en tidsplan för åtgärderna, iii) de åtgärder som vidtagits för att
engagera partnerna i utarbetandet av det operativa programmet och partnernas
roll i genomförandet, övervakningen och utvärderingen av det operativa
programmet, f) Bestämmelser för att säkerställa ett
effektivt genomförande av fonderna, inklusive i) planerad användning av tekniskt stöd,
inklusive åtgärder för att öka den administrativa kapaciteten hos myndigheter
och stödmottagare, samt relevanta uppgifter som avses i punkt 2.b för det
berörda prioriterade området, ii) en bedömning av den administrativa
bördan för stödmottagarna och de åtgärder som planeras för att minska den, med
angivna mål, iii) en förteckning över större projekt för
vilka man planerar att inleda det huvudsakliga arbetet före den 1 januari
2018. g) En finansieringsplan med två tabeller: i) En tabell där det för varje år anges
vilka totala finansiella anslag som man planerar att avsättas för stöd från
varje enskild fond, i enlighet med artiklarna 53, 110 och 111. ii) En tabell där man för hela
programperioden, för det operativa programmet och för varje prioriterat område
anger hela anslaget för stöd från fonderna och medlemsstaternas
samfinansiering. Om medlemsstaternas samfinansiering består av både privat och
offentlig samfinansiering ska den preliminära fördelningen mellan de offentliga
och de privata utgifterna anges i tabellen. Den
ska visa den planerade finansieringen från EIB i informationssyfte. h) Genomförandebestämmelserna för det
operativa programmet, som ska innehålla i) uppgifter om ackrediteringsorgan,
förvaltningsmyndighet, eventuell attesteringsmyndighet och revisionsmyndighet, ii) uppgifter om det organ som kommissionen kommer att göra utbetalningarna
till. 3. För varje operativt program,
utom för dem där det tekniska stödet ges inom ett specifikt operativt program,
ska följande ingå: i) En beskrivning av de specifika
åtgärderna för att ta hänsyn till miljöskyddskrav, resurseffektivitet,
begränsning av och anpassning till klimatförändringar, motståndskraft mot
katastrofer samt riskförebyggande och riskhantering, vid urvalet av insatser. ii) En beskrivning av de specifika
åtgärderna för att främja lika möjligheter och förhindra varje form av
diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller
övertygelse, funktionsnedsättning, ålder eller sexuell läggning i samband med
förberedelsen, utarbetandet och genomförandet av det operativa programmet,
särskilt när det gäller tillgång till finansiering, med hänsyn till behoven hos
olika målgrupper som riskerar att drabbas av sådan diskriminering, särskilt
kraven på att säkerställa tillgängligheten för personer med
funktionsnedsättning. iii) En beskrivning av hur programmet bidrar
till att främja jämställdhet mellan män och kvinnor, och när så är lämpligt,
bestämmelser för att säkerställa att jämställdhetsperspektivet integreras både
på program- och insatsnivå. Medlemsstaterna ska lämna in ett yttrande från de
nationella jämställdhetsorganen om de åtgärder som anges i punkterna ii och iii
tillsammans med förslaget till operativt program inom målet Investering för
tillväxt och sysselsättning. 4. Medlemsstaterna ska utarbeta
det operativa programmet efter den mall som antagits av kommissionen. Kommissionen ska anta mallen genom
genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det
rådgivande förfarande som avses i artikel 143.2. 5. Kommissionen ska genom
genomförandeakter anta ett beslut om godkännande av det operativa programmet. Artikel 88
Gemensamt stöd från fonderna 1. Fonderna får tillsammans
stödja operativa program inom målet Investering för tillväxt och
sysselsättning. 2. Eruf och ESF kan komplettera varandra och inom en gräns på 5 %
unionsfinansiering för varje prioriterat område inom ett operativt program kan
de finansiera en del av en insats där kostnaderna berättigar till stöd från den
andra fonden, enligt den fondens regler för stödberättigande, under
förutsättning att de är nödvändiga för att insatsen ska kunna genomföras på ett
tillfredsställande sätt och att de är direkt kopplade till den. 3. Punkterna 1 och 2 ska
inte gälla för programmen inom målet Europeiskt territoriellt samarbete. Artikel 89
Geografiskt
tillämpningsområde för operativa program inom
målet Investering för tillväxt och sysselsättning Om inte annat avtalats mellan kommissionen och
medlemsstaten ska de operativa programmen för Eruf och ESF inrättas på lämplig
geografisk nivå, minst på Nuts 2-nivå, i överensstämmelse med
medlemsstatens institutionella system. Operativa program som får stöd från Sammanhållningsfonden
ska utarbetas på nationell nivå. KAPITEL II
Större projekt Artikel 90
Innehåll Som ett led i ett eller flera operativa
program får Eruf och Sammanhållningsfonden stödja insatser som omfattar en rad
arbeten, verksamheter eller tjänster som syftar till att fullgöra en odelbar
uppgift av en precis ekonomisk eller teknisk natur med tydligt fastställda mål
och vars totala kostnad överstiger 50 000 000 euro (nedan kallat
större projekt). Finansieringsinstrument ska inte betraktas som större
projekt. Artikel 91
Uppgifter som ska lämnas till
kommissionen 1.
Medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten ska
lämna in följande uppgifter om större projekt till kommissionen så snart det
förberedande arbetet har avslutats: a) Uppgifter om det organ som ska ansvara
för genomförandet av det större projektet och dess mandat. b) En beskrivning av och uppgifter om
investeringen och dess läge. c) Sammanlagd kostnad och sammanlagd
stödberättigande kostnad, med beaktande av kraven i artikel 54. d) Uppgifter om de genomförbarhetsstudier
som genomförts, inklusive analys av alternativ, samt om resultat och en
oberoende kvalitetsgranskning. e) En kostnads-nyttoanalys, där det ingår en
ekonomisk och finansiell analys, samt en riskbedömning. f) En miljökonsekvensbeskrivning där hänsyn
tas till behovet av begränsning av och anpassning till klimatförändringar samt
motståndskraft mot katastrofer. g) Graden av överensstämmelse med relevanta
prioriterade områden inom det eller de berörda operativa programmen, och hur man
förväntar sig att det kan bidra till att de specifika målen inom de
prioriterade områdena kan uppnås. h) En finansieringsplan där det redogörs för
de totala ekonomiska medel som planeras ingå och det planerade stödet från
fonderna, EIB och andra finansieringskällor, tillsammans med fysiska och
finansiella indikatorer för att övervaka framstegen med beaktande av de
identifierade riskerna. i) En tidsplan för genomförandet av det
större projektet och, om genomförandeperioden förväntas bli längre än programperioden,
de olika etapper för vilka stöd från fonderna kommer att krävas under
programperioden 2014–2020. Kommissionen ska ange vägledande riktlinjer för
den metod som ska användas vid genomförandet av den kostnads-nyttoanalys som
avses i led e ovan i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i
artikel 143.2. De uppgifter om större projekt som ska lämnas in
ska följa den mall som kommissionen antagit genom genomförandeakter. Dessa
genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses
i artikel 143.2. 2. Större projekt som lämnas in
till kommissionen för godkännande ska ingå i förteckningen över större projekt
i ett operativt program. Förteckningen ska granskas av medlemsstaten eller
förvaltningsmyndigheten två år efter det att det operativa programmet har
antagits och kan ändras på begäran av medlemsstaten i enlighet med förfarandet
i artikel 26.2, särskilt för att lägga till större projekt som förväntas
avslutas vid slutet av 2022. Artikel 92
Beslut om större projekt 1. Kommissionen ska bedöma ett
större projekt på grundval av de uppgifter som avses i artikel 91 för att
kunna avgöra om det föreslagna stödet från fonderna är berättigat. 2. Kommissionen ska genom en
genomförandeakt anta ett beslut senast tre månader efter det att uppgifterna om
godkännande av ett större projekt lämnades in i enlighet med artikel 91.
Beslutet ska innehålla uppgifter om det fysiska objektet, det belopp på vilket
samfinansieringssatsen för det prioriterade området ska tillämpas, fysiska och
finansiella indikatorer för att övervaka framstegen samt hur det större
projektet förväntas bidra till målen för det eller de relevanta prioriterade
områdena. Ett beslut om godkännande ska ha som villkor att det första
kontraktet om bygg- och anläggningsarbeten undertecknas inom två år efter
beslutet. 3. Om kommissionen inte beviljar
något ekonomiskt bidrag från fonderna till ett större projekt ska den inom den
tidsperiod som avses i punkt 2 underrätta medlemsstaten om skälen till
detta. 4. Utgifter som rör större projekt
ska inte tas med i betalningsansökningar innan kommissionen antagit ett beslut
om godkännande.
KAPITEL III
Gemensam handlingsplan Artikel 93
Tillämpningsområde 1. En gemensam handlingsplan är
en insats som fastställts och förvaltas utifrån de utfall och resultat som den
ska uppnå. Den omfattar en grupp av projekt, dock inte satsningar på
infrastruktur, som genomförs under stödmottagarens ansvar som en del i ett
eller flera operativa program. Medlemsstaterna och kommissionen ska tillsammans
enas om den gemensamma handlingsplanens utfall och resultat och de ska bidra
till de specifika målen för de operativa programmen och ligga till grund för
stödet från fonderna. Resultaten ska hänföra sig till den gemensamma
handlingsplanens direkta effekter. Stödmottagaren ska vara ett
offentligrättsligt organ. Gemensamma handlingsplaner ska inte betraktas som
större projekt. 2. Det offentliga stöd som
anslås till en gemensam handlingsplan ska vara minst
10 000 000 euro eller 20 % av det offentliga stödet till det
eller de operativa programmen, om det beloppet är lägre. Artikel 94
Utarbetande av gemensamma
handlingsplaner 1. Medlemsstaten,
förvaltningsmyndigheten eller ett därtill utsett offentligrättsligt organ kan
lämna in ett förslag till en gemensam handlingsplan samtidigt med eller efter
inlämnandet av de berörda operativa programmen. Förslaget ska innehålla alla
delar som anges i artikel 95. 2. En gemensam handlingsplan ska
omfatta en del av perioden 1 januari 2014–31 december 2022. Utfallet och
resultaten av en gemensam handlingsplan ska leda till återbetalning endast om
de uppnåtts efter det att beslutet om godkännande av handlingsplanen antagits
och före slutet på den fastställda genomförandeperioden. Artikel 95
Innehållet i gemensamma
handlingsplaner En gemensam handlingsplan ska innehålla
följande: 1. En analys av de utvecklingsbehov och
mål som motiverar handlingsplanen, med beaktande av målen i de operativa
programmen och, om tillämpligt, de nationella rekommendationerna, de allmänna
riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik i enlighet
med artikel 121.2 i fördraget samt de rådsrekommendationer som medlemsstaterna
ska ta hänsyn till i sin sysselsättningspolitik, i enlighet med artikel 148.4 i
fördraget. 2. En ram som beskriver förhållandet
mellan de allmänna och specifika målen i den gemensamma handlingsplanen,
delmålen och målen för utfall och resultat samt vilka projekt eller typer av
projekt som planeras. 3. De allmänna och specifika
indikatorer som används för att övervaka utfall och resultat, eventuellt
uppdelade efter prioriterat område. 4. Uppgifter om den gemensamma
handlingsplanens geografiska täckning och målgrupper. 5. Planerad genomförandeperiod för
handlingsplanen. 6. En analys av hur den gemensamma
handlingsplanen bidrar till att främja jämställdhet mellan män och kvinnor och
förebygga diskriminering. 7. En analys av hur den gemensamma
handlingsplanen bidrar till att främja hållbar utveckling, i förekommande fall.
8. Genomförandebestämmelser för den
gemensamma handlingsplanen, inklusive a) utnämning av den stödmottagare som ska
vara ansvarig för genomförandet av den gemensamma handlingsplanen, med
garantier för att vederbörande är behörig på det berörda området samt har
tillräcklig administrativ och finansiell förvaltningskapacitet, b) bestämmelserna för hur den gemensamma
handlingsplanen ska styras, i enlighet med artikel 97, c) bestämmelserna för hur den gemensamma
handlingsplanen ska övervakas och utvärderas, även när det gäller kvalitet,
insamling och lagring av uppgifter om hur delmål, utfall och resultat uppnåtts, d) bestämmelser om spridning av information
och kommunikation när det gäller den gemensamma handlingsplanen och fonderna. 9. Finansieringsordningar i den
gemensamma handlingsplanen, inklusive a) kostnaderna för att uppnå delmål och mål
när det gäller utfall och resultat som avses i punkt 2, utifrån de metoder
som anges i artikel 57.4 och artikel 14 i ESF-förordningen, b) en preliminär tidsplan för
utbetalningarna till stödmottagarna, kopplade till delmål och mål, c) finansieringsplan per operativt program
och prioriterat område, inklusive det sammanlagda stödberättigande beloppet och
det offentliga stödet. Den gemensamma handlingsplanen ska följa den
mall som kommissionen antagit genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter
ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i
artikel 143.2. Artikel 96
Beslut om den gemensamma
handlingsplanen 1. Kommissionen ska bedöma den
gemensamma handlingsplanen på grundval av de uppgifter som avses i
artikel 95 för att kunna avgöra om det föreslagna stödet från fonderna är
berättigat. Om kommissionen inom tre månader efter det att
förslaget till gemensam handlingsplan har lämnats in anser att planen inte
uppfyller bedömningskraven, ska den framföra sina synpunkter till
medlemsstaten. Medlemsstaten ska förse kommissionen med alla ytterligare
uppgifter som begärts och om nödvändigt revidera den gemensamma
handlingsplanen. 2. Om synpunkterna beaktats på
ett tillfredsställande sätt ska kommissionen anta ett beslut om godkännande av
den gemensamma handlingsplanen inom sex månader efter det att den lämnats in av
medlemsstaten men inte innan berörda operativa program har antagits. 3. Det beslut som avses i
punkt 2 ska innehålla uppgifter om stödmottagare och mål för den
gemensamma handlingsplanen, delmål och mål för utfall och resultat, kostnader
för att uppnå dessa delmål, mål för utfall och resultat samt finansieringsplan
per operativt program och prioriterat område, inklusive det sammanlagda
stödberättigande beloppet och det offentliga bidraget, genomförandeperioden för
den gemensamma handlingsplanen och i förekommande fall handlingsplanens
geografiska täckning och målgrupper. 4. Om kommissionen inte beviljar
något ekonomiskt bidrag från fonderna till en gemensam handlingsplan ska den
inom den tidsperiod som anges i punkt 2 underrätta medlemsstaten om skälen
till detta. Artikel 97
Styrkommitté och ändring av
den gemensamma handlingsplanen 1. Medlemsstaten eller
förvaltningsmyndigheten ska inrätta en styrkommitté för den gemensamma
handlingsplanen, som är avskild från övervakningskommittén för de operativa
programmen. Styrkommittén ska mötas minst två gånger per år. Kommitténs sammansättning ska beslutas av
medlemsstaten i samförstånd med förvaltningsmyndigheten, med hänsyn till
principen om partnerskap. Kommissionen kan delta i styrkommitténs arbete i
egenskap av rådgivare. 2. Styrkommittén ska utföra
följande uppgifter: a) Granska framstegen när det gäller att
uppnå delmål och mål när det gäller utfall och resultat av den gemensamma
handlingsplanen. b) Bedöma och godkänna förslag om ändring av
den gemensamma handlingsplanen, för att ta hänsyn till eventuella problem som
påverkar resultaten. 3. Ansökningar om ändringar av
gemensamma handlingsplaner som lämnas in av en medlemsstat ska vara väl
underbyggda. Kommissionen ska bedöma om ansökningen om ändring är berättigad
och ta hänsyn till de uppgifter som medlemsstaten lämnat. Kommissionen får
komma med synpunkter och medlemsstaten ska förse kommissionen med alla
nödvändiga kompletterande uppgifter. Kommissionen ska anta ett beslut om
ansökan om ändring inom tre månader efter det att den lämnats in av
medlemsstaten, under förutsättning att kommissionens synpunkter beaktats på ett
tillfredsställande sätt. Ändringen ska träda i kraft den dag då beslutet antas,
om inget annat anges i beslutet. Artikel 98 Ekonomisk
förvaltning och kontroll av den gemensamma handlingsplanen 1. Utbetalningar till
stödmottagaren enligt en gemensam handlingsplan ska behandlas som standardbelopp
eller standardiserade skalor av enhetskostnader. Taket för standardbelopp i
artikel 57.1 c ska inte tillämpas. 2. Den ekonomiska förvaltningen,
kontrollen och revisionen av den gemensamma handlingsplanen ska enbart ha till
syfte att kontrollera att villkoren för utbetalning som fastställs i beslutet
om godkännande av den gemensamma handlingsplanen har uppfyllts. 3. Stödmottagaren och organ som
står under dess ansvar får tillämpa sin gängse redovisningspraxis för att
redovisa kostnaderna för genomförandet av insatser. Denna redovisningspraxis
och de kostnader som stödmottagaren faktiskt ådragit sig ska inte bli föremål
för revision av revisionsmyndigheten eller kommissionen.
KAPITEL IV Territoriell utveckling Artikel 99
Integrerad territoriell
investering 1. När en strategi för
stadsutveckling eller en annan territoriell strategi eller pakt enligt
definitionen i artikel 12.1 i förordning … [ESF] kräver ett integrerat
tillvägagångssätt med investeringar inom mer än ett prioriterat område inom ett
eller flera operativa program ska åtgärden genomföras i form av en integrerad
territoriell investering. 2. Inom de relevanta operativa
programmen ska man fastställa vilka integrerade territoriella investeringar som
planeras och ange ett preliminärt finansiellt anslag från varje prioriterat
område till varje integrerad territoriell investering. 3. Medlemsstaten eller
förvaltningsmyndigheten kan utse en eller flera förmedlande organ, som kan vara
lokala myndigheter, regionala utvecklingsorgan eller icke-statliga
organisationer, till att ansvara för förvaltningen och genomförandet av den
integrerade territoriella investeringen. 4. Medlemsstaten eller de
relevanta förvaltningsmyndigheterna ska säkerställa att det i
övervakningssystemet för det operativa programmet anges vilka insatser och utfall
av ett prioriterat område som bidrar till en integrerad territoriell
investering.
AVDELNING III
ÖVERVAKNING, UTVÄRDERING, INFORMATION OCH KOMMUNIKATION KAPITEL I
Övervakning och utvärdering Artikel 100
Övervakningskommitténs
uppgifter 1. Övervakningskommittén ska i
synnerhet granska a) eventuella frågor som påverkar det
operativa programmets resultat, b) framstegen när det gäller genomförandet
av utvärderingsplanen och uppföljningen av resultaten av utvärderingarna, c) genomförandet av kommunikationsstrategin, d) genomförandet av större projekt, e) genomförandet av gemensamma
handlingsplaner, f) åtgärder för att främja jämställdhet
mellan män och kvinnor, lika möjligheter och icke-diskriminering, inklusive
tillgänglighet för personer med funktionsnedsättningar, g) åtgärder för att främja hållbar
utveckling, h) åtgärder inom de operativa programmet för
att uppfylla förhandsvillkoren, i) finansieringsinstrument. 2. Övervakningskommittén ska
granska och godkänna följande: a) Metoden och kriterierna för att välja ut
insatser. b) Årsrapporter och slutrapporter om
genomförandet. c) Utvärderingsplanen för det operativa
programmet och eventuella ändringar av planen. d) Kommunikationsstrategin för det operativa
programmet och eventuella ändringar av strategin. e) Eventuella förslag till ändringar av det
operativa programmet från förvaltningsmyndigheten. Artikel 101
Genomföranderapporter för
målet Investering för tillväxt och sysselsättning 1. Senast den 30 april 2016
och senast den 30 april under de efterföljande åren fram till och med 2022
ska medlemsstaterna i enlighet med artikel 44.1 lämna in en årsrapport
till kommissionen Den rapport som lämnas in 2016 ska omfatta budgetåren
2014–2015 samt perioden från startdatumet för utgifternas stödberättigande och
till och med den 31 december 2013. 2. Årliga genomföranderapporter
ska innehålla uppgifter om a) genomförandet av det operativa programmet
enligt artikel 44.2 och b) vilka framsteg som gjorts när det gäller förberedelserna
och genomförandet av större projekt och gemensamma handlingsplaner. 3. De årliga
genomföranderapporterna som lämnas in 2017 och 2019 ska innehålla en bedömning
av de uppgifter som krävs enligt artikel 44.3 och 44.4, uppgifterna i punkt 2 samt
uppgifter om följande: a) Framsteg när det gäller genomförandet av
det integrerade tillvägagångssättet för territoriell utveckling, inklusive
hållbar stadsutveckling och lokalt ledd utveckling inom det operativa
programmet. b) Framsteg när det gäller genomförandet av
åtgärder för att öka kapaciteten hos medlemsstaternas myndigheter och
stödmottagarna att förvalta och utnyttja fonderna. c) Framsteg när det gäller genomförandet av
mellanregionala och transnationella åtgärder. d) Framstegen när det gäller genomförandet
av utvärderingsplanen och uppföljning av resultaten av utvärderingarna. e) De särskilda åtgärder som vidtagits för
att såväl främja jämställdhet mellan män och kvinnor som förhindra
diskriminering, inklusive tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning
och de bestämmelser som införts för att säkerställa att
jämställdhetsperspektivet integreras i det operativa programmet och insatserna.
f) Åtgärder som vidtagits för att främja
hållbar utveckling i enlighet med artikel 8. g) Resultaten av fondernas informations- och
offentlighetsåtgärder som genomförts inom kommunikationsstrategin. h) Framsteg när det gäller genomförandet av
åtgärder inom social innovation, om så är lämpligt. i) Framsteg när det gäller genomförandet av
åtgärder för att tackla de särskilda behoven i områden med störst fattigdom
eller hos målgrupper som är särskilt utsatta för diskriminering eller
utestängning, med särskilt beaktande av marginaliserade befolkningsgrupper, och
om lämpligt, de ekonomiska medel som använts. j) Det sätt på vilket partnerna deltar i
genomförande, övervakning och utvärdering av det operativa programmet. 4. De årliga och slutliga
genomföranderapporterna ska utarbetas enligt mallar som antagits av
kommissionen genom genomförandeakter. Dessa genomförandeakter ska antas i
enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 143.2. Artikel 102
Överföring av ekonomiska
uppgifter 1.
I övervakningssyfte ska förvaltningsmyndigheten
senast den 31 januari, den 30 april, den 31 juli och den
31 oktober för vart och ett av de operativa programmen, och efter
prioriterat område, på elektronisk väg överlämna följande uppgifter till
kommissionen: a) De sammanlagda offentliga
stödberättigande kostnaderna för insatserna och antalet insatser som valts ut
för stöd. b) De sammanlagda offentliga
stödberättigande kostnaderna för kontrakt eller andra rättsliga åtaganden som
stödmottagarna ingått i samband med genomförandet av de insatser som valts ut
för stöd. c) Det sammanlagda belopp av
stödberättigande utgifter som stödmottagarna har redovisat till
förvaltningsmyndigheten. 2.
Överföringen den 31 januari ska dessutom
innehålla ovannämnda uppgifter uppdelade efter insatskategori. Överföringen ska
anses uppfylla kraven för överföring av ekonomiska uppgifter som avses i
artikel 44.2. 3.
En prognos för vilka belopp medlemsstaterna
förväntas ansöka om utbetalning under innevarande och påföljande budgetår ska
åtfölja överföringar som görs mellan den 31 januari och den 31 juli. 4.
Slutdatum för de uppgifter som lämnas in enligt den
här artikeln ska vara slutet av den månad som föregår inlämningsmånaden. Artikel 103
Sammanhållningsrapport
Den rapport från kommissionen som avses i
artikel 175 i fördraget ska innehålla följande: a) En redogörelse för framstegen när
det gäller ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, inklusive
regionernas socioekonomiska situation och utveckling samt integreringen av
unionens prioriteringar. b) En redogörelse för den roll som
fonderna, EIB och övriga finansieringsorgan spelar och vilken effekt övrig
unionspolitik eller nationell politik har haft på de framsteg som gjorts. Artikel 104
Utvärdering 1.
Förvaltningsmyndigheten ska utarbeta en
utvärderingsplan för varje operativt program. Utvärderingsplanen ska läggas
fram vid övervakningskommitténs första möte. Om en enskild övervakningskommitté
ansvarar för mer än ett operativt program får en utvärderingsplan omfatta alla
de berörda operativa programmen. 2.
Senast den 31 december 2020 ska
förvaltningsmyndigheten för varje program lägga fram en rapport för
kommissionen, med en sammanfattning av resultaten av de utvärderingar som
gjorts under programperioden samt en bedömning av programmets huvudsakliga utfall
och resultat. 3.
Kommissionen ska göra en efterhandsutvärdering i
nära samarbete med medlemsstaten och förvaltningsmyndigheterna.
KAPITEL II
Information och kommunikation Artikel 105
Information och
offentlighetsåtgärder 1. Medlemsstaterna och
förvaltningsmyndigheterna ska göra följande: a) Inrätta en enda webbplats eller en enda
webbportal med information om, och tillgång till, alla operativa program i den
medlemsstaten. b) Informera potentiella stödmottagare om
vilka finansieringsmöjligheter som finns inom de operativa programmen. c) Hålla allmänheten i unionen underrättad
om den roll som sammanhållningspolitiken och fonderna spelar samt om vilka
resultat som uppnåtts, genom informations- och kommunikationsåtgärder som
belyser resultaten och effekterna av partnerskapskontrakt, operativa program
och verksamheter. 2. För att garantera insyn i
stödet från fonderna ska medlemsstaterna upprätthålla en förteckning över
verksamheterna inom varje operativt program och inom varje fond i csv- eller
xml-format, som ska finnas tillgänglig via en enda webbsida eller webbportal,
där det ska finnas en förteckning och en kort beskrivning av alla operativa
program i den medlemsstaten. Förteckningen över verksamheterna ska uppdateras
minst var tredje månad. Vilka uppgifter som minst måste anges i
förteckningen över verksamheter anges i bilaga V. 3. Detaljerade regler för
informations- och offentlighetsåtgärder som riktar sig till allmänheten samt
informationsåtgärder för sökande och stödmottagare finns i bilaga V. 4. Tekniska krav på
informations- och offentlighetsåtgärderna gällande verksamheterna samt
anvisningar för skapande av emblem och definition av standardfärger ska antas
av kommissionen genom genomförandeakter, i enlighet med granskningsförfarandet
i artikel 143.3. Artikel 106
Kommunikationsstrategi 1. Förvaltningsmyndigheten ska
upprätta en kommunikationsstrategi för vart och ett av de operativa programmen.
En gemensam kommunikationsstrategi kan upprättas för flera operativa program. Kommunikationsstrategin ska omfatta de uppgifter
som anges i bilaga V och årliga uppdateringar med uppgifter om vilka
informations- och offentlighetsåtgärder som planeras. 2. Kommunikationsstrategin ska
diskuteras och godkännas av den första övervakningskommittén efter antagandet
av det operativa programmet. Eventuella revideringar av
kommunikationsstrategin ska diskuteras och godkännas av övervakningskommittén. 3. Förvaltningsmyndigheten ska
för varje operativt program minst en gång om året informera
övervakningskommittén om de framsteg som gjorts i genomförandet av
kommunikationsstrategin samt om myndighetens bedömning av resultaten. Artikel 107
Informations- och
kommunikationsansvariga och deras nätverk 1.
Varje medlemsstat ska utse en informations- och
kommunikationsansvarig som ska samordna alla informations- och
kommunikationsåtgärder för en eller flera fonder och informera kommissionen om
detta. 2.
Den informations- och kommunikationsansvariga ska
samordna och leda möten i ett nätverk av nationella kommunikationsansvariga för
fonderna, inklusive behöriga europeiska program för territoriellt samarbete,
inrätta och uppdatera den webbsida eller webbportal som avses i bilaga V
och tillhandahålla en översikt över vilka kommunikationsåtgärder som vidtagits
på nationell nivå. 3.
Förvaltningsmyndigheterna ska utse en person som
ska ansvara för information och kommunikation för varje operativt program, och
myndigheterna ska informera kommissionen om vem som utsetts. 4.
Kommissionen ska inrätta unionsnätverk med
medlemmar som utsetts av medlemsstaterna och förvaltningsmyndigheterna, för att
man ska kunna utbyta information om resultaten av genomförandet av
kommunikationsstrategierna, erfarenheter från genomförandet av informations-
och kommunikationsåtgärder och exempel på goda lösningar.
AVDELNING IV
TEKNISKT STÖD Artikel 108
Tekniskt stöd på
kommissionens initiativ Fonderna får ge tekniskt stöd på upp till
0,35 % av deras årliga tilldelning. Artikel 109
Tekniskt stöd från
medlemsstaterna 1. Var och en av fonderna får
finansiera olika former av tekniskt stöd som är stödberättigande inom de andra
fonderna. Det belopp som fonderna anslår till tekniskt stöd får utgöra högst
4 % av fondernas totala anslag till operativa program inom varje
regionkategori inom målet Investering för tillväxt och sysselsättning. 2. Det tekniska stödet ska
utgöra ett prioriterat område som finansieras via en enda fond, inom ett
operativt program eller ett särskilt operativt program. 3. Anslagen för tekniskt stöd
från en fond får inte överstiga 10 % av de totala anslagen från den fonden
till operativa program i en medlemsstat inom varje regionkategori inom målet
Investering för tillväxt och sysselsättning.
AVDELNING V
EKONOMISKT STÖD FRÅN FONDERNA Artikel 110
Fastställande av
samfinansieringssatser 1. I kommissionens beslut om
antagande av ett operativt program ska samfinansieringssatsen och det maximala
stödbeloppet från fonderna fastställas för varje prioriterat område. 2. För varje prioriterat område
ska det i kommissionens beslut fastställas huruvida samfinansieringssatsen för
det prioriterade området ska tillämpas på a) de totala stödberättigande utgifterna,
inklusive offentliga och privata utgifter, eller b) de offentliga stödberättigande
utgifterna. 3. Samfinansieringssatsen för
varje prioriterat område för operativa program inom målet Investering för
tillväxt och sysselsättning får utgöra högst a) 85 % för Sammanhållningsfonden, b) 85 % för de mindre utvecklade
regionerna i medlemsstater vars genomsnittliga BNP per capita för perioden
2007–2009 låg under 85 % av genomsnittet för EU-27 under samma period,
samt för de yttersta randområdena, c) 80 % för de mindre utvecklade
regioner i medlemsstaterna som inte avses i led b och som är berättigade
till stöd från Sammanhållningsfondens övergångsordning den 1 januari 2014,
d) 75 % för de mindre utvecklade
regioner i medlemsstaterna som inte avses i leden b eller c och för alla
regioner vars BNP per capita för perioden 2007–2013 var lägre än 75 % av
genomsnittet i EU-25 för referensperioden men vars BNP per capita ligger över
75 % av genomsnittlig BNP i EU-27, e) 60 % för övergångsregioner som inte
avses i led d, f) 50 % för mer utvecklade regioner
som inte avses i led d. Samfinansieringssatsen för varje prioriterat
område för operativa program inom målet Europeiskt territoriellt samarbete får
utgöra högst 75 %. Samfinansieringssatsen för tilläggsanslagen i enlighet
med artikel 84.1 e får utgöra högst 50 %. Samma samfinansieringssats ska gälla för
tilläggsanslagen enligt artikel 4.2 i förordning (EU) nr […]/2012
[ETS-förordningen]. 5. Den maximala
samfinansieringssatsen enligt punkt 3 för ett prioriterat område ska höjas
med tio procentenheter om hela det prioriterade området omfattas av
finansieringsinstrument eller lokalt ledd utveckling. 6. Stödet från fonderna för
varje prioriterat område får inte vara mindre än 20 % av de stödberättigande
offentliga utgifterna. 7. Man får inrätta ett separat
prioriterat område med en samfinansieringssats på upp till 100 % inom ett
operativt program för att stödja verksamhet som genomförs genom
finansieringsinstrument på unionsnivå och som förvaltas direkt eller indirekt
av kommissionen. Om en separat prioritering inrättas för detta ändamål får
stödet inom detta område inte genomföras på annat sätt. Artikel 111
Anpassning av
samfinansieringssatser Samfinansieringssatsen
från fonderna till ett prioriterat område kan anpassas för att ta hänsyn till
följande: 1. Det prioriterade områdets betydelse
för unionens strategi för smart och hållbar tillväxt för alla, med beaktande av
de särskilda klyftor som måste överbryggas. 2. Miljöskydd och miljöförbättring,
främst genom tillämpning av försiktighetsprincipen, principen om förebyggande
åtgärder samt principen om att förorenaren betalar. 3. Andelen privata finansieringskällor
som mobiliserats. 4. Områden med allvarliga och
permanenta, naturbetingade eller demografiska nackdelar definieras enligt
följande: a) Öar som är medlemsstater och berättigade
till stöd från Sammanhållningsfonden och andra öar med undantag av sådana där
medlemsstatens huvudstad är belägen eller som har en fast förbindelse till
fastlandet. b) Bergsområden enligt definitionen i
medlemsstatens nationella lagstiftning. c) Glest (mindre än 50 invånare per
kvadratkilometer) och mycket glest (mindre än åtta invånare per
kvadratkilometer) befolkade områden.
AVDELNING VI
FÖRVALTNING OCH KONTROLL KAPITEL I
Förvaltnings- och kontrollsystem Artikel 112
Medlemsstaternas ansvar 1. Medlemsstaterna ska
säkerställa att förvaltnings- och kontrollsystemen för operativa program
inrättas i enlighet med artiklarna 62 och 63. 2. Medlemsstaterna ska förebygga,
spåra och korrigera oriktigheter och återkräva belopp som betalats ut på
otillbörliga grunder, tillsammans med eventuell ränta på försenade betalningar.
De ska informera kommissionen om dessa oriktigheter och hålla kommissionen
underrättad om hur relaterade administrativa och rättsliga förfaranden
fortskrider. Om belopp betalats ut på otillbörliga grunder till
en stödmottagare inte kan återkrävas och detta beror på fel eller försummelse
från medlemsstatens sida, ska medlemsstaten vara skyldig att återbetala de
förlorade beloppen till unionens budget. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter, i enlighet med artikel 142, med detaljerade bestämmelser för
medlemsstaternas skyldigheter som anges i den här punkten. 3. Medlemsstaterna ska se till
att alla uppgiftsutbyten mellan stödmottagare och förvaltningsmyndigheter,
attesteringsmyndigheter och förmedlande organ kan genomföras senast den 31
december 2014 helt på elektronisk väg. Systemen för uppgiftsutbyte ska främja
driftskompatibilitet mellan nationella ramar och unionsramar och säkerställa
att stödmottagarna bara behöver lämna alla de uppgifter som avses i första
stycket en gång. Kommissionen ska, genom genomförandeakter, anta
närmare bestämmelser om uppgiftsutbyten enligt den här punkten. Dessa
genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses
i artikel 143.3.
KAPITEL II
Förvaltnings- och kontrollmyndigheter Artikel 113
Utnämning av myndigheter 1. För varje operativt program ska medlemsstaten utse en nationell,
regional eller lokal offentlig myndighet eller ett nationellt, regionalt eller
lokalt offentligt organ som förvaltningsmyndighet. Samma offentliga myndighet eller organ kan utses till
förvaltningsmyndighet för flera operativa program. 2. För varje operativt program
ska medlemsstaten utse en nationell, regional eller lokal offentlig myndighet
eller ett nationellt, regionalt eller lokalt offentligt organ som
attesteringsmyndighet, utan att detta påverkar punkt 3. Samma
attesteringsmyndighet kan utses för flera operativa program. 3. För ett operativt program kan
medlemsstaten utse en förvaltningsmyndighet som också utför
attesteringsmyndighetens uppgifter. 4. För varje operativt program
ska medlemsstaten utse en nationell, regional eller lokal myndighet eller ett
nationellt, regionalt eller lokalt organ som fungerar som revisionsmyndighet,
oberoende av förvaltningsmyndigheten och attesteringsmyndigheten. Samma
revisionsmyndighet kan utses för flera operativa program. 5. Förutsatt
att principen om åtskillnad av funktioner respekteras kan
förvaltningsmyndigheten, attesteringsmyndigheten, i förekommande fall, och
revisionsmyndigheten vara en del av samma offentliga myndighet eller organ. För
operativa program för vilka det sammanlagda stödet från fonderna överstiger
250 000 000 euro får dock attesteringsmyndigheten inte vara en del av
samma offentliga myndighet eller organ som förvaltningsmyndigheten. 6. Medlemsstaten kan utse en
eller flera förmedlande organ som ska utföra vissa av förvaltnings- eller attesteringsmyndighetens
uppgifter under denna myndighets ansvar. Berörda förfaranden mellan
förvaltnings- eller attesteringsmyndigheten och de förmedlande organen ska
dokumenteras formellt i skrift. 7. Medlemsstaten eller
förvaltningsmyndigheten får anförtro förvaltningen av en del av ett operativt
program till ett förmedlande organ genom ett skriftligt avtal mellan det
förmedlande organet och medlemsstaten eller förvaltningsmyndigheten (nedan
kallat ett samlat bidrag). Det förmedlande organet ska lämna garantier
för sin solvens och sin kompetens inom det berörda området samt inom
administrativ och ekonomisk förvaltning. 8. Medlemsstaten
ska fastställa skriftliga bestämmelser om sina förbindelser med
förvaltningsmyndigheterna, attesteringsmyndigheterna och revisionsmyndigheterna,
om dessa myndigheters inbördes förbindelser och om förbindelser mellan myndigheterna
och kommissionen. Artikel 114
Förvaltningsmyndighetens
uppgifter 1. Förvaltningsmyndigheten ska ansvara för att det operativa programmet
förvaltas i enlighet med principen om sund ekonomisk förvaltning. 2. När det gäller det operativa
programmets förvaltning ska förvaltningsmyndigheten göra följande: a) Stödja övervakningskommitténs arbete och
förse den med de uppgifter den behöver för att utföra arbetet, särskilt
uppgifter om framsteg när det gäller det operativa programmets måluppfyllelse,
ekonomiska uppgifter och uppgifter om indikatorer och delmål. b) Utarbeta och, efter godkännande av
övervakningskommittén, skicka årsrapporterna och slutrapporterna om
genomförandet till kommissionen. c) Ge förmedlande organ och stödmottagare
tillgång till de uppgifter som de behöver för att utföra sina uppgifter och
genomföra verksamheter. d) Upprätta ett system för att i elektronisk
form registrera och lagra uppgifter om varje verksamhet som är nödvändiga för
övervakning, utvärdering, ekonomisk förvaltning, kontroller och revisioner,
inklusive uppgifter om enskilda deltagare i verksamheterna, när så är lämpligt.
e) Se till att de uppgifter som avses i
led d samlas in, matas in och lagras i systemet och att uppgifter om
indikatorer delas upp efter kön, när detta krävs i bilaga I i ESF-förordningen.
3. När det gäller urvalet av
verksamheter ska förvaltningsmyndigheten göra följande: a) Utarbeta och, när de är godkända,
tillämpa lämpliga urvalsförfaranden och kriterier som i) är öppna och inte diskriminerande, ii) tar hänsyn till de allmänna principerna
i artiklarna 7 och 8. b) Se till att de utvalda verksamheterna
omfattas av den berörda fondens eller fondernas tillämpningsområde och av den
insatskategori som anges i det eller de prioriterade områdena i det operativa
programmet. c) Ge stödmottagaren ett dokument som
fastställer stödvillkoren för varje verksamhet, inklusive särskilda krav för de
varor eller tjänster som ska tillhandahållas inom verksamheten,
finansieringsplanen och tidsfristen för genomförandet. d) Försäkra sig om att stödmottagaren har
den administrativa, ekonomiska och operativa förmågan att uppfylla villkoren i
led c innan verksamheten godkänns. e) Försäkra sig om att EU-bestämmelser och
nationella bestämmelser om verksamheten följs, om verksamheten har påbörjats
innan någon stödansökan har lämnats in till förvaltningsmyndigheten. f) Se till att stöd från fonderna inte ges
till sökande som har omfattats eller borde ha omfattats av återkrav i enlighet
med artikel 61 efter en omlokalisering av en produktionsverksamhet inom
unionen. g) Bestämma vilka insatskategorier som
utgifterna för en verksamhet ska avsättas till. 4. När det gäller det operativa
programmets ekonomiska förvaltning och kontroll ska förvaltningsmyndigheten
göra följande: a) Kontrollera att samfinansierade varor och
tjänster har levererats och att de utgifter som deklarerats av stödmottagarna
verkligen har betalats av dem och överensstämmer med tillämpliga bestämmelser
på unionsnivå och nationell nivå, samt med det operativa programmet och
villkoren för stöd till verksamheten. b) Se till att stödmottagare som deltar i
genomförandet av de verksamheter som återbetalas på grundval av
stödberättigande kostnader som stödmottagaren faktiskt ådragit sig antingen har
ett separat redovisningssystem eller en lämplig redovisningskod för alla
transaktioner som har samband med en verksamhet. c) Införa effektiva och proportionella bestämmelser
om bedrägeribekämpning med beaktande av konstaterade risker. d) Införa rutiner i syfte att säkerställa
att alla dokument som rör utgifter och revision som krävs för att säkerställa att
en tillfredsställande verifieringskedja sparas i enlighet med kraven i artikel
62 g. e) Utarbeta förvaltningsförklaringen om
förvaltnings- och kontrollsystemets funktionssätt, de underliggande
transaktionernas laglighet och korrekthet och efterlevnaden av principen om en
sund ekonomisk förvaltning, samt en rapport om resultaten av de
förvaltningskontroller som genomförts, eventuella svagheter som upptäckts i
förvaltnings- och kontrollsystemet och eventuella korrigerande åtgärder som
vidtagits. 5. De kontroller som avses i
punkt 4 a ska omfatta följande förfaranden: a) Administrativa kontroller av varje
ansökan om återbetalning som lämnas in av stödmottagarna. b) Kontroller på plats av enskilda
verksamheter. Intervallerna för och omfattningen av kontrollerna
på plats ska stå i proportion till det offentliga stöd som tilldelats en
verksamhet och den risknivå som revisionsmyndigheten konstaterat för
förvaltnings- och kontrollsystemen i sin helhet vid dessa kontroller och
revisioner. 6. Kontroller på plats av
enskilda verksamheter enligt punkt 5 b kan genomföras på urvalsbasis. 7. Om förvaltningsmyndigheten
också får stöd inom det operativa programmet ska rutinerna för de kontroller
som avses i punkt 4 a vara sådana att de garanterar tillräcklig åtskillnad
av funktioner. 8. Kommissionen ska, i enlighet
med artikel 142, anta delegerade akter med bestämmelser om uppgiftsutbytet i
punkt 2 d. 9. Kommissionen ska, i enlighet
med artikel 142, anta genomförandeakter med bestämmelser om verifikationskedjan
i punkt 4 d. 10. Kommissionen ska, genom
genomförandeakter, anta mallar för den förvaltningsförklaring som avses i punkt
4 e. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande
förfarande som avses i artikel 143.2. Artikel 115
Attesteringsmyndighetens
uppgifter Attesteringsmyndigheten för ett operativt
program ska särskilt ansvara för följande: a) Att utarbeta och lämna in
ansökningar om utbetalning till kommissionen och att attestera att dessa har
utarbetats med hjälp av tillförlitliga bokföringssystem, är baserade på
kontrollerbara stödjande handlingar och har kontrollerats av
förvaltningsmyndigheten. b) Att utarbeta årsredovisningar. c) Att attestera att årsredovisningarna
är fullständiga, korrekta och sanningsenliga och att de bokförda utgifterna
överensstämmer med tillämpliga unionsregler och nationella regler och har
uppstått i samband med verksamheter som valts ut för finansiering i enlighet
med de kriterier som är tillämpliga för programmet samt i överensstämmelse med
unionsregler och nationella regler. d) Att se till att det finns ett system
för att i elektronisk form registrera och spara utförliga räkenskaper för varje
verksamhet vilket stödjer alla uppgifter som krävs för att utarbeta ansökningar
om utbetalningar och årsredovisningar, inklusive registreringar av de belopp
som kan återkrävas, belopp som återkrävts och belopp som dragits tillbaka sedan
stödet till en verksamhet eller ett operativt program helt eller delvis har
upphävts. e) Att se till att den vid utarbetandet
och inlämnandet av ansökningar om utbetalning har mottagit tillräckliga uppgifter
från förvaltningsmyndigheten om de förfaranden som tillämpats och de kontroller
som utförts när det gäller utgifterna. f) Att vid utarbetandet och
inlämnandet av ansökningar om utbetalning ta hänsyn till resultaten från
samtliga revisioner som utförts av revisionsmyndigheten eller under dess
ansvar. g) Att i elektronisk form spara
räkenskaper för utgifter som deklarerats till kommissionen och motsvarande
offentliga stöd som utbetalats till stödmottagarna. h) Att föra räkenskaper över de belopp
som kan återkrävas och de belopp som har dragits tillbaka sedan stödet till en
verksamhet helt eller delvis har upphävts. De återvunna beloppen ska
återbetalas till unionens allmänna budget innan det operativa programmet
avslutats genom att de dras av från nästa utgiftsdeklarationen. Artikel 116
Revisionsmyndighetens
uppgifter 1. Revisionsmyndigheten ska se till att revision genomförs av
förvaltnings- och kontrollsystemen, av ett lämpligt urval verksamheter och av
årsredovisningen. Kommissionen ska ha befogenhet att anta delegerade
akter i enlighet med artikel 142 för att fastställa vilka villkor dessa
revisioner ska uppfylla. 2. Om revisionerna genomförs av
ett annat organ än revisionsmyndigheten ska denna se till att detta organ i sin
verksamhet har den oberoende ställning som krävs. 3. Revisionsmyndigheten
ska se till att internationellt erkända redovisningsstandarder beaktas i
revisionsarbetet. 4. Senast sex månader efter det att ett operativt program har antagits ska
revisionsmyndigheten utarbeta en revisionsstrategi för genomförandet av
revisioner. I revisionsstrategin ska man fastställa revisionsmetoden och
urvalsmetoden för revisioner av verksamheterna samt planeringen av revisioner
under det innevarande och de två påföljande räkenskapsåren. Revisionsstrategin
ska uppdateras varje år under perioden 2016–2022. Om ett gemensamt
förvaltnings- och kontrollsystem gäller mer än ett operativt program kan en
enda revisionsstrategi utarbetas för de berörda operativa programmen.
Revisionsmyndigheten ska på begäran överlämna revisionstrategin till
kommissionen. 5. Revisionsmyndigheten
ska utarbeta följande: i) Ett revisionsuttalande om årsredovisningen för föregående räkenskapsår
som ska innehålla uppgifter om huruvida årsräkenskaperna är fullständiga,
exakta och sanningsenliga, om hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar
och om huruvida de underliggande transaktionerna är lagliga och korrekta. ii) En årlig kontrollrapport med resultaten
av de revisioner som genomförts under föregående räkenskapsår. Den rapport som avses i led ii ska innehålla
uppgifter om de eventuella brister som konstaterats i förvaltnings- och
kontrollsystemet och eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits eller bör
vidtas. Om ett gemensamt förvaltnings- och kontrollsystem
gäller för mer än ett operativt program kan de uppgifter som krävs enligt
led ii samlas i en enda rapport. 6. Kommissionen ska, genom
genomförandeakter, anta mallar för revisionsstrategin, det årliga
revisionsuttalandet och den årliga kontrollrapporten samt för den urvalsmetod
som avses i punkt 4. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det
granskningsförfarande som avses i artikel 143.3. 7. I enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 143.3
ska kommissionen anta tillämpningsföreskrifter för användning av uppgifter som
inhämtats under revisioner som genomförts av kommissionens tjänstemän eller
kommissionens företrädare. KAPITEL III
Ackreditering Artikel 117
Ackreditering och
återkallande av ackreditering av förvaltningsmyndigheten och attesteringsmyndigheten 1. Ackrediteringsorganet ska
anta ett formellt beslut om att ackreditera de förvaltningsmyndigheter och
attesteringsmyndigheter som uppfyller de ackrediteringskrav som kommissionen
fastställt genom delegerade akter i enlighet med artikel 142. 2. Det formella beslut som avses
i punkt 1 ska vara baserat på en rapport och ett utlåtande från ett
oberoende revisionsorgan som utvärderar förvaltnings- och kontrollsystemet,
inklusive den roll som de förmedlande organen spelar, och dess överensstämmelse
med artiklarna 62, 63, 114 och 115. Ackrediteringsorganet ska ta hänsyn till om
förvaltnings- och kontrollsystemen för det operativa programmet liknar de som
tillämpades under föregående programperiod, samt till handlingar som styrker
att de fungerar effektivt. 3. Medlemsstaten ska lämna in
det formella beslut som avses i punkt 1 till kommissionen senast sex
månader efter antagandet av beslutet om antagande av det operativa programmet. 4. Om det totala stödet från
fonderna till ett operativt program överstiger 250 000 000 euro kan
kommissionen inom två månader efter mottagandet av det formella beslut som
avses i punkt 1 begära att få det oberoende revisionsorganets rapport och
utlåtandet samt beskrivningen av förvaltnings- och kontrollsystemet. Kommissionen kan lämna synpunkter inom två månader
efter det att den tagit emot dessa handlingar. När kommissionen beslutar om den ska begära dessa
handlingar ska den ta hänsyn till om det operativa programmets förvaltnings-
och kontrollsystem liknar de som tillämpades under föregående programperiod, om
förvaltningsmyndigheten också utför attesteringsmyndighetens uppgifter samt
till eventuella handlingar som styrker att de fungerar effektivt. Artikel 118
Samarbete med
revisionsmyndigheterna 1. Kommissionen ska samarbeta
med revisionsmyndigheterna för att samordna revisionsplanerna och
revisionsmetoderna, och ska också sörja för omedelbart utbyte av resultaten
från revisionerna av förvaltnings- och kontrollsystemen. 2. Om en medlemsstat utser mer än en revisionsmyndighet får medlemsstaten
utse ett samordningsorgan för att underlätta samordningen. 3. Kommissionen,
revisionsmyndigheterna och eventuella samordningsorgan ska sammanträda
regelbundet, åtminstone en gång om året om de inte sinsemellan kommit överens
om något annat, för att tillsammans granska den årliga kontrollrapporten,
yttrandet och revisionsstrategin samt utbyta åsikter om frågor som rör bättre
förvaltning och kontrollsystem.
AVDELNING VII
EKONOMISK FÖRVALTNING, RÄKENSKAPSAVSLUTNING OCH FINANSIELLA KORRIGERINGAR KAPITEL I
Ekonomisk förvaltning Artikel 119
Gemensamma regler för
utbetalningar Senast vid avslutningen av det operativa
programmet ska medlemsstaten säkerställa att det offentliga stöd som betalats
ut till stödmottagarna minst motsvarar det stöd från fonderna som kommissionen
betalat ut till medlemsstaten. Artikel 120
Gemensamma regler för
beräkning av mellanliggande betalningar samt utbetalning av årligt saldo och
slutsaldo 1. Kommissionen ska i form av
mellanliggande betalningar återbetala 90 % av det belopp som blir
resultatet när samfinansieringssatsen för varje prioriterat område i enlighet
med beslutet om antagande av det operativa programmet tillämpas på de
stödberättigande utgifter inom det prioriterade området som omfattas av
betalningsansökan. Den ska fastställa det årliga saldot i enlighet med
artikel 130.1. 2. Bidraget från fonderna till
ett prioriterat område i form av mellanliggande betalningar och utbetalning av
årligt saldo och slutsaldo får inte vara högre än a) det offentliga stöd som anges i
betalningsansökan för det prioriterade området, och b) det stöd från fonderna till det
prioriterade området som fastställs i kommissionens beslut om godkännande av
det operativa programmet. 3. Utan hinder av vad som sägs i
artikel 22 får dock unionens stöd i form av mellanliggande betalningar och
utbetalning av slutsaldo inte vara högre än det offentliga stödet och det
maximala stödbeloppet från fonderna för varje prioriterat område enligt
kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet. Artikel 121
Betalningsansökningar 1. Ansökningarna om utbetalning
ska för varje prioriterat område innehålla följande: a) Summan av stödberättigande utgifter som
stödmottagarna haft i samband med genomförandet, som de bokförts av
attesteringsmyndigheten. b) Summan av offentligt stöd i samband med
genomförandet, som det bokförts av attesteringsmyndigheten. c) Motsvarande stödberättigande offentligt
stöd som betalats ut till stödmottagaren, som det bokförts av
attesteringsmyndigheten. 2. Utgifter som ingår i en
betalningsansökan ska styrkas med kvitterade fakturor eller andra likvärdiga
redovisningsdokument, utom när det gäller stödformer i enlighet med artiklarna
57.1 b, c och d, 58, 59.1 och 93 samt i enlighet med artikel 14 i Europaparlamentets
och rådets förordning (EU) nr [...]/2012 om Europeiska socialfonden och om
upphävande av förordning (EG) nr 1081/2006 [ESF]. För dessa stödformer ska
beloppen i stödansökan vara de kostnader som förvaltningsmyndigheten återbetalat
till stödmottagaren. 3. Kommissionen ska genom
genomförandeakter anta en mall för betalningsansökningar. Dessa
genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses
i artikel 143.2. Artikel 122
Utbetalning till
stödmottagarna Förvaltningsmyndigheterna ska se till att
stödmottagarna får hela det offentliga stödet så snabbt som möjligt och i dess
helhet, och under alla förhållanden innan de motsvarande utgifterna tas med i
betalningsansökningen. Inga belopp får dras av eller hållas inne och inga
särskilda avgifter eller andra avgifter med motsvarande effekt som kan minska
beloppen till stödmottagarna får tas ut. Artikel 123
Användning av euro 1. De medlemsstater som inte har
infört euron som sin valuta på dagen för ansökan om utbetalning ska räkna om
utgiftsbeloppen i den nationella valutan till euro. Beloppet ska räknas om till
euro med hjälp av kommissionens månatliga växelkurs för den månad under vilken
utgifterna bokfördes av förvaltningsmyndigheten för det berörda operativa
programmet. Denna växelkurs ska offentliggöras elektroniskt av kommissionen
varje månad. 2. När euro blir valuta i en
medlemsstat ska det omräkningsförfarande som anges i punkt 1 fortsätta att
gälla för alla utgifter som förvaltningsmyndigheten bokfört före den dag då den
fasta omräkningskursen mellan den nationella valutan och euron trädde i kraft. Artikel 124
Utbetalning av
förfinansiering 1. Den inledande
förfinansieringen ska delas upp i flera delbetalningar enligt följande: a) 2014: 2 % av fondernas stöd till det
operativa programment för hela programperioden. b) 2015: 1 % av fondernas stöd till det
operativa programment för hela programperioden. c) 2016: 1 % av fondernas stöd till det
operativa programment för hela programperioden. Om ett operativt program antas 2015 eller senare
ska de första delbetalningarna betalas ut under det år då programmet antas. 2. Ett årligt
förfinansieringsbelopp ska betalas ut före den 1 juli under åren
2016–2022. År 2016 ska det motsvara 2 % av fondernas stöd till det
operativa programment för hela programperioden. Åren 2017–2022 ska det motsvara
2,5 % av fondernas stöd till det operativa programment för hela
programperioden. Artikel 125
Avräkning av förfinansiering Det belopp som betalats ut som årlig
förfinansiering ska räknas av helt i kommissionens räkenskaper i enlighet med
artikel 130. Artikel 126
Frister för ansökan om och
utbetalning av mellanliggande betalningar 1. Attesteringsmyndigheten ska
regelbundet lämna i ansökningar om mellanliggande betalningar som omfattar
belopp som bokförts som statligt stöd och som betalats ut till stödmottagarna
under räkenskapsåret, som slutar den 30 juni. 2. Attesteringsmyndigheten ska
lämna in sin slutliga ansökan om mellanliggande utbetalning senast den
31 juli efter föregående räkenskapsår slut och, under alla omständigheter,
för den första ansökan om mellanliggande utbetalning för följande räkenskapsår. 3. Den första ansökan om
mellanliggande utbetalning får inte göras innan kommissionen tagit emot akten
om det formella utnämnandet av förvaltningsmyndigheten. 4. Mellanliggande utbetalningar
ska inte göras för operativa program där den årliga genomföranderapporten inte
har sänts till kommissionen i enlighet med artikel 101. 5. Under förutsättning att det
finns medel tillgängliga ska kommissionen göra den mellanliggande betalningen
senast 60 dagar efter den dag då en betalningsansökan registrerats vid
kommissionen. Article
127
Återtaganden 1. Kommissionen ska frigöra den
del av ett belopp som beräknats i enlighet med andra stycket för ett operativt
program som inte har använts för utbetalning av inledande och årlig
förfinansiering, mellanliggande betalningar och årssaldo senast den
31 december det andra året efter det år då budgetåtagandet för programmet
gjordes, eller för vilken en betalningsansökan i enlighet med
artikel 126.1 inte har gjorts. Kommissionen ska beräkna det belopp som ska dras
tillbaka genom att till varje budgetåtagande för åren 2015–2020 lägga en
sjättedel av det årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga anslaget
för 2014. 2. Genom avvikelse från
punkt 1 första stycket ska tidsfristerna för återtagande inte tillämpas på
det årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga anslaget för 2014. 3. Om det första årliga
budgetåtagandet hänför sig till det årliga anslaget för 2015 ska, genom
avvikelse från punkt 1, tidsfristerna för återtagande inte tillämpas på
det årliga budgetåtagande som hänför sig till det årliga budgetåtagandet för
2015. I sådana fall ska kommissionen beräkna beloppet i enlighet med punkt 1
första stycket genom att till genom att till varje budgetåtagande för åren
2016–2020 lägga en femtedel av de årliga budgetåtaganden som hänför sig till
det årliga anslaget för 2015. 4. Den del av åtagandena som
fortfarande är öppna den 31 december 2022 ska frigöras om något av de
dokument som krävs enligt artikel 107.1 inte har lämnats in till
kommissionen senast den 30 september 2023. KAPITEL II
Räkenskapsavslutning och avslutande Avsnitt i
Räkenskapsavslutning Artikel 128
Årsredovisningens innehåll 1. Den attesterade
årsredovisningen för varje operativt program ska omfatta räkenskapsåret och ska
för varje prioriterat område omfatta följande: a) Summan av stödberättigande utgifter som
attesteringsmyndigheten bokfört som utbetalda av stödmottagarna i samband med
genomförandet och motsvarande stödberättigande offentliga stöd som betalats ut,
samt summan av offentligt stöd i samband med genomförandet. b) De belopp som dragits tillbaka och
återvunnits under räkenskapsåret, de belopp som ska återvinnas vid räkenskapsårets
slut, de återvinningar som gjorts i enlighet med artikel 61 samt belopp
som inte kan återvinnas. c) För varje prioriterat område, en
förteckning över insatser som slutförts under räkenskapsåret och som fått stöd
från Eruf och Sammanhållningsfonden. d) För varje prioriterat område, en
avstämning mellan utgifter enligt punkt a och utgifter som deklarerats för
samma räkenskapsår i betalningsansökningarna, samt en förklaring av eventuella
skillnader. 2. Attesteringsmyndigheten kan
per prioriterat område i räkenskaperna ange en avsättning som inte får
överstiga 5 % av utgifterna i de betalningsansökningar som lämnats in för
ett visst räkenskapsår, om det pågår ett förfarande med revisionsmyndigheten
för att bedöma om utgifterna är lagliga och korrekta. Det belopp som omfattas
ska inte räknas in i de stödberättigande utgifter som avses i
stycke 1 a. Beloppen ska slutgiltigt tas med eller uteslutas från
årsredovisningen för året efter. Artikel 129
Inlämnande av uppgifter För varje år från 2016 till 2022 ska
medlemsstaten lämna in de dokument som avses i artikel 75.1. Artikel 130
Årlig räkenskapsavslutning 1. Vid beräkning av det belopp
som ska belasta fonderna ett räkenskapsår ska kommissionen beakta följande: a) Summan av de bokförda utgifter som avses
i artikel 128.1 a, och på vilka samfinansieringssatsen för varje
prioriterat område ska tillämpas. b) Det belopp som kommissionen betalat ut
under räkenskapsåret och som består av följande: i) Summan av mellanliggande betalningar
som kommissionen betalat ut i enlighet med artiklarna 120.1 och 22. ii) Summan av årlig förfinansiering som
betalats ut i enlighet med artikel 124.2. 2. För ett årssaldo som efter
räkenskapsavslutningen kan återvinnas från medlemsstaten ska kommissionen
utfärda ett betalningskrav. Ett årssaldo som ska betalas ut till medlemsstaten
ska läggas till den första mellanliggande utbetalningen från kommissionen efter
räkenskapsavslutningen. 3. Om kommissionen inte kan göra
räkenskapsavslutningen senast den 30 maj året efter räkenskapsårets slut
och det är en medlemsstat som är orsak därtill, ska kommissionen underrätta
medlemsstaten om de åtgärder som förvaltningsmyndigheten eller
revisionsmyndigheten måste vidta, eller om de ytterligare undersökningar som
kommissionen avser att genomföra i enlighet med artikel 65.2 och 3. 4. Kommissionens utbetalning av
det årliga saldot ska bygga på de utgifter som deklarerats i räkenskaperna,
minus eventuella avsättningar för utgifter som deklarerats till kommissionen
och som omfattas av ett kontradiktoriskt förfarande med revisionsmyndigheten. Artikel 131
Löpande avslutande 1. När det gäller Eruf och
Sammanhållningsfonden ska årsredovisningen för varje operativt program
innehålla en förteckning över insatser som slutförts för varje prioriterat
område under räkenskapsåret. De utgifter för dessa insatser som ingår i
räkenskaperna i väntan på beslut om räkenskapsavslutning ska anses vara
avslutade. 2. För ESF ska de utgifter som
ingår i räkenskaperna i väntan på beslut om räkenskapsavslutning anses vara avslutade. Artikel 132
Dokuments tillgänglighet 1. Utan att det påverkar
bestämmelserna om statligt stöd ska förvaltningsmyndigheten se till att alla
verifikat som rör insatserna på begäran ska kunna göras tillgängliga för
kommissionen och Europeiska revisionsrätten under tre år. Denna treårsperiod
inleds den 31 december det år då beslutet om räkenskapsavslutning antas i
enlighet med artikel 130 eller senast den dag då slutsaldot betalas ut. Treårsperioden ska avbrytas vid rättsliga eller
administrativa förfaranden eller på motiverad begäran från kommissionen. 2. Dokumenten ska bevaras i form
av original eller bestyrkta kopior eller på allmänt godkända databärare; det
gäller även elektroniska versioner av originaldokument eller dokument som
enbart finns i elektronisk version. 3. Dokumenten ska bevaras på ett
sätt som gör det möjligt att identifiera de registrerade så länge det är
nödvändigt för det syfte för vilket uppgifterna samlades in eller för vilket de
behandlas vidare. 4. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att
avgöra vilka databärare som kan anses vara allmänt godkända. 5. De nationella myndigheterna
ska fastställa ett förfarande för intygande av att de dokument som finns på
allmänt godkända databärare är identiska med originalhandlingarna i syfte att
garantera att de versioner som finns uppfyller kraven i nationell lagstiftning
och kan användas för revision. 6. Om dokumenten endast finns i
elektronisk form ska de datasystem som används uppfylla godkända
säkerhetsstandarder som garanterar att dokumenten uppfyller kraven i nationell
lagstiftning och kan användas för revision.
Avsnitt II
Avslutande av de operativa programmen Artikel 133
Inlämnande av
avslutandedokument och utbetalning av slutsaldot 1. Medlemsstaterna ska lämna in
följande dokument senast den 30 september 2023: a) En ansökan om utbetalning av slutsaldot. b) En slutlig genomföranderapport för det
operativa programmet. c) De dokument som avses i artikel 75.1
för det sista räkenskapsåret (1 juli 2022–30 juni 2023). 2. Slutsaldot ska betalas ut
senast tre månader efter räkenskapsavslutningen för det sista räkenskapsåret
eller en månad efter godtagandet av den slutliga genomföranderapporten,
beroende på vilken dag som infaller senast. Avsnitt III
Inställande av utbetalningar Artikel 134
Inställande av utbetalningar 1. Kommissionen kan helt eller
delvis ställa in de mellanliggande utbetalningarna för prioriterade områden
eller operativa program i följande fall: a) Det operativa programmets förvaltnings-
och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister, men inga korrigerande åtgärder
har vidtagits. b) Utgifterna i en utgiftsdeklaration står i
samband med en oriktighet med allvarliga ekonomiska följder som inte har
korrigerats. c) Medlemsstaten har inte vidtagit
nödvändiga åtgärder för att åtgärda den situation som har föranlett ett avbrott
i enlighet med artikel 74. d) Det finns allvarliga brister i kvaliteten
och tillförlitligheten hos övervakningssystemet eller uppgifterna om allmänna
och särskilda indikatorer. e) Medlemsstaten har underlåtit att vidta de
åtgärder som anges i det operativa programmet när det gäller att uppfylla
förhandsvillkor. f) Det framgår av en resultatöversyn att
man inom ett prioriterat område inte har lyckats uppnå de delmål som anges i
resultatramen. g) Medlemsstaten underlåter att svara eller
svarar på ett icke tillfredsställande sätt i enlighet med artikel 20.5. h) Ett av villkoren i
artikel 21.6 a–e är uppfyllda. 2. Kommissionen får genom
genomförandeakter besluta att ställa in de mellanliggande utbetalningarna helt
eller delvis, efter att ha gett medlemsstaten möjlighet att framföra sina
synpunkter. 3. Kommissionen ska häva
inställandet av hela eller delar av de mellanliggande utbetalningarna om
medlemsstaten har vidtagit de åtgärder som krävdes för detta.
KAPITEL III
Finansiella korrigeringar Avsnitt i
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar Artikel 135
Medlemsstaternas finansiella korrigeringar 1. Medlemsstaterna ska ha det huvudsakliga ansvaret för att utreda
oriktigheter för att göra de nödvändiga finansiella korrigeringarna och
återkraven. Om det rör sig om en systembetingad oriktighet, ska medlemsstaten
utvidga sina utredningar till att omfatta samtliga insatser som kan vara
berörda. 2. Medlemsstaten ska göra de finansiella korrigeringar som krävs i samband
med att enskilda eller systembetingade oriktigheter upptäcks i insatser eller
operativa program. Finansiella
korrigeringar innebär att det offentliga stödet till en insats eller ett
operativt program ställs in helt eller delvis. Medlemsstaten ska ta hänsyn till
oriktigheternas art och allvar och till den ekonomiska förlusten för fonderna
och göra en proportionell korrigering. Finansiella korrigeringar ska föras in i
årsredovisningen av förvaltningsmyndigheten för det räkenskapsår då
inställandet beslutades. 3. Det bidrag från fondernas som ställs in i enlighet med punkt 2 kan
återanvändas av medlemsstaten inom det berörda operativa programmet, med
förbehåll för punkt 4. 4. Det bidrag från fonderna som
ställs in i enlighet med punkt 2 kan inte återanvändas för någon insats
för vilken en korrigering gjorts, eller, när en finansiell korrigering gjorts
för en systembetingad oriktighet, för någon insats som påverkas av den
systembetingade oriktigheten. Avsnitt II
Kommissionens finansiella korrigeringar Artikel 136
Kriterier för finansiella korrigeringar 1. Kommissionen ska göra
finansiella korrigeringar genom genomförandeakter, genom att helt eller delvis
ställa in unionens bidrag till ett operativt program i enlighet med
artikel 77, om den efter nödvändig utredning drar följande slutsatser: a) Det operativa programmets förvaltnings-
och kontrollsystem uppvisar allvarliga brister, vilket har inneburit en risk
för det stöd från unionen som redan har betalats ut till det operativa
programmet. b) Medlemsstaten har inte fullgjort sina
skyldigheter i enlighet med artikel 135 innan korrigeringsförfarandet
enligt denna punkt inleddes. c) Det finns utgifter i en betalningsansökan
som inte är korrekta och som inte har korrigerats av medlemsstaten innan
korrigeringsförfarandet enligt denna punkt inleddes. Kommissionens finansiella korrigeringar ska bygga
på enskilda fall av oriktigheter och ska beakta om riktigheten är
systembetingad. Om det inte är möjligt att exakt fastställa storleken på de
oriktiga utgifter som belastat fonderna ska kommissionen tillämpa en
schablonsats eller göra en extrapolerad finansiell korrigering. 2. När kommissionen fattar
beslut om korrigeringsbelopp i enlighet med punkt 1 ska den beakta oriktighetens
art och allvar samt omfattningen och de ekonomiska följderna av de brister i
förvaltnings- och kontrollsystemen som konstaterats i det operativa programmet. 3. Om kommissionen grundar sin
ståndpunkt på rapporter från externa revisorer, ska den dra sina egna
slutsatser beträffande de ekonomiska följderna efter att ha granskat de
åtgärder som den berörda medlemsstaten vidtagit i enlighet med
artikel 135.2, de uppgifter som lämnats i enlighet med artikel 112.3
samt eventuella svar från medlemsstaten. 4. Om kommissionen utifrån en
granskning av den slutliga genomföranderapporten för programmet fastställer att
man allvarligt misslyckats med att uppnå målen i resultatramen kan den göra
finansiella korrigeringar för de berörda prioriterade områdena genom
genomförandeakter. 5. Om en medlemsstat inte
fullgör sina skyldigheter i enlighet med artikel 86 kan kommissionen göra
en finansiell korrigering genom att helt eller delvis ställa in
strukturfondsbidraget till medlemsstaten, i förhållande till i vilken grad
skyldigheterna fullgjorts. 6. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 142 för att
fastställa kriterier för att avgöra nivån för de finansiella korrigeringarna. Artikel 137
Förfarande 1. Innan kommissionen fattar
beslut om en finansiell korrigering, ska den inleda förfarandet genom att
underrätta medlemsstaten om sina preliminära slutsatser från granskningen och
begära att medlemsstaten lämnar synpunkter inom två månader. 2. Om kommissionen föreslår en finansiell korrigering som grundar sig på
en extrapolering eller ett schablonbelopp, ska medlemsstaten ges möjlighet att
genom en granskning av den berörda dokumentationen visa att oriktighetens
faktiska omfattning är mindre än vad kommissionen bedömt. Efter överenskommelse med kommissionen får
medlemsstaten begränsa granskningen till att omfatta en lämplig andel eller ett
urval av berörd dokumentation. Utom
i vederbörligen motiverade fall får tidsfristen för denna granskning inte
överskrida ytterligare en tvåmånadersperiod efter den tvåmånadersperiod som
avses i punkt 1. 3. Kommissionen ska beakta det bevismaterial som medlemsstaterna
tillhandahåller inom de tidsfrister som anges i punkterna 1 och 2. 4. Om medlemsstaten inte godtar kommissionens preliminära slutsatser ska
den inbjudas till överläggningar hos kommissionen, för att säkerställa att alla
relevanta uppgifter och synpunkter finns tillgängliga och beaktas när
kommissionens ska dra sina slutsatser om att göra en finansiell korrigering. 5. För att göra en finansiell korrigering ska kommissionen genom
genomförandeakter fatta beslut inom sex månader efter överläggningarna eller
efter att ha mottagit kompletterande uppgifter, om medlemsstaten går med på att
lämna in sådana kompletterande uppgifter efter överläggningarna. Kommissionen ska beakta alla uppgifter
och synpunkter som framkommit under förfarandet. Om det inte hålls några
överläggningar ska sexmånadersperioden börja löpa två månader efter dateringen
av kommissionens inbjudan till överläggningar. 6. Om oriktigheter som påverkar
årsredovisningar som lämnats in till kommissionen upptäcks av kommissionen
eller av Europeiska revisionsrätten ska den finansiella korrigeringen leda till
att stödet från fonderna till det operativa programmet minskas. Artikel 138
Medlemsstaternas skyldigheter En finansiell korrigering som görs av
kommissionen ska inte påverka medlemsstatens skyldighet att återkräva medel
enligt artikel 135.2 och att återkräva statligt stöd enligt
artikel 107.1 i fördraget och artikel 14 i rådets förordning (EG) nr
659/1999[38]. Artikel 139
Återbetalning 1. Återbetalningar till unionens
allmänna budget ska göras före den förfallodag som anges i betalningskravet,
som ska vara utformat i enlighet med artikel 73 i budgetförordningen.
Förfallodagen ska vara den sista dagen i den andra månaden efter det att
betalningskravet utfärdades. 2. Varje försening av en
återbetalning ska leda till att dröjsmålsränta tas ut från och med
förfallodagen till och med den dag då betalning sker. Räntesatsen ska vara en
och en halv procentenhet högre än den ränta som Europeiska centralbanken
tillämpar för sina huvudsakliga återfinansieringstransaktioner den första
arbetsdagen i den månad då förfallodagen inträffar.
AVDELNING VIII Proportionell kontroll av operativa program
Artikel 140
Proportionell kontroll av
operativa program 1. Insatser för vilka de
stödberättigande utgifterna inte överstiger 100 000 euro ska inte
omfattas av mer än en revision, av antingen revisionsmyndigheten eller
kommissionen, för avslutandet av alla utgifter som berörs i enlighet med
artikel 131. Övriga insatser ska inte omfattas av mer än en revision per
räkenskapsår, av revisionsmyndigheten och av kommissionen, före avslutandet av
alla utgifter som berörs i enlighet med artikel 131. Dessa bestämmelser
ska inte påverka tillämpningen av punkt 4. 2. För operativa program där det
senaste revisionsuttalandet tyder på att det inte finns några betydande brister
kan kommissionen komma överens med revisionsmyndigheten vid det efterföljande
möte som avses i artikel 118.3 att revisionsnivån kan sänkas så att den
står i proportion till den risk som konstaterats. I sådana fall kommer kommissionen inte att genomföra sina egna
revisioner på plats, om det inte finns tecken som tyder på att förvaltnings-
och kontrollsystemen har brister som påverkar utgifter som deklarerats till
kommissionen under ett räkenskapsår för vilket ett beslut om
räkenskapsavslutning fattats. 3. För operativa program där
kommissionen drar slutsatsen att den kan förlita sig på revisionsmyndighetens
yttrande, kan den komma överens med revisionsmyndigheten att begränsa sina egna
revisioner på plats till att revidera revisionsmyndighetens arbete, om det inte
finns tecken som tyder på brister i revisionsmyndighetens arbete för ett
räkenskapsår för vilket ett beslut om räkenskapsavslutning fattats. 4. Utan att det påverkar
tillämpningen av punkt 1 får revisionsmyndigheten och kommissionen
genomföra verksamhetsrevision om en riskbedömning visar att det finns en viss
risk för oriktigheter eller bedrägerier, om det finns tecken på allvarliga
brister i de berörda operativa programmens förvaltnings- och kontrollsystem samt
som en del i ett granskningsurval under tre år efter avslutandet av alla
utgifter i samband med en insats i enlighet med artikel 131. Kommissionen
kan när som helst genomföra verksamhetsrevisioner i syfte att bedöma en
revisionsmyndighets arbete genom att göra om dess revisioner.
DEL FYRA DELEGERING AV BEFOGENHETER,
GENOMFÖRANDEBESTÄMMELSER, ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER KAPITEL I Delegering av befogenheter och
genomförandebestämmelser Artikel 141
Ändring av bilagorna Kommissionen får, genom delegerade rättsakter
i enlighet med artikel 142, anta ändringar av bilagorna I och V till denna
förordning inom ramen för de relevanta bestämmelserna i denna förordning. Artikel 142
Utövande av delegering 1. Kommissionens rätt att anta
delegerade akter gäller på de villkor som fastställs i denna artikel. 2. De delegeringar av
befogenheter som avses i denna förordning ska överföras på obestämd tid från
och med det datum då denna förordning träder i kraft. 3. De delegeringar av
befogenheter som avses i artikel 141 får när som helst återkallas av
Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallande avslutar delegeringen
av de befogenheter som anges i beslutet. Beslutet får verkan dagen efter det
att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller
vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av
delegerade akter som redan trätt i kraft. 4. När kommissionen antar
delegerade akter ska den omgående och samtidigt anmäla detta till
Europaparlamentet och rådet. 5. De delegerade akterna ska
träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet inom två månader
från delgivningsdagen har invänt mot den delegerade akten eller om både
Europaparlamentet och rådet före utgången av denna period har underrättat
kommissionen om att de har beslutat att inte invända. Denna period ska
förlängas med två månader om Europaparlamentet eller rådet så begär. Om varken Europaparlamentet eller rådet vid
fristens utgång har invänt mot den delegerade akten ska den offentliggöras i Europeiska
unionens officiella tidning och träda i kraft den dag som anges i den. Den delegerade akten får offentliggöras i Europeiska
unionens officiella tidning och träda i kraft innan denna period löper ut,
förutsatt att både Europaparlamentet och rådet har underrättat kommissionen om
att de inte har för avsikt att göra invändningar. Om Europaparlamentet eller rådet invänder mot en
delegerad akt ska den inte träda i kraft. Den institution som invänt mot den
delegerade akten ska ange skälen därtill. Artikel 143
Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av
en samordningskommitté för fonderna. Den kommittén ska vara en kommitté i den mening
som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna
punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. 3. När det hänvisas till denna
punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommitténs yttrande enligt punkterna 2 och 3
ska erhållas genom skriftligt förfarande ska detta förfarande avslutas utan
resultat inom tidsgränsen för avgivande av ett yttrande, om ordföranden för
kommittén beslutar detta, eller kommitténs medlemmar begär detta. Om kommittén inte avger något yttrande ska
kommissionen inte anta utkastet till genomförandeakt och artikel 5.4 tredje
stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska gälla. KAPITEL
II Övergångsbestämmelser
och slutbestämmelser
Artikel 144
Översyn Europaparlamentet och rådet ska se över denna förordning senast den
31 december 20XX i enlighet med artikel 177 i fördraget.
Artikel 145
Övergångsbestämmelser 1. Denna förordning ska inte
påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar, inklusive helt eller
delvis upphörande, av de projekt som berörs, fram till dess de avslutas, eller
av stöd som har godkänts av kommissionen på grundval av den förordningen eller
någon annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december
2013. 2. Ansökningar i enlighet med
rådets förordning (EG) nr 1083/2006 ska förbli giltiga. Artikel 146
Upphävande 1. Rådets förordning (EG)
nr 1083/2006 ska upphöra att gälla från och med den 1 januari 2014. 2. Hänvisningar till den
upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till den här förordningen. Artikel
147
Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft dagen efter
det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning är till alla delar bindande
och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den... På Europaparlamentets vägnar På
rådets vägnar Ordförande Ordförande BILAGA I Metod
för inrättande av resultatramen 1. Resultatramen ska bestå av
delmål som uppsätts för varje prioritering, i förekommande fall, för åren 2016 och
2018 samt mål som uppsätts för 2022. Delmålen och målen ska redovisas med den
uppställning som anges i tabell 1. Tabell 1: Uppställning för resultatramen Prioritering || Ev. indikator och måttenhet || Delmål 2016 || Delmål 2018 || Mål 2022 || || || || || || || || || || || || || || || || 2. Delmål är etappmål som visar
uppfyllelsen av specifika mål inom en prioritering, där så är tillämpligt, och
mäter de avsedda framstegen mot de mål som satts upp för slutet av perioden. Delmålen
för 2016 ska inbegripa ekonomiska indikatorer och utfallsindikatorer. Delmål
för 2018 ska inbegripa ekonomiska indikatorer, utfallsindikatorer och i
förekommande fall resultatindikatorer. Delmål får också sättas upp för viktiga
genomförandesteg. 3. Delmål ska vara –
relevanta och mäta väsentlig information om
framstegen mot en prioritering, –
genomblickbara med objektivt kontrollerbara mål och
offentligt tillgängliga, angivna källdata, –
kontrollerbara utan att leda till en orimlig
administrativ börda, –
samstämmiga mellan de olika operativa programmen,
där så är lämpligt.
BILAGA II Årliga
åtagandebemyndiganden för perioden 2014–2020 […] BILAGA III
Additionalitet
1.
Offentliga eller motsvarande utgifter för strukturåtgärder
Uppgiften om fasta bruttoinvesteringar i kolumn
X-1, uttryckt i andel av BNP, i enlighet med tabell 2 i bilaga 2 till
Riktlinjer för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och
utformning[39], kommer
att användas för att fastställa offentliga eller motsvarande utgifter för
strukturåtgärder.
2.
Kontroll
För kontroll av additionaliteten i enlighet
med artikel 86.3 gäller följande regler: 2.1 Förhandskontroll a) När en medlemsstat lämnar in ett
partnerskapsavtal ska den lämna uppgifter om utgifternas planerade profil
enligt uppställningen i tabell 1 nedan. I de medlemsstater där mindre
utvecklade regioner och övergångsregioner omfattar mer än 15 % och mindre
än 70 % av befolkningen ska uppgifter om utgifterna i [mindre utvecklade
regioner och övergångsregioner] lämnas enligt samma uppställning. Tabell 1 Offentliga utgifter som andel av BNP || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 P51 || X || X || X || X || X || X || X b) Medlemsstaterna ska förse
kommissionen med uppgifter om de huvudsakliga makroekonomiska indikatorer och
prognoser som ligger till grund för nivån på offentliga eller motsvarande
utgifter för strukturåtgärder. c) Så snart som kommissionen och
medlemsstaten är eniga kommer tabell 1 ovan att inkluderas i den berörda
medlemsstatens partnerskapsavtal som den referensnivå för offentliga eller
motsvarande utgifter för strukturåtgärder som ska upprätthållas åren 2014–2020. 2.2 Kontroll efter halva tiden a) Vid halvtidskontrollen ska en
medlemsstat anses ha upprätthållit nivån för offentliga eller motsvarande
utgifter för strukturåtgärder om årsmedelvärdet av utgifter åren 2014–2017 är
lika med eller högre än referensnivån för utgifter i partnerskapsavtalet. b) Efter kontrollen efter halva tiden
får kommissionen i samråd med en medlemsstat se över referensnivån för
offentliga eller motsvarande utgifter för strukturåtgärder i
partnerskapsavtalet, om medlemsstatens ekonomiska läge förändrats väsentligt
sedan partnerskapsavtalet ingicks och förändringen inte beaktades när
referensnivån i partnerskapsavtalet fastställdes. 2.3 Efterhandskontroll Vid efterhandskontrollen ska en medlemsstat
anses ha upprätthållit nivån för offentliga eller motsvarande utgifter för
strukturåtgärder om årsmedelvärdet av utgifter åren 2014-2020 är lika med eller
högre än referensnivån för utgifter i partnerskapsavtalet.
3.
Finansiell korrigering efter efterhandskontrollen
Om kommissionen beslutar att genomföra en finansiell
korrigering i enlighet med artikel 86.4 ska korrigeringens storlek
erhållas genom avdrag av 3 % från skillnaden mellan referensnivån i
partnerskapsavtalet och den uppnådda nivån, uttryckt som andel av
referensnivån, delad med 10. Den finansiella korrigeringen ska fastställas
genom tillämpning av denna korrigeringssats på fondernas bidrag till den
berörda medlemsstaten för mindre utvecklade regioner och övergångsregoiner
under hela programperioden. Om skillnaden mellan referensnivån i
partnerskapsavtalet och den uppnådda nivån, uttryckt som andel av referensnivån
i partnerskapsavtalet, är 3 % eller mindre ska ingen finansiell
korrigering utföras. Den finansiella korrigeringen får inte
överskrida 5 % av fondernas anslag till den berörda medlemsstaten för
mindre utvecklade regioner och övergångsregioner under hela programperioden. BILAGA IV
Förhandsvillkor Tematiska
förhandsvillkor Tematiska mål || Förhandsvillkor || Bedömningskriterier 1. Att stärka forskning, teknisk utveckling och innovation (FoU-mål) (artikel 9.1) || 1.1. Forskning och innovation: Att det finns en nationell eller regional forsknings- och innovationsstrategi för smart specialisering i enlighet med det nationella reformprogrammet för att ta vara på privata forsknings- och innovationsmedel, som överensstämmer med väl fungerande nationella eller regionala forsknings- och innovationssystem[40]. || – Det finns en nationell eller regional forsknings- och innovationsstrategi för smart specialisering som – bygger på en swot-analys för att styra resurserna till en begränsad mängd prioriteringar inom forskning och innovation, – har åtgärder för stimulans av privata FoU-investeringar, – har ett system för övervakning och översyn. – Medlemsstaten har antagit en ram för tillgängliga budgetmedel för forskning och innovation. – Medlemsstaten har antagit en flerårig plan för budget och prioritering av investeringar med anknytning till EU:s prioriteringar (Europeiska strategiska forumet för forskningsinfrastruktur, ESFRI). 2. Att öka tillgången till, användningen av och kvaliteten på informations- och kommunikations- teknik (Bredbandsmål) (artikel 9.2) || 2.1. Digital tillväxt: Att det i den nationella eller regionala strategin för smart specialisering finns ett särskilt kapitel om digital tillväxt för att stimulera efterfrågan på överkomliga, bra, driftskompatibla IKT-stödda privata och offentliga tjänster och öka allmänhetens användning av dem, inklusive utsatta grupper, företag och offentlig förvaltning, även i form av gränsöverskridande initiativ. || – Det finns ett kapitel om digital tillväxt i den nationella eller regionala innovationsstrategin för smart specialisering som innehåller – budget och prioritering av åtgärder genom en swot-analys i enlighet med resultattavlan för den digitala agendan för Europa[41], – en analys av avvägningen mellan stöd till efterfrågan och utbud av informations- och kommunikationsteknik (IKT), – mätbara mål för resultaten av insatser inom digital allmänbildning, färdigheter, e-inkludering, e-tillgänglighet samt e-hälsa vilka överensstämmer med berörda sektoriella nationella eller regionala strategier, – en bedömning av behovet av stärkt IKT-kapacitetsutbyggnad. 2.2. Nästa generations accessinfrastruktur: Att det finns nationella planer för nästa generations accessinfrastruktur där man tar hänsyn till regionala åtgärder för att nå EU:s mål för tillgång till internet med hög kapacitet[42], med inriktning på områden där marknaden misslyckats med att erbjuda öppen infrastruktur till ett överkomligt pris med tillräcklig kvalitet i överensstämmelse med EU:s regler om konkurrens och statligt stöd, och erbjuda tillgängliga tjänster till utsatta grupper. || – Det finns en nationell plan för nästa generations accessinfrastruktur som innehåller – en regelbundet uppdaterad plan för infrastrukturinvesteringar genom aggregering av efterfrågan och kartläggning av infrastruktur och tjänster, – långsiktiga investeringsmodeller som uppmuntrar konkurrens och ger tillgång till öppna, överkomliga, bra och framtidssäkra infrastrukturanläggningar och tjänster, – åtgärder för att stimulera privata investeringar. 3. Att öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag (artikel 9.3) || 3.1. Att särskilda åtgärder har vidtagits för ett verkningsfullt genomförande av småföretagsakten och översynen av denna av den 23 februari 2011[43], inklusive principen om att tänka småskaligt först. || – I de särskilda åtgärderna ingår – en mekanism för övervakning av genomförandet av småföretagsakten, inklusive ett organ med ansvar för att samordna frågor som rör små och medelstora företag på olika förvaltningsnivåer (småföretagarombud), – åtgärder för att minska tiden att starta ett företag till tre arbetsdagar och kostnaden till 100 euro, – åtgärder för att minska den tid det tar att få licenser och tillstånd att inleda och bedriva företagets verksamhet till tre månader, – en mekanism för systematisk bedömning av hur lagstiftningen påverkar små och medelstora företag genom ett ”småföretagstest”, i förekommande fall med hänsyn till företagens olika storlekar. 3.2. Införlivande i nationell rätt av Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/7/EU av den 16 februari 2011 om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner[44]. || – Införlivande av direktivet i enlighet med artikel 12 i direktivet (senast den 16 mars 2013). 4. Att stödja övergången till en koldioxidsnål ekonomi i alla sektorer (artikel 9.4) || 4.1. Energieffektivitet: Att Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda[45] införlivas i nationell rätt i enlighet med artikel 28 i det direktivet. Att artikel 6.1 i Europaparlamentets och rådets beslut nr 406/2009/EG av den 23 april 2009 om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgasutsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020[46] följs. Att Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/32/EG av den 5 april 2006 om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster[47] införlivas i nationell rätt. Att Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/8/EG av den 11 februari 2004 om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv 92/42/EEG[48] införlivas i nationell rätt. || – Genomförande av minimikraven på byggnaders energiprestanda i enlighet med artiklarna 3, 4 och 5 i direktiv 2010/31/EU. – Antagande av åtgärder som är nödvändiga för att upprätta ett system för certifiering av byggnaders energiprestanda i enlighet med artikel 11 i direktiv 2010/31/EU. – Förverkligande av det erforderliga antalet renoveringar av offentliga byggnader. – Tillhandahållande av enskilda energimätare till slutförbrukarna. – Främjande av uppvärmningens och nedkylningens effektivitet i enlighet med direktiv 2004/8/EG. 4.2. Förnybar energi: Att Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG[49] införlivas i nationell rätt. || – Medlemsstaten ska ha infört och offentliggjort öppna stödsystem, prioritering av nättillgång och styrning samt standardbestämmelser som tillämpas vid fördelning av kostnaderna för tekniska anpassningar. – Medlemsstaten ska ha antagit en nationell plan för förnybar energi i enlighet med artikel 4 i direktiv 2009/28/EG. 5. Att främja anpassning, riskförebyggande och riskhantering i samband med klimatförändringar (Klimatmål) (artikel 9.5) || 5.1. Riskförebyggande och riskhantering: Att det finns nationella eller regionala riskbedömningar för katastrofhantering där anpassningen till klimatförändringarna beaktas[50]. || – Det finns ett nationellt eller regionalt förfarande för riskbedömning där – det ingår en beskrivning av den process, de metoder och de icke-konfidentiella uppgifter som använts vid den nationella riskbedömningen, – det ingår en beskrivning av scenarier med en risk och med flera risker, – man beaktar de nationella strategierna för anpassning till klimatförändringarna i förekommande fall. 6. Att skydda miljön och främja en hållbar användning av resurser (artikel 9.6) || 6.1. Vattensektorn: Att det finns a) en prispolitik för vatten som ger vattenförbrukarna tillräckliga incitament till effektiv användning av vattenresurserna, och b) ett lämpligt bidrag från de olika vattenanvändningarna till kostnadstäckning för vattentjänster i enlighet med artikel 9 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område[51]. || – Medlemsstaten har sett till att olika vattenanvändningar bidrar till kostnadstäckningen för vattentjänsterna efter sektor i enlighet med artikel 9 i direktiv 2000/60/EG. – Det antas förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt för de distrikt där investeringar ska göras i enlighet med artikel 13 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område[52]. 1. 6.2. Avfallssektorn: Att Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv[53] införlivas, särskilt när det gäller utarbetandet av avfallsplaner i enlighet med direktivet och avfallshierarkin. || – Medlemsstaten har rapporterat till kommissionen om framstegen med avseende på målen i artikel 11 i direktiv 2008/98/EG, skäl för misslyckanden och planerade åtgärder för att nå målen. – Medlemsstaten har sett till att dess behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 1, 4, 13 och 16 i direktiv 2008/98/EG upprättat en eller flera avfallsplaner enligt skyldigheten i artikel 28 i direktivet. – Medlemsstaten har senast den 12 december 2013 i enlighet med artiklarna 1 och 4 i direktiv 2008/98/EG inrättat avfallsförebyggande program enligt skyldigheten i artikel 29 i direktivet. – Medlemsstaten har vidtagit nödvändiga åtgärder för att nå målet för 2020 om återanvändning och materialåtervinning i enlighet med artikel 11 i direktiv 2008/98/EG. 7. Att främja hållbara transporter och få bort flaskhalsar i viktig nätinfrastruktur (artikel 9.7) || 7.1. Väg: Att det finns en heltäckande nationell transportplan med lämpliga prioriteringar av investeringarna i de centrala delarna av det transeuropeiska nätet för transporter (TEN-T), i hela nätet (andra investeringar än centrala TEN-T) och i de sekundära länkarna (inklusive regional och lokal kollektivtrafik). || – Det finns en heltäckande transportplan som innehåller – en prioritering av investeringarna i det centrala TEN-T-nätet, hela nätet och de sekundära länkarna. I prioriteringen bör hänsyn tas till investeringarnas bidrag till rörlighet, hållbarhet, minskade utsläpp av växthusgaser samt till det gemensamma europeiska transportområdet, – en realistisk, mogen projektplanering (med tidplan och preliminär budget), – en strategisk miljöbedömning som överensstämmer med transportplanens rättsliga krav, – åtgärder för att stärka de förmedlande organens och stödmottagarnas förmåga att förverkliga projektplaneringen. 7.2. Järnväg: Att det i den heltäckande nationella transportplanen finns ett särskilt kapitel om utveckling av järnväg, där man har sett till att prioritera investeringarna i det centrala transeuropeiska nätet för transporter (TEN-T), i hela nätet (andra investeringar än centrala TEN-T) och i de sekundära järnvägslänkarna på ett lämpligt sätt i enlighet med varje investerings bidrag till rörlighet, hållbarhet samt nationella och europeiska nätverkseffekter. Investeringarna omfattar rörliga tillgångar, driftskompatibilitet och kapacitetsuppbyggnad. || – Det finns ett kapitel om utveckling av järnväg i den heltäckande transportplanen som innehåller – en realistisk, mogen projektplanering (med tidplan och preliminär budget), – en strategisk miljöbedömning som uppfyller transportplanens rättsliga krav, – åtgärder för att stärka de förmedlande organens och stödmottagarnas förmåga att förverkliga projektplaneringen. 8. Att främja sysselsättning och arbetskraftens rörlighet (Sysselsättnings-mål) (artikel 9.8) || 8.1. Tillgång till arbete för arbetssökande och inaktiva, inklusive lokala sysselsättningsinitiativ och stöd till arbetskraftens rörlighet: Att aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder utformas och genomförs i enlighet med riktlinjerna för sysselsättningen och de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik[54] avseende förutsättningarna för sysselsättningsskapande. || – Arbetsmarknadstjänsterna kan tillhandahålla och tillhandahåller faktiskt – individanpassade tjänster och aktiva och förebyggande arbetsmarknadsåtgärder i ett tidigt skede, som är öppna för alla arbetssökande, – förebyggande åtgärder och rådgivning beträffande anställningsmöjligheter på längre sikt vilka uppstår vid strukturella ändringar på arbetsmarknaden, t.ex. övergången till en koldioxidsnål ekonomi, – öppen, systematisk information om nya lediga platser. – Arbetsmarknadstjänsterna har byggt upp nätverk med arbetsgivare och undervisning. 8.2. Egenföretagande, sysselsättning, företagsamhet och nyföretagande: Att det finns en heltäckande strategi för inkluderande stöd till nyföretagande i enlighet med småföretagsakten[55], riktlinjerna för sysselsättningen samt de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik[56] avseende förutsättningarna för sysselsättningsskapande. || – Det finns en heltäckande strategi som omfattar – åtgärder för att minska den tid det tar att grunda ett företag till tre arbetsdagar och kostnaden till 100 euro, – åtgärder för att se till att den tid som krävs för att få licenser och tillstånd att inleda och bedriva verksamhet vid ett företag minskas till tre månader, – åtgärder för att sammanföra företagsutvecklingstjänster och finansiella tjänster (tillgång till kapital), inklusive uppsökande verksamhet som vänder sig till missgynnade grupper och områden. 8.3. Modernisering och stärkande av arbetsmarknadens institutioner, inklusive åtgärder för att stärka arbetskraftens rörlighet till andra länder[57]: – Att arbetsmarknadens institutioner moderniseras och stärks i enlighet med riktlinjerna för sysselsättningen. – Att reformerna av arbetsmarknadens institutioner föregås av en tydlig strategi och en förhandsbedömning där genusperspektivet ingår. || – Åtgärder för att reformera arbetsmarknadstjänsterna, så att de kan[58] – tillhandahålla individanpassade tjänster samt aktiva och förebyggande arbetsmarknadspolitiska åtgärder i ett tidigt skede, öppna för alla arbetssökande, – ge råd om anställningsmöjligheter på längre sikt som uppstår vid strukturella ändringar på arbetsmarknaden, t.ex. övergången till en koldioxidsnål ekonomi, – öppen, systematisk information om nya lediga platser på unionsnivå. – Reformen av arbetsmarknadstjänster kommer att inbegripa uppbyggnad av nätverk med arbetsgivare och utbildningsinstitutioner. 8.4. Ett aktivt och sunt åldrande: Att politiken för ett aktivt åldrande utformas och genomförs i enlighet med riktlinjerna för sysselsättningen[59]. || – Det har genomförts insatser för ett aktivt, sunt åldrande[60] som innebär att – de berörda parterna medverkar i politikens utformning och genomförande, – medlemsstaten. || 8.5. Anpassning av arbetstagare, företag och företagare till förändringar: Att det görs politiska insatser för att främja förebyggande och god hantering av förändringar och omstruktureringar på alla relevanta nivåer (nationellt, regionalt, lokalt och sektoriellt)[61]. || – Det finns verkningsfulla instrument till stöd för arbetsmarknadens parter och myndigheterna för att utveckla en proaktiv hållning till förändringar och omstruktureringar. 9. Att investera i utbildning, färdigheter och livslångt lärande (utbildningsmål) (artikel 9.10) || 9.1. Elever som lämnar skolan i förtid: Att det finns en heltäckande strategi för att motverka att elever lämnar skolan i förtid enligt rådets rekommendation av den 28 juni 2011 om politiska strategier för att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid[62]. || – Det finns ett system för att samla in och analysera uppgifter om avhopp från skolan på nationell, regional och lokal nivå vilket – ger tillräckligt underlag för målinriktade politiska insatser, – används systematiskt för att övervaka läget på den aktuella nivån. – Det finns en strategi mot avhopp från skolan vilken – är erfarenhetsbaserad, – är heltäckande (t.ex. täcker all utbildning inklusive förskola) och inriktas på förebyggande, ingripande och kompensation i lämplig omfattning, – har mål som överensstämmer med rådets rekommendation om politiska strategier för att minska andelen elever som lämnar skolan i förtid, – är sektorsövergripande samt involverar och samordnar alla politikområden och berörda parter som kan bidra till lösningar. 9.2. Högre utbildning: Att det finns nationella eller regionala strategier för att öka kvaliteten, effektiviteten och studieresultaten i högre utbildning i enlighet med kommissionens meddelande av den 10 maj 2006: Att förverkliga moderniseringsagendan för universiteten – Utbildning, forskning och innovation[63]. || – Det finns en nationell eller regional strategi för högre utbildning som innehåller – Åtgärder som ska öka rekryteringen och förbättra studieresultaten, och som ska leda till – förbättrad vägledning till framtida studerande, – ökad rekrytering till högre utbildning bland låginkomsttagare och andra underrepresenterade grupper, – ökat antal vuxenstuderande, – minskat antal avhopp i förtid, i tillämpliga fall, – kvalitetshöjande åtgärder som ska – främja innovativt kursinnehåll och kursupplägg, – främja höga pedagogiska kvalitetskrav, – åtgärder för att öka anställbarhet och företagsamhet som ska – uppmuntra övergripande färdigheter såsom företagarkunskap inom all högskoleutbildning, – minska könsskillnaderna inom studie- och yrkesval och uppmuntra studerande att välja karriärer där de är underrepresenterade i syfte att minska könsuppdelningen på arbetsmarknaden, – garantera välunderbyggd undervisning som bygger på kunskap från forskning och den senaste utvecklingen inom affärsmetoder. 9.3. Livslångt lärande: Att det finns en nationell eller regional politik för livslångt lärande i enlighet med unionens riktlinjer[64]. || – Det finns en nationell eller regional politik för livslångt lärande som innehåller – åtgärder som ska stödja livslångt lärande och uppgradering av färdigheter samt ge de berörda parterna, bl.a. arbetsmarknadens parter och det civila samhället, möjlighet att engagera sig och delta i partnerskap, – åtgärder för att verkningsfullt utveckla färdigheterna hos ungdomar i yrkesutbildning, vuxna, kvinnor som återkommer till arbetsmarknaden, lågutbildade och äldre arbetstagare samt andra missgynnade grupper, – åtgärder för att öka tillgången till livslångt lärande bl.a. genom en effektiv användning av informationsverktyg (den europeiska referensramen för kvalifikationer, nationella referensramar för kvalifikationer, det europeiska systemet för meritöverföring inom yrkesutbildningen och det europeiska systemet för kvalitetssäkring inom yrkesutbildningen) samt utveckling och integration av tjänster för livslångt lärande (utbildning, vägledning, validering), – åtgärder för att öka utbildningens relevans och anpassa den till målgruppernas behov. 10. Att främja social inkludering och bekämpa fattigdom (fattigdomsmål) (artikel 9.9) || 10.1. Aktiv inkludering Integration av marginaliserade grupper såsom romer: – Att det finns en nationell strategi för fattigdomsminskning i enlighet med kommissionens rekommendation av den 3 oktober 2008 om aktiv inkludering av människor som är utestängda från arbetsmarknaden[65] och riktlinjerna för sysselsättningen, och att strategin genomförs. – Att det finns en nationell strategi för inkludering av romer i enlighet med EU-ramen för nationella strategier för integrering av romer[66]. – Att de berörda parterna får hjälp med att få stöd från fonderna. || – Det finns en nationell strategi för att minska fattigdomen som – är erfarenhetsbaserad, vilket förutsätter att det finns ett system för insamling och analys av data som ger tillräckligt underlag för att ta fram insatser mot fattigdom, och som används för att övervaka läget, – överensstämmer med det nationella målet för fattigdom och social utslagning (enligt det nationella reformprogrammet), som inbegriper utökade sysselsättningsmöjligheter för missgynnade grupper, – innehåller en kartläggning av den geografiska fördelningen över regional nivå eller Nuts 3-nivå av marginaliserade eller missgynnade grupper, inklusive romer, – visar att arbetsmarknadens parter och berörda parter är involverade i utformningen av insatserna för aktiv inkludering, – innehåller åtgärder för övergång från vård på institutioner till vård i samhället, – innehåller tydliga åtgärder för att förebygga och bekämpa segregering på alla områden. – Det finns en nationell strategi för inkludering av romer som – innehåller realistiska nationella mål för integration av romer för att överbrygga klyftan till majoritetsbefolkningen, som ett minimum inriktade på EU:s fyra mål för integrering av romer i fråga om tillgång till utbildning, sysselsättning, vård och bostäder, – överensstämmer med det nationella reformprogrammet, – i förekommande fall innehåller uppgifter om missgynnade delregioner eller segregerade kvarter där folkgrupperna är mest utsatta med hjälp av redan tillgängliga socioekonomiska och geografiska indikatorer (t.ex. mycket låg utbildning eller långtidsarbetslöshet), – har tillräckligt med medel från nationella budgetar som i förekommande fall kompletteras med internationella anslag och anslag från EU, – inkluderar verkningsfulla metoder för att övervaka och bedöma verkningarna av insatserna för integration av romer och en översynsmekanism för anpassning av strategin, – utformas, genomförs och övervakas i samarbete och dialog med det romska civila samhället och med regionala och lokala myndigheter, – innehåller en nationell kontaktpunkt för den nationella strategin för integrering av romer vid myndigheten för samordning av strategins utveckling och genomförande. – De berörda parterna får hjälp med att lämna in projektansökningar och med att genomföra och förvalta de projekt som valts ut. 10.2. Hälsa: Att det finns en nationell eller regional hälsostrategi som garanterar både tillgång till vårdtjänster av hög kvalitet och ekonomisk hållbarhet. || – Det finns en nationell eller regional hälsostrategi som – innehåller samordnade åtgärder för att förbättra tillgången till hälsotjänster av hög kvalitet, – innehåller åtgärder för effektivisering av hälsosektorn, bl.a. genom ny, innovativ teknik, nya innovativa tjänsteformer och ny infrastruktur, – har ett system för övervakning och översyn. – Medlemsstaten eller regionen har antagit en budgetram för hälso- och sjukvård. 11. Att förbättra den institutionella kapaciteten och effektiviteten hos den offentliga förvaltningen (artikel 9.11) || Effektiv förvaltning i medlemsstaterna: – Att det finns en strategi för att öka effektiviteten i medlemsstaternas förvaltning, inklusive reform av den offentliga förvaltningen[67]. || – Det finns en strategi som ska effektivisera medlemsstaternas förvaltning och som håller på att genomföras[68]. Strategin omfattar – en analys och strategisk planering av juridiska, organisatoriska och processuella reformer, – utveckling av kvalitetshanteringssystem, – integrerade åtgärder för förenkling och rationalisering av administrativa rutiner, – utveckling och genomförande av personalstrategier som omfattar planer för rekrytering och karriärer, kompetensutveckling och resursförsörjning, – utveckling av färdigheter på alla nivåer, – utveckling av rutiner och verktyg för övervakning och utvärdering. Allmänna förhandsvillkor Område || Förhandsvillkor || Bedömningskriterier 1. Anti-diskriminering || Att det finns en mekanism för verkningsfullt genomförande och tillämpning av direktiv 2000/78/EG av den 27 november 2000 om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet[69] och direktiv 2000/43/EG av den 29 juni 2000 om genomförandet av principen om likabehandling av personer oavsett deras ras eller etniska ursprung[70]. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av direktiv 2000/78/EG och direktiv 2000/43/EG om icke-diskriminering garanteras genom – institutionella bestämmelser om genomförandet, tillämpningen och övervakningen av EU-direktiven om icke-diskriminering, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa EU-direktiven om icke-diskriminering. 2. Jämställdhet || Att det finns en strategi för främjande av jämställdhet och en mekanism för verkningsfullt genomförande av den. || – En särskild strategi för jämställdhet genomförs och tillämpas genom – ett system för insamling och analys av uppgifter och indikatorer, uppdelat efter kön, så att en evidensbaserad jämställdhetspolitik kan utarbetas, – en plan och förhandskriterier för integration av jämställdhetsmålen genom jämställdhetskrav och riktlinjer, – former för genomförandet vilka bl.a. kan omfatta att en genusmyndighet involveras eller att experter tillfrågas för att utforma, övervaka och utvärdera insatserna. 3. Funktionshinder || Att det finns en mekanism som garanterar att FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning[71] genomförs och tillämpas verkningsfullt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av FN-konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning garanteras genom – genomförande av åtgärder i enlighet med artikel 9 i FN-konventionen för att förebygga, kartlägga och undanröja hinder för tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, – institutionella former för genomförande och övervakning av FN-konventionen i enlighet med artikel 33 i konventionen, – en plan för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa FN-konventionen, inklusive lämpliga former för övervakning och efterlevnad av tillgänglighetskraven. 4. Offentlig upphandling || Att det finns en mekanism som garanterar att direktiven 2004/18/EG och 2004/17/EG genomförs och tillämpas verkningsfullt, och att de övervakas på ett adekvat sätt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av direktiven 2004/18/EG och 2004/17/EG garanteras genom – fullständigt införlivande av direktiven 2004/18/EG och 2004/17/EG, – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av EU-lagstiftningen om offentlig upphandling, – åtgärder för adekvat övervakning av öppna förfaranden för tilldelning av avtal och tillräcklig information om detta, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa EU-lagstiftningen om offentlig upphandling. 5. Statligt stöd || Att det finns en mekanism som garanterar att EU-lagstiftningen om statligt stöd genomförs och tillämpas verkningsfullt. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av EU-lagstiftningen om statligt stöd garanteras genom – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av EU-lagstiftningen om statligt stöd, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av fondernas genomförande, – åtgärder för att öka förvaltningens kapacitet att genomföra och tillämpa EU-lagstiftningen om statligt stöd. 6. Lagstiftning om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar || Att det finns en mekanism som garanterar att unionens miljölagstiftning genomförs och tillämpas verkningsfullt när det gäller miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar i enlighet med direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt[72] och direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan[73]. || – Ett verkningsfullt genomförande och en verkningsfull tillämpning av EU-lagstiftningen om miljö garanteras genom – fullständigt och korrekt genomförande av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – institutionella former för genomförande, tillämpning och övervakning av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – en strategi för utbildning och informationsspridning för personal som berörs av genomförandet av direktiven om miljökonsekvensbedömningar och strategiska miljöbedömningar, – åtgärder för att säkra tillräcklig förvaltningskapacitet. 7. Statistiksystem och resultatindikatorer || Att det finns ett statistiksystem som räcker till för utvärderingar av programmens effektivitet och genomslag. Att det finns ett verkningsfullt system av resultatindikatorer för att mäta framstegen mot resultaten och för att bedöma genomslaget. || – Det finns en flerårig plan för insamling och sammanställning av data i rätt tid som innehåller följande – Kartläggning av källor och mekanismer som garanterar statistisk validering. – Former för publicering och offentlighet. – Ett verkningsfullt system av resultatindikatorer för Eruf och Sammanhållningsfonden vilket omfattar – val av resultatindikatorer för varje enskilt program, vilka ger information om de aspekter på målgruppens välbefinnande och framåtskridande som motiverade de politiska åtgärder som finansieras inom programmet, – fastställandet av mål för dessa indikatorer, – uppfyllande av kraven på tillförlitlighet och statistisk validering för varje indikator, tydlighet vid normativ tolkning, anpassning till politiken, aktualitet och datas offentlighet, – tillräckliga garantier för att man i all verksamhet som finansieras av programmet använder sig av ett verkningsfullt system av indikatorer. BILAGA V Information
och kommunikation om stöd från fonderna
1.
Förteckning över verksamheten
Den förteckning över verksamheter som avses i
artikel 105.2 ska på minst ett av medlemsstatens officiella språk innehålla
följande uppgifter: –
Stödmottagarens namn (endast juridiska personer,
inga fysiska personer får namnges). –
Verksamhetens namn. –
Sammanfattning av verksamheten. –
Datum då verksamheten inleds. –
Datum då verksamheten slutförs (förväntat datum för
fysisk färdigställning eller fullständigt genomförande av verksamheten). –
Totala stödgrundande utgifter för verksamheten. –
EU:s samfinansieringssats (efter prioriterat
område). –
Verksamhetens postnummer. –
Land. –
Insatskategori för verksamheten. –
Datum då förteckningen över verksamheter senast
uppdaterades. Datafältens rubriker och verksamhetens namn
ska också anges på minst ett annat av Europeiska unionens officiella språk.
2.
Information och kommunikation till allmänheten
Medlemsstaten, förvaltningsmyndigheten och
stödmottagarna ska vidta de åtgärder som krävs för att tillhandahålla
information till och kommunicera med allmänheten om verksamhet som får stöd
från ett operativt program i enlighet med denna förordning.
2.1.
Medlemsstatens och förvaltningsmyndighetens ansvar
1. Medlemsstaten och
förvaltningsmyndigheten ska se till att informations- och
kommunikationsåtgärder genomförs i enlighet med kommunikationsstrategin och att
åtgärderna är inriktade på största möjliga medietäckning med hjälp av olika
kommunikationskanaler och metoder på lämplig nivå. 2. Medlemsstaten eller
förvaltningsmyndigheten ska vara ansvariga för att vidta åtminstone följande
informations- och kommunikationsåtgärder: a) En större informationsaktivitet ska
andordnas för att uppmärksamma starten på det operativa programmet. b) Minst en större informationsaktivitet om
året ska anordnas för att framhäva det operativa programmets
finansieringsmöjligheter, strategier och resultat, inklusive större projekt,
gemensamma handlingsplaner och andra exempel på projekt i förekommande fall. c) Europeiska unionens flagga ska visas
framför eller i ett allmänt tillgängligt utrymme hos varje
förvaltningsmyndighet. d) Den förteckning över verksamheter som
nämns i avsnitt 1 ska offentliggöras elektroniskt. e) Exempel på verksamheter ordnade efter
operativt program ska anges på den enhetliga webbplatsen eller på det operativa
programmets webbplats, som kan nås från den enhetliga webbportalen.
Beskrivningen av exemplen bör vara avfattad på ett annat stort officiellt
EU-språk än det eller de officiella språken i den aktuella medlemsstaten. f) Information om det operativa programmets
genomförande ska uppdateras, inklusive dess viktigaste resultat, på den
enhetliga webbplatsen eller på det operativa programmets webbplats, som kan nås
från den enhetliga webbportalen. 3. Förvaltningsmyndigheten ska,
i enlighet med nationell lag och praxis, involvera följande organ i
informations- och kommunikationsåtgärderna: a) De partner som avses i artikel 5. b) De europeiska informationscentren samt
kommissionens representationskontor i medlemsstaterna. c) Utbildnings- och forskningsinstitutioner. Dessa organ ska ombesörja en vid spridning av den
information som avses i artikel 105.1 a och b.
2.2.
Stödmottagarnas ansvar
1. I alla informations- och
kommunikationsåtgärder som stödmottagaren tillhandahåller ska fondernas stöd
till verksamheten erkännas genom visning av a) EU-symbolen enligt de tekniska egenskaper
som anges i en genomförandeakt som kommissionen antar med stöd av artikel 105.4,
tillsammans med en hänvisning till Europeiska unionen, b) en hänvisning till den eller de fonder
som ger verksamheten stöd. 2. Under verksamhetens
genomförande ska stödmottagaren informera allmänheten om stödet från fonderna
genom a) att på sin webbplats, om en sådan finns,
ge en kort beskrivning av verksamheten inklusive dess syfte och resultat, där
Europeiska unionens ekonomiska stöd framhävs, b) att anslå minst en affisch med
information om projektet (minsta format: A3), inklusive Europeiska unionens
ekonomiska stöd, på en plats som är tydligt synlig för allmänheten, exempelvis
i entrén till en byggnad. 3. För verksamhet som får stöd
från Europeiska socialfonden, och i förekommande fall verksamhet som får stöd
från Europeiska regionala utvecklingsfonden eller Sammanhållningsfonden, ska
stödmottagaren se till att de som medverkar i verksamheten har informerats om
denna finansiering. Alla handlingar, inklusive närvarointyg och andra
intyg, som rör en sådan verksamhet ska innehålla en anmärkning om att det
operativa programmet fått stöd från fonden eller fonderna. 4. Under genomförandet av
verksamhet som får stöd från Europeiska regionala utvecklingsfonden eller
Sammanhållningsfonden ska stödmottagaren på en plats som är tydligt synlig för
allmänheten sätta upp en tillfällig skylt av betydande storlek för varje
verksamhet som innebär finansiering av infrastruktur eller byggverksamhet för
vilka det totala offentliga stödet överstiger 500 000 euro. 5. Senast tre månader efter det
att en verksamhet har avslutats ska stödmottagaren sätta upp en permanent
plakett eller skylt av betydande storlek på en plats som är tydligt synlig för
allmänheten för varje verksamhet som uppfyller följande kriterier: a) Det totala offentliga stödet till
verksamheten överstiger 500 000 euro. b) Verksamheten består i inköp av ett
fysiskt föremål eller finansiering av infrastruktur eller byggverksamhet. På plaketten eller skylten ska verksamhetens art,
namn och syfte anges, och den ska utformas enligt de tekniska egenskaper som
kommissionen antar i enlighet med artikel 105.4.
3.
Informationsåtgärder för stödmottagare och potentiella stödmottagare
3.1.
Informationsåtgärder för potentiella stödmottagare
1. Förvaltningsmyndigheten ska i
enlighet med kommunikationsstrategin se till att det operativa programmets
strategi, mål och möjligheter till finansiering som erbjuds i samverkan av
Europeiska unionen och medlemsstaten får bred spridning till potentiella
stödmottagare och alla berörda parter, med närmare uppgifter om det ekonomiska
stödet från de aktuella fonderna. 2. Förvaltningsmyndigheten ska
se till att potentiella stödmottagare åtminstone får följande: a) Information om de villkor som utgifter
ska uppfylla för att berättiga till stöd enligt ett operativt program. b) En beskrivning av förfarandena för
handläggning av ansökningar om stöd, där det även anges ungefär hur lång tid
det tar. c) Information om kriterierna för val av
verksamhet som får stöd. d) Uppgifter om nationella, regionala eller
lokala kontaktpunkter som kan lämna mer information om de operativa programmen. e) Information om att stödmottagarna i sina
ansökningar bör föreslå kommunikationsverksamhet som står i rimlig proportion
till verksamhetens omfattning, med syftet att informera allmänheten om
verksamhetens mål och EU:s stöd till verksamheten.
3.2.
Informationsåtgärder för stödmottagare
1. Förvaltningsmyndigheterna ska
informera stödmottagarna om att det faktum att de tar emot stöd innebär att de
samtycker till att tas upp på förteckningen över verksamheter som offentliggörs
i enlighet med artikel 105.2. 2. Förvaltningsmyndigheten ska
tillhandahålla informations- och komunikationsmaterial, inklusive mallar i
elektroniskt format, för att hjälpa stödmottagarna att uppfylla sina
skyldigheter enligt avsnitt 2.2.
4.
Kommunikationsstrategins delar
Förvaltningsmyndighetens
kommunikationsstrategi ska åtminstone omfatta följande delar: a) En beskrivning av de metoder som
använts, inklusive medlemsstatens eller förvaltningsmyndighetens huvudsakliga
informations- och kommunikationsåtgärder inriktade på potentiella stödmottagare,
stödmottagare, informationsförmedlare och allmänheten, med avseende på målen i
artikel 105. b) En beskrivning av det material som
kommer att tillhandahållas i format som är tillgängliga för personer med
funktionsnedsättningar. c) En beskrivning av hur stödmottagarna
kommer att bistås i sin kommunikationsverksamhet. d) En preliminär budget för strategin. e) En beskrivning av de administrativa
organ, inklusive personal, som ansvarar för att genomföra informations- och
kommunikationsåtgärderna. f) Formerna för de informations- och
kommunikationsåtgärder som avses i avsnitt 2, inklusive den webbplats
eller webbportal där uppgifterna finns. g) Uppgift om hur informations- och
kommunikationsåtgärderna ska bedömas med avseende på genomslag och kännedom om
politiken, de operativa programmen och verksamheten samt fondernas och
Europeiska unionens roll. h) En beskrivning av hur de viktigaste
resultaten av tidigare operativa program använts, i förekommande fall. i) En årlig uppdatering med de
informations- och kommunikationsåtgärder som ska genomföras. FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR
RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning 1.2. Berörda
politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen 1.3. Typ
av förslag eller initiativ 1.4. Mål 1.5. Motivering
till förslaget eller initiativet 1.6. Tid
under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen 1.7. Planerade
förvaltningsmetod(er) 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser
om uppföljning och rapportering 2.2. Administrations-
och kontrollsystem 2.3. Åtgärder
för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda
rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker för utgifter 3.2. Beräknad
inverkan på utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna 3.2.2. Beräknad
inverkan på driftsanslagen 3.2.3. Beräknad
inverkan på administrativa anslag 3.2.4. Förenlighet
med den gällande fleråriga budgetramen 3.2.5. Bidrag
från tredje part 3.3. Beräknad inverkan på
inkomsterna FINANSIERINGSÖVERSIKT
FÖR RÄTTSAKT
1.
GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
1.1.
Förslagets eller initiativets beteckning
Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om gemensamma bestämmelser för
Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden,
Sammanhållningsfonden, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling och
Europeiska havs- och fiskerifonden som omfattas av den gemensamma strategiska
ramen, om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden,
Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden samt om upphävande av
förordning (EG) nr 1083/2006
1.2.
Berörda politikområden i den verksamhetsbaserade
förvaltningen och budgeteringen[74]
13.
Regionalpolitik, ABB-verksamhet 13 03 (Europeiska regionala
utvecklingsfonden och annan regional verksamhet); 13 04
Sammanhållningsfonden 4.
Sysselsättning och socialpolitik, ABB-verksamhet 04 02 (Europeiska
socialfonden)
1.3.
Typ av förslag eller initiativ
■ Ny åtgärd ¨ Ny åtgärd som
bygger på ett pilotprojekt
eller en förberedande åtgärd[75] ¨ Befintlig åtgärd
vars genomförande förlängs
i tiden ¨ Tidigare åtgärd
som omformas till eller
ersätts av en ny
1.4.
Mål
1.4.1.
Fleråriga strategiska mål för kommissionen som
förslaget eller initiativet är avsett att bidra till
Sammanhållningspolitiken
syftar till att minska skillnaderna i utvecklingsnivå mellan olika regioner,
särskilt landsbygdsområden, områden som påverkats av industriell omställning
och regioner som lider av stora och varaktiga naturliga eller demografiska
nackdelar och till att uppnå de mål som fastställts i
Europa 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, i synnerhet
de viktigaste kvantitativa målen i den strategin.
1.4.2.
Specifika mål eller verksamheter inom den
verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen som berörs
Europeiska
regionala utvecklingsfonden har som mål att stärka den ekonomiska, sociala och
territoriella sammanhållningen i Europeiska unionen genom samfinansiering av
investeringar i medlemsstaterna medan Europeiska socialfonden stöder
sysselsättning, utbildning och social inkludering. Sammanhållningsfonden
hjälper medlemsstaterna att investera i transportnät och miljö. De
specifika målen med bidragen från fonderna är följande: - Att
stärka forskning, teknisk utveckling och innovation - Att öka tillgången
till, användningen av och kvaliteten på informations- och kommunikationsteknik. - Att
öka konkurrenskraften hos små och medelstora företag, inom jordbruket (för
EJFLU) samt inom fiske och vattenbruk (för EHFF). - Att
stödja övergången till en koldioxidsnål ekonomi inom alla sektorer. - Att
främja anpassning, riskförebyggande och riskhantering i samband med
klimatförändringar. – Att
skydda miljön och främja ett effektivt resursutnyttjande. – Att
främja hållbara transporter och undanröja flaskhalsar i viktig
nätinfrastruktur. – Att
främja sysselsättning och arbetskraftens rörlighet. – Att
främja social inkludering och bekämpa fattigdom. – Att
investera i utbildning, färdigheter och livslångt lärande. – Att
förbättra den institutionella kapaciteten och effektiviteten hos den offentliga
förvaltningen. Berörda
verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen: 13
03: Europeiska regionala utvecklingsfonden och annan regional verksamhet 13
04: Sammanhållningsfonden 04
02: Europeiska socialfonden
1.4.3.
Verkan eller resultat som förväntas
Beskriv den verkan som
förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
befolkningen som berörs. Sammanhållningspolitiken
bidrar på ett betydande sätt till att sprida tillväxt och välstånd i unionen
och till att förverkliga EU:s politiska prioriteringar, samtidigt som den
minskar de ekonomiska, sociala och territoriella skillnaderna.
1.4.4.
Indikatorer för bedömning av resultat eller verkan
Ange vilka indikatorer
som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs. Kommissionen
föreslår en gemensam uppsättning utfallsindikatorer som kan aggregeras på
EU-nivå. De gemensamma utfallsindikatorerna anges i bilagorna till
förordningarna om de särskilda fonderna. Resultatindikatorer kommer att vara
obligatoriska för alla program och prioriteringar. Programmens verkan kommer
att utvärderas utifrån syftena och målen i Europa 2020-strategin samt i förekommande
fall med hjälp av indikatorer för BNP och arbetslöshet.
1.5.
Motivering till förslaget eller initiativet
1.5.1.
Behov som ska tillgodoses på kort eller lång sikt
Unionen
ska främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning samt solidaritet
mellan medlemsstaterna. I förslaget fastställs ramarna för
sammanhållningspolitiken under den kommande finansieringsperioden 2014–2020.
1.5.2.
EU-åtgärdernas mervärde
EU:s
åtgärder är motiverade både enligt målen i artikel 174 i fördraget och
enligt subsidiaritetsprincipen. Rätten att agera bygger på
artikel 3 i fördraget om Europeiska unionen, enligt vilken unionen ”ska
främja ekonomisk, social och territoriell sammanhållning samt solidaritet
mellan medlemsstaterna”, samt artikel 175 i fördraget om Europeiska unionens
funktionssätt där det sägs att unionen ska genomföra denna politik med hjälp av
strukturfonderna och artikel 177 där Sammanhållningsfondens uppgifter
anges. Målen för Europeiska socialfonden (ESF), Europeiska regionala
utvecklingsfonden (Eruf) och Sammanhållningsfonden anges i artiklarna 162,
176 och 177. Närmare uppgifter om EU-åtgärdernas mervärde finns i motsvarande
konsekvensanalys. Enligt
översynen av EU:s budget bör ”EU-budgeten användas till att finansiera allmänna
nyttigheter på EU-nivå eller åtgärder som medlemsstaterna och regionerna inte
kan finansiera själva, eller användas där den kan garantera ett bättre
resultat”[76]. Förslaget
överensstämmer med subsidiaritetsprincipen eftersom fondernas uppgifter
fastställs i fördraget och politiken genomförs genom delad förvaltning under
hänsynstagande till medlemsstaternas och regionernas behörighet.
1.5.3.
Erfarenheterna från tidigare liknande åtgärder
En
sammanfattning finns i den konsekvensanalys som åtföljer förslaget.
1.5.4.
Samstämmighet och eventuella synergieffekter med
andra relevanta instrument
En
gemensam strategisk ram kommer att upprättas. Genom denna omsätts målen och
prioriteringarna i Europa 2020-strategin i investeringsprioriteringar för
Eruf, Sammanhållningsfonden, ESF, EJFLU och EHFF så att medlen används på ett
integrerat sätt i strävan efter gemensamma mål. I den gemensamma strategiska
ramen kommer det också att fastställas samordningsmekanismer med annan relevant
unionspolitik och andra relevanta unionsinstrument.
1.6.
Tid under vilken åtgärden kommer att pågå respektive
påverka resursanvändningen
¨ Förslag eller initiativ som pågår under begränsad
tid –
¨ Förslaget eller initiativet ska gälla från den 1 januari 2014
till den 31 december 2020. –
¨ Det påverkar resursanvändningen från 2014 till 2023. ¨ Förslag eller initiativ som pågår under
en obegränsad tid · Efter en inledande period ÅÅÅÅ–ÅÅÅÅ, · beräknas genomförandetakten nå en stabil nivå.
1.7.
Planerad metod för genomförandet[77]
¨ Direkt centraliserad förvaltning som sköts av kommissionen ¨ Indirekt centraliserad förvaltning genom delegering till · ¨ genomförandeorgan · ¨ byråer/organ som
inrättats av gemenskaperna[78] · ¨ nationella
offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter som faller inom
offentlig förvaltning –
¨ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
budgetförordningen ■ Delad förvaltning med medlemsstaterna ¨ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer ¨ Gemensam förvaltning
med internationella organisationer (ange vilka) Vid fler än en metod,
ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”. Anmärkningar .
2.
FÖRVALTNING
2.1.
Bestämmelser om uppföljning och rapportering
Ange intervall och
andra villkor för sådana åtgärder Övervakningssystemet
kommer att grundas på ett system med delad förvaltning.
Övervakningskommittéerna för varje särskilt operativt program och de årliga
genomföranderapporterna för respektive operativt program kommer här att stå i
centrum. Övervakningskommittéerna kommer att träffas minst en gång per år.
Systemet kompletteras med översynsmöten mellan kommissionen och
medlemsstaterna. Utöver
genomföranderapporterna för varje operativt program kommer lägesrapporterna under
2017 och 2019 att inriktas på strategiska frågor i medlemsstaterna. På grundval
av detta kommer kommissionen att utarbeta strategiska rapporter under 2017 och
2019. Övervaknings-
och rapporteringssystemen kommer att grundas på utfalls- och resultatindikatorer.
I förslagen anges en rad gemensamma indikatorer som kommer att användas för att
aggregera uppgifterna på EU-nivå. Vid viktiga tidpunkter i genomförandeperioden
(2017 och 2019) ingår kompletterande krav på analys av framstegen med
programmen i de årliga genomföranderapporterna. I övervaknings- och
rapporteringssystemet utnyttjas möjligheterna med elektronisk överföring av
uppgifter till fullo. System
för utvärdering kommer att införas för att utvärdera politikens effektivitet,
ändamålsenlighet och verkan, särskilt när det gäller det viktigaste målen i
Europa 2020-strategin och andra relevanta indikatorer för verkan.
2.2.
Administrations- och kontrollsystem
2.2.1.
Risker som identifierats
Sedan
2007 har Europeiska revisionsrätten (revisionsrätten) i sina årliga rapporter
angett en beräknad felfrekvens för sammanhållningspolitiken som helhet för
varje budgetår (2006–2009) på grundval av ett oberoende, årligt stickprov av
transaktioner. Revisionsrättens
beräknade felfrekvens för sammanhållningspolitiken var hög i förhållande till
andra politikområden i EU-budgeten under dessa år. Den har varierat mellan
5 % och 10 % av utgifterna för den nuvarande programperioden.
Revisionsrättens felfrekvens avser dock mellanliggande betalningar som
medlemsstaterna lämnat in och som kommissionen återbetalar innan alla
kontroller som planerats för programmen under perioden 2007–2013 har genomförts
på nationell nivå och EU-nivå. Enligt
de nuvarande reglerna attesteras de mellanliggande betalningarna av
attesteringsmyndigheten för kommissionen efter det att förvaltningkontroller av
alla utgifter som stödmottagarna redovisat har gjorts, men ofta före de närmare
förvaltningskontrollerna på plats eller efterföljande revisioner. De fleråriga
finansieringsbestämmelserna innebär därför att kontroller utförs både före och
efter revisionsrättens revisioner, och den kvarstående felfrekvensen efter alla
kontroller kan vara betydligt lägre än den felfrekvens som revisionsrätten
upptäcker. På grundval av tidigare erfarenhet uppskattas den kvarstående
felfrekvensen i slutet av programperioden efter alla kontroller till
2–5 %. Ett
antal åtgärder har planerats i förslagen för att minska den felfrekvens som är
kopplad till kommissionens mellanliggande betalningar (den felfrekvens som
revisionsrätten rapporterat): 1.
Taket för kommissionens mellanliggande betalningar kommer att ligga på
90 % av det belopp som ska betalas ut till medlemsstaterna, eftersom bara
vissa nationella kontroller har gjorts vid denna tidpunkt. Det återstående
beloppet kommer att betalas ut efter den årliga räkenskapsavslutningen när väl
bevis från revisionen och en rimlig säkerhet har getts av
förvaltningsmyndigheten och revisionsmyndigheten. Eventuella oriktigheter som
kommissionen eller revisionsrätten upptäcker efter det att förvaltningsmyndigheten/attesteringsmyndigheten
har överlämnat den attesterade årsredovisningen kommer att leda till en
nettokorrigering. På så sätt får medlemsstaterna större incitament till att
säkerställa att de attesterade utgifternas riktighet för kommissionen jämfört
med den nuvarande metoden som ger möjlighet till en mer omfattande
återanvändning av återvunna medel under den tid då programmen genomförs. 2.
Införandet av en årlig räkenskapsavslutning och ett årligt avslutande av
genomförda verksamheter eller utgifter kommer att skapa ytterligare
incitament för de nationella och regionala myndigheterna att i god tid utföra
kvalitetskontroller inför den årliga attesteringen av räkenskaperna för
kommissionen. Detta innebär en förstärkning av de nuvarande reglerna för
ekonomisk förvaltning och ger bättre garantier för att oriktiga utgifter
utesluts ur räkenskaperna varje år snarare än i slutet av programperioden. Det
förväntas att de åtgärder som beskrivs ovan (nytt återbetalningssystem, årlig
räkenskapsavslutning och kommissionens slutgiltiga nettokorrigeringar) kommer
att sänka felfrekvensen till under 5 % och att den slutliga kvarstående
felfrekvensen när programmen avslutas kommer att ligga närmare den
väsentlighetströskel på 2 % som revisionsrätten tillämpar. Uppskattningen
är dock avhängig av kommissionens och medlemsstaternas möjlighet att hantera de
huvudsakliga risker som beskrivits ovan. En
analys av de fel som revisionsrätten och kommissionen har rapporterat under de
senaste fem åren visar att de huvudsakliga fel som påträffats gäller ett
begränsat antal program i vissa medlemsstater. De felfrekvenser som grundas
på statistiska urval och som rapporterats av revisionsmyndigheterna uppvisar
också en betydande variation mellan olika program, vilket stöder denna analys.
Förslaget att inrikta revisionsverksamheten och resurserna på högriskprogram
och att möjliggöra proportionella kontrollåtgärder för program med
verkningsfulla kontrollsystem skulle hantera de största riskerna på ett
effektivare sätt och leda till ett mer effektivt utnyttjande av
revisionsresurser hos både medlemsstaterna och kommissionen. Möjligheten att
utnyttja de proportionella arrangemangen beroende på situationen i varje
enskilt program kan i sig leda till effektivare kontrollåtgärder. Analysen
av de fel som inte har upptäckts av de nationella förvaltnings- och
kontrollsystemen och som revisionsrätten därmed har konstaterat i sina
revisionen under perioden 2006–2009 uppvisar också en koncentration av riskerna
till följande kategorier: Inom Eruf och Sammanhållningsfonden har felfrekvensen
i fråga om offentlig upphandlig uppgått till omkring 41 % av de
totala kvantifierbara fel som konstaterats. Fel som rör stödberättigande
uppgick till 39 % och omfattade olika typer av fel, t.ex. när det gäller
urval av projekt, finansiering av icke stödberättigande kategorier av
kostnader, kostnader som inte uppkommit under tiden för stödberättigande eller
som inte hänför sig till det stödberättigande området, felberäkningar av
samfinansieringssatser, finansiering av icke stödberättigande mervärdesskatt.
Brister i verifieringskedjan stod för 11 % av de kvantifierbara
felen (andelen sjönk efter hand tack vare förstärkta förvaltningskontroller),
och fel i samband med komplexa frågor som rör inkomstbringande projekt
(inkomster som inte dragits av eller beräknats på ett felaktigt sätt, vilket
innebar att samfinansieringsgraden var för hög) stod för 6 % av de
kvantifierbara fel som rapporterades under perioden. När det gäller ESF stod frågor som rör
stödberättigande för omkring 58 % av de totala kvantifierbara fel som
konstaterades. De gällde särskilt icke stödberättigade deltagare, icke
stödberättigande direkta och indirekta kostnader, betalningar efter eller före
tiden för stödberättigande, icke stödberättigande kostnader som redovisats som
schablonbelopp, icke stödberättigande kostnader för stipendier och offentliga
bidrag, inkomster som inte dragits av när de stödberättigande kostnaderna
beräknades eller inkomster som beräknats felaktigt, tjänster som betalats men
som inte levererats samt icke stödberättigande kostnader för mervärdesskatt. Frågor
som rör korrekthet stod för 7 % av de kvantifierbara fel som
rapporterats. De gällde felaktig fördelning av direkta och indirekta kostnader,
otillbörlig metod för fördelning av de fasta kostnaderna, misstag i beräkningen
av utgifter, avvikelse från principen om faktiska kostnader, för höga
deklarerade kostnader, felaktig beräkning av samfinansieringssatser samt
personalkostnader som redovisats flera gånger. Frågor som rör
verifieringskedjan stod för 35 % av felen och gällde avsaknad av
viktiga verifikationer, särskilt hos stödmottagarna. Trots
att kommissionen vidtar ett antal åtgärder tillsammans med medlemsstaterna för
att minska dessa fel förutses det att dessa fel kan utgöra en potentiell risk
under nästa programperiod 2014–2020, tills det nuvarande förslaget har antagits
och bestämmelserna införts på ett korrekt sätt i medlemsstaterna. Fel
som rör offentlig upphandling är en betydande felkälla som kan uppskattas till
en genomsnittlig felfrekvens på mellan 2 % och 4 % varje år för den
nuvarande programperioden. De förslag som läggs fram för
sammanhållningspolitiken kommer att innebära effektivare kontroller. För att
uppnå en betydande minskning av felfrekvensen inom sammanhållningspolitiken är
det emellertid viktigt att dessa åtgärder kompletteras med ett förtydligande
och en förenkling av reglerna för offentlig upphandling. I avsaknad av
enhetliga regler för offentlig upphandling och om myndigheterna och stödmottagarna
i medlemsstaterna inte kan förbättra tillämpningen av dessa regler kommer
sammanhållningspolitiken att systematiskt beröras av denna del av den nuvarande
felfrekvensen. Den nuvarande översynen av direktivet om offentlig upphandling
skulle därför göra det möjligt att minska av felfrekvensen i
sammanhållningspolitiken enligt beskrivningen ovan.
2.2.2.
Planerade kontrollmetoder
Den
föreslagna strukturen för förvaltnings- och kontrollsystemen innebär en
utveckling av strukturen för perioden 2007–2013, och de flesta uppgifterna från
den nuvarande perioden bibehålls, bl.a. administrativa kontroller och
kontroller på plats, revisioner av förvaltnings- och kontrollsystemen och
revisioner av verksamheter. Även kommissionens roll bibehålls, med
kommissionens möjlighet till avbrott, inställande och finansiell korrigering. För
att stärka redovisningsskyldigheten skulle programmyndigheterna ackrediteras av
ett nationellt ackrediteringsorgan med ansvar för den löpande övervakningen av
dem. Förslaget medger flexibilitet att behålla den nuvarande strukturen med tre
huvudmyndigheter per program i fall där det nuvarande systemet har visat sig
vara effektivt. Det ger dock också möjlighet att slå samman
förvaltningsmyndigheten och attesteringsmyndigheten och på så sätt minska antalet
inblandade myndigheter i medlemsstaterna. Färre organ skulle minska den
administrativa bördan och förbättra möjligheten att bygga upp en starkare
administrativ kapacitet och dessutom möjliggöra en tydligare ansvarsfördelning. Kostnaderna
för kontrollverksamheten (på nationell och regional nivå, förutom kommissionens
kostnader) uppskattas till ca 2 % av de samlade medel som förvaltas under
perioden 2007–2013[79].
Dessa kostnader avser följande kontrollområden: 1 % härrör från nationell
samordning och förberedelse av programmen, 82 % avser programförvaltning,
4 % avser attestering och 13 % revision. Följande förslag kommer att leda till ökade kontrollkostnader: –
Inrättandet av och verksamheten hos ett ackrediteringsorgan (kostnaderna kan
dock kompenseras genom sammanslagning av förvaltnings- och
attesteringsmyndigheterna, om medlemsstaten väljer det alternativet). –
Inlämnandet av en attesterad årsredovisning och en årlig
förvaltningsförklaring, vilket förutsätter att alla nödvändiga kontroller
utförts under räkenskapsåret (vilket kan kräva ytterligare administrativt
arbete). –
Behovet av ytterligare revisioner från revisionsmyndigheternas sida för att
granska förvaltningsförklaringen eller behovet av att revisionsmyndigheterna
avslutar sina revisioner och avger revisionsuttalanden snabbare än enligt de
nuvarande bestämmelserna. Det finns dock även förslag som kommer att leda till minskade
kontrollkostnader: –
Möjligheten att slå samman förvaltnings- och attesteringsmyndigheterna, som
skulle göra det möjligt för medlemsstaten att spara en betydande del av de
4 % av de nuvarande kostnaderna som avser attestering tack vare
effektivare förvaltning, minskat samordningsbehov och minskad
revisionsomfattning. –
Användningen av förenklade kostnader och gemensamma handlingsplaner, som leder
till minskade administrativa kostnader och minskad administrativ börda på alla
nivåer för både förvaltningarna och stödmottagarna. –
Proportionerliga kontrollstrategier för förvaltningskontroller och revisioner. –
Årligt avslutande, som kommer att leda till minskade kostnader för arkivering
av handlingar för kontrolländamål för myndigheter och stödmottagare. Sammantaget väntas därför förslagen leda till en omfördelning av
kontrollkostnaderna (som ligger kvar på ca 2 % av de samlade förvaltade
medlen) snarare än en ökning eller minskning. Det
förväntas dock att omfördelningen av kostnader (mellan uppgifter och genom de
proportionerliga kontrollstrategierna även mellan medlemsstater och program)
kommer att möjliggöra effektivare riskbegränsning och således leda till en
felfrekvens på under 5 %. Utöver de förändringar i den ekonomiska förvaltningen och
kontrollordningen som bidrar till effektiv upptäckt och tidigt uteslutande av
fel från räkenskaperna planeras i förslaget förenklingar på flera områden som
bidrar till att förebygga fel. Såsom anges ovan skulle
de åtgärder som föreslås inom dessa områden åtgärda 55 % av de fel som
rapporterats under den nuvarande perioden. Dessa
åtgärder omfattar följande: –
Mer omfattande användning av förenklade kostnader, vilket minskar antalet fel
avseende den ekonomiska förvaltningen, reglerna för stödberättigande och
verifieringskedjan och ändrar inriktningen på både genomförande och kontroll
till verksamheternas resultat. –
Större tematisk koncentration av medlen, vilket kan medföra en minskning i
avtalet fel som beror på de många olika typerna av insatser och därigenom många
olika regler för stödberättigande. –
Tydligare regler för projekturval. –
En enklare metod, som bygger på schablonsatser, för inkomstgenererande projekt,
vilket kommer att minska risken för fel vid fastställandet och avdraget av de
inkomster som verksamheter genererar. –
Förtydligande och förenkling av reglerna för stödberättigande och harmonisering
av dem med andra EU-instrument för ekonomiskt stöd, vilket kommer att leda till
en minskning av fel som görs av stödmottagare som får stöd från olika källor. –
Obligatorisk elektronisk databehandling och elektroniskt datautbyte mellan
förvaltningen och stödmottagarna, vilket kan minska antalet fel som beror på
otillräcklig arkivering av handlingar och lätta stödmottagarnas administrativa
börda. –
Årligt avslutande av verksamheter eller utgifter, vilket leder till en
minskning i antalet fel i verifieringskedjan genom att den tid som handlingar
måste arkiveras förkortas och undvikande av den betydande ackumuleringen av den
administrativa arbetsbördan på grund av att hela verksamheten avslutas i slutet
av programplaneringsperioden. De
flesta av de ovannämnda förenklingarna bidrar också till att minska
stödmottagarnas administrativa börda och utgör således en samtidig minskning
av risken för fel och den administrativa bördan.
2.3.
Åtgärder för att förebygga bedrägeri och
oriktigheter
Beskriv förebyggande
åtgärder (befintliga eller planerade) De
avdelningar som ansvarar för strukturfonderna har tillsammans med Olaf har
upprättat en gemensam bedrägeriförebyggande strategi med en rad åtgärder som
kommissionen och medlemsstaterna ska vidta för att förebygga bedrägerier vid
strukturåtgärder inom ramen för delad förvaltning. Båda
generaldirektoraten håller för närvarande på att utarbeta en bedömningsmodell
för risken för bedrägeri som de berörda förvaltningsmyndigheterna kommer att
använda för 116 ESF- och 60 Eruf-program. I
det nya meddelandet från kommissionen om kommissionens strategi mot bedrägerier
(KOM(2011) 376 slutlig av den 24 juni 2011) framhålls den gällande
strategin som bästa praxis och kompletterande åtgärder planeras, varav den
viktigaste är att det i kommissionens förslag till förordningarna för perioden
2014–2020 krävs att medlemsstaterna inför bedrägeriförebyggande åtgärder som är
effektiva och står i proportion till den fastställda risken för bedrägeri. I
det nuvarande kommissionsförslaget finns ett uttryckligt krav på att införa
sådana åtgärder i artikel 86.4 c. Detta torde öka medvetenheten om
risken för bedrägeri i medlemsstaterna hos alla organ som ägnar sig åt
förvaltning och kontroll av medel och därigenom minska risken för bedrägeri.
3.
BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET
3.1.
Berörda rubriker i den fleråriga budgetramen och
budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel
· Befintliga budgetrubriker (även kallade ”budgetposter”) Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i
nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i
den årliga budgeten i nummerföljd Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag Nummer || Diff.[80] || från Efta-länder[81] || från kandidat-länder[82] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 1 Smart tillväxt för alla – nya rubriker för 2014–2020 || 04 02 17 00 ESF – Konvergens 04 02 19 00 ESF – Regional konkurrenskraft 13 03 16 00 Eruf – Konvergens 13 03 18 00 Eruf – Regional konkurrenskraft 13 03 19 00 Eruf – Europeiskt territoriellt samarbete 13 04 02 00 Sammanhållningsfonden || Diff. || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ · Nya budgetrubriker som föreslås: Inga Redovisa de berörda
rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik i den årliga budgeten || Typ av anslag || Bidrag Nummer [Beteckning………………………………] || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder || från kandidat-länder || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ
3.2.
Beräknad inverkan på utgifterna
3.2.1.
Sammanfattning av den beräknade inverkan på
utgifterna
Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Rubrik i den fleråriga budgetramen || Nummer 1 || Smart tillväxt för alla GD REGIO och EMPL || || || År n[83] || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || TOTALT Driftsanslag (2011 års priser) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Budgetrubrik (nr) – nya budgetrubriker för Eruf och ESF || Åtaganden || (1) || 36 942,785 || 37 375,939 || 37 758,354 || 38 153,836 || 38 562,407 || 38 948,791 || 39 333,716 || 267 075,828 Betalningar || (2) || Beräknas av GD BUDG[84] || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Budgetrubrik (nr) – ny budgetrubrik för Sammanhållningsfonden || Åtaganden || (1a) || 9 572,122 || 9 614,264 || 9 631,037 || 9 702,463 || 9 883,112 || 10 053,301 || 10 217,011 || 68 673,310 Betalningar || (2a) || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Beräknas av GD BUDG || Administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för specifika program[85] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 13 01 04 01 – Extern personal (Eruf) || || (3) || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 21,420 13 01 04 03 – Extern personal (Sammanhållningsfonden) || || || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 9,380 04.01.04.01 – Extern personal (ESF) || || || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Totalt extern personal (tidigare BA-poster) || || || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 65,800 ANDRA ADMINISTRATIVA ANSLAG FRÅN GD REGIO || || || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 ANDRA ADMINISTRATIVA ANSLAG FRÅN GD EMPL || || || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 TOTALA anslag för GD REGIO och EMPL || Åtaganden || =1+1a +3 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Betalningar || =2+2a +3 || || || || || || || || TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || 46 514,907 || 46 990,203 || 47 389,390 || 47 856,299 || 48 445,519 || 49 002,092 || 49 550,727 || 335 749,138 Betalningar || (5) || || || || || || || || TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för specifika program || (6) || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 271,355 TOTALA anslag för RUBRIK 1 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || =4+ 6 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Betalningar || =5+ 6 || || || || || || || || Följande ska anges om flera rubriker i budgetramen
påverkas av förslaget eller initiativet: Ej tillämpligt TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || || || Betalningar || (5) || || || || || || || || TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för specifika program || (6) || || || || || || || || TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–4 i den fleråriga budgetramen (referensbelopp) || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || || || Betalningar || =5+ 6 || || || || || || || || Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || ”Administrativa utgifter” Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || || || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || TOTALT GD REGIO || Personalresurser || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561,309 Övriga administrativa utgifter || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 GD REGIO TOTALT || Anslag || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 587,909 739109 || || || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || TOTALT GD EMPL || Personalresurser || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Övriga administrativa utgifter || || || || || || || || GD EMPL TOTALT || Anslag || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 TOTALA anslag för RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || (summa åtaganden = summa betalningar) || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 765,709 Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || || || År n[86] || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || TOTALT TOTALA anslag för RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 46 663,059 || 47 138,355 || 47 537,542 || 48 004,451 || 48 593,671 || 49 150,244 || 49 698,879 || 336 786,202 Betalningar || || || || || || || ||
3.2.2.
Beräknad inverkan på driftsanslagen
· ¨ Förslaget/initiativet
kräver inte att driftsanslag tas i anspråk · ¨ Förslaget/initiativet
kräver att driftsanslag tas i anspråk enligt följande: sammanhållningspolitiken
genomförs genom delad förvaltning. De strategiska prioriteringarna fastställs
på EU-nivå, medan den faktiska löpande förvaltningen sköts av
förvaltningsmyndigheter på nationell, regional och lokal nivå. Kommissionen
föreslår gemensamma utfallsindikatorer, medan de faktiska målen för utfall
föreslås av förvaltningsmyndigheterna som en del av deras operativa program och
godkänns av kommissionen. Det är därför svårt att ange mål för utfall innan
programmen har utarbetats, förhandlats fram och godkänts under 2013/14. Åtagandebemyndiganden i miljoner euro (avrundat till
tre decimaler) Mål-, åtgärds- och resultatbeteck-ning ò || || || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || TOTALT RESULTAT Typ av resultat[87] || Genom-snittliga kostnader för resultatet || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Antal || Kostnader || Totalt antal || Total kostnad SPECIFIKT MÅL 1[88] || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Delsumma specifikt mål 1 || || || || || || || || || || || || || || || || SPECIFIKT MÅL 2… || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Delsumma specifikt mål 2 || || || || || || || || || || || || || || || || TOTALA KOSTNADER || || || || || || || || || || || || || || || || .
3.2.3.
Beräknad inverkan på de administrativa anslagen
3.2.3.1.
Sammanfattning
· ¨ Förslaget/initiativet
kräver inte att administrativa anslag tas i anspråk · ¨ Förslaget kräver
att administrativa anslag tas i anspråk enligt följande: GD REGIO Miljoner euro
(avrundat till tre decimaler) || År N [89] || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || TOTALT RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || Personalresurser REGIO || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561.309 Övriga administrativa utgifter || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 586,187 Belopp utanför RUBRIK 5[90] i den fleråriga budgetramen[91] || || || || || || || || Personalresurser REGIO || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 30,8 Övriga utgifter av administrativ karaktär || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 124,355 TOTALT || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 710,542 GD EMPL Miljoner euro
(avrundat till tre decimaler) || År N [92] || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || TOTALT RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || Personalresurser || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Övriga administrativa utgifter || || || || || || || || Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Belopp utanför RUBRIK 5[93] i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || Personalresurser || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Övriga utgifter av administrativ karaktär || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 147,000 TOTALT || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 324,800 TOTALT || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 1 042,531
3.2.3.2.
Beräknat personalbehov
· ¨ Förslaget/initiativet
kräver inte att personalresurser tas i anspråk · ¨ Förslaget/initiativet
kräver att personalresurser tas i anspråk enligt följande: Belopp som används
för år n är samma som för 2011. GD REGIO: Uppgifterna ska anges i heltal (eller med
högst en decimal) || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) REGIO || 13 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 13 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || || || 13 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || 10 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || Extern personal (i heltidsekvivalenter): [94] REGIO || XX 01 02 01 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 13 02 02 (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || || || || || || || 13 01 04 01 [95] || - vid huvudkontoret[96] || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 - vid delegationer || || || || || || || 13 01 04 03 [97] || - vid huvudkontoret[98] || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 - vid delegationer || || || || || || || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || 10 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || Annan || || || || || || || TOTALT || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 XX motsvarar det
politikområde eller den avdelning i budgeten som avses. Personalbehoven ska
täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
begränsningar i fråga om budgetmedel. Beskrivning av
arbetsuppgifter: Tjänstemän och tillfälligt anställda || För att bidra till analys, förhandling, ändring och/eller förberedelse för antagande av förslag till program och/eller projekt i medlemsstat XXX. För att bidra till förvaltning, övervakning och utvärdering av genomförandet av de godkända programmen/projekten. För att säkra överensstämmelse med bestämmelserna för program XXX. Extern personal || Samma uppgifter och/eller administrativt stöd GD EMPL Uppgifterna ska
anges i heltidsekvivalenter utan decimal || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 Tjänster som tas upp i tjänsteförteckningen (tjänstemän och tillfälligt anställda) || 04 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna) (200 tjänster, enhetskostnad 127 000 euro) || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 (vid delegationer) || || || || || || || (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || Extern personal (i heltidsekvivalenter): [99] || (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier – totalt) || || || || || || || (kontraktsanställda, lokalanställda, nationella experter, vikarier och unga experter vid delegationerna) || || || || || || || 04 01 04 01 [100] || - vid huvudkontoret[101] || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 - vid delegationer || || || || || || || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || xx 01 05 02 (kontraktsanställda, nationella experter och vikarier som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || Annan xx 01 04 02) || || || || || || || TOTALT || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 XX motsvarar det
politikområde eller den avdelning i budgeten som avses. Personalbehoven ska
täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att
förvalta åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
begränsningar i fråga om budgetmedel.
3.2.4.
Förenlighet med den gällande fleråriga budgetramen
· ¨ Förslaget/initiativet
är förenligt med nästa fleråriga budgetram · ¨ Förslaget/initiativet
kräver omfördelningar under den berörda rubriken i den fleråriga budgetramen Förklara i förekommande fall vilka ändringar i
planeringen som krävs, och ange berörda budgetrubriker och belopp. […] · ¨ Förslaget/initiativet
förutsätter att flexibilitetsmekanismen utnyttjas eller att den fleråriga
budgetramen revideras[102] Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp. […]
3.2.5.
Bidrag från tredje part
· Det ingår inga bidrag från tredje part i det aktuella förslaget eller
initiativet · ¨ Förslaget
innehåller bestämmelser om samfinansiering. Det är inte möjligt att ange det
exakta beloppet. I förordningen fastställs de maximala samfinansieringssatserna
uppdelade efter den regional utvecklingsnivån (se artikel 73 i förslaget
till förordning). Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || År n+4 || År n+5 || År n+6 || Totalt Ange vilken extern organisation som bidrar till samfinansieringen || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || TOTALA anslag som tillförs genom samfinansiering || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt || Ej fastställt ||
3.3.
Beräknad inverkan på inkomsterna
· ¨ Förslaget/initiativet
påverkar inte budgetens inkomstsida. · ¨ Förslaget/initiativet
påverkar inkomsterna på följande sätt: –
¨ Påverkan på egna medel –
¨ Påverkan på ”diverse inkomster” Miljoner euro (avrundat till tre decimaler) Budgetrubrik i den årliga budgetens inkomstdel: || Disponibla anslag för det innevarande budgetåret || Förslaget eller initiativets inverkan på inkomsterna[103] År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många kolumner som behövs för att visa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) Artikel …………. || || || || || || || || Ange vilka budgetrubriker
i utgiftsdelen som berörs i de fall där inkomster i diversekategorin kommer att
avsättas för särskilda ändamål. […] Ange med vilken metod
inverkan på inkomsterna har beräknats. […] [1] KOM(2011)
500 slutlig. [2] KOM(2010) 700 slutlig. [3] KOM(2010) 543 slutlig. [4] Results
of the public consultation on the conclusions of the fifth report on economic,
social and territorial cohesion, Brussels, arbetsdokument från
kommissionens avdelningar, SEK(2011) 590 slutlig, 13.5.2011. [5] http://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-towards-2020_en.htm [6] KOM(2009)
163 slutlig. [7] Rådets
slutsatser om Femte rapporten om ekonomisk, social och territoriell
sammanhållning, 3068:de mötet i Rådet (allmänna frågor), Bryssel den
21 februari 2011. [8] EUT
C […] , […] , s. […] . [9] EUT
C […] , […] , s. […] . [10] EUT
C […] , […] , s. […] . [11] EGT L 248,
16.9.2002, s. 1. [12] EUT L 154,
21.6.2003, s. 1. [13] EGT L 209,
2.8.1997, s. 1. [14] EUT
L 55, 28.2.2011, s. 13. [15] EUT
L 210, 31.7.2006, s. 25. [16] [17] [18] [19] EUT L […], […], s. […]. [20] [21] [22] [23] EUT
L 379, 28.12.2006, s. 5. [24] EUT L 337,
21.12.2007, s. 35. [25] EUT L 193,
25.7.2007, s. 6. [26] EUT
L 314, 30.4.2004, s. 114. [27] EUT
L 210, 31.7.2006, s. 19. [28] EGT L 25,
30.1.2003, s. 43. [29] EGT L 53,
23.2.2002, s. 1. [30] EUT
L 118, 12.5.2010, s. 1. [31] EGT L 53,
23.2.2002, s. 1. [32] Ref.
EU 2020-strategins överordnade mål. [33] EGT
L 197, 21.7.2001, s. 30. [34] EUT … [35] EGT
L 209, 2.8.1997, s. 1. [36] Enligt
definitionen i det europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) och framlagt av
de 27 medlemsstaterna i deras stabilitets- och konvergensprogram. [37] Förklaring:
Den offentliga sektorn består huvudsakligen av centrala, statliga och lokala
myndigheter samt sociala trygghetssystem som införts och kontrolleras av dessa
myndigheter. Dessutom ingår icke-vinstdrivande institutioner som ägnar sig åt
icke marknadsförd produktion som kontrolleras och till största delen
finansieras av myndigheter eller socialförsäkringsinstitutioner. [38] EGT L 83,
27.3.1999, s. 1. [39] Som
godkändes av Ekofinrådet den 7 september 2010. [40] Meddelande
från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén: Flaggskeppsinitiativ i Europa
2020-strategin – Innovationsunionen (KOM(2010) 546 slutlig, 6.10.2010). Punkterna 24
och 25 och bilaga I i Self assessment tool: Features of well performing
national and regional research and innovations systems, rådets
(konkurrenskraft) slutsatser om innovationsunionen (dok. 17165/10, 26.11.2010) [41] Meddelande
från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén: En digital agenda för Europa (KOM(2010)
245 slutlig/2, 26.8.2010). Arbetsdokument från kommissionens avdelningar: Resultattavla
för den digitala agendan (SEK(2011) 708, 31.5.2011). Rådets (transporter,
telekommunikation och energi) slutsatser om den digitala agendan för Europa (dok.
10130/10, 26.5.2010). [42] Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska
ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: En digital agenda för
Europa (KOM(2010) 245 slutlig/2, 26.8.2010). Arbetsdokument från kommissionens
avdelningar: Resultattavla för den digitala agendan (SEK(2011) 708, 31.5.2011). [43] Meddelande
från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska ekonomiska och
sociala kommittén samt Regionkommittén: Tänk småskaligt först – En ”Small
Business Act” för Europa (KOM(2008) 394, 23.6.2008). Rådets (konkurrenskraft)
slutsatser om Tänk småskaligt först – En ”Small Business Act” för Europa (dok.
16788/08, 1.12.2008). Meddelande från kommissionen till Europaparlamentet,
rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén: Översyn
av småföretagsakten för Europa (KOM(2011) 78 slutlig, 23.2.2011). Rådets
(konkurrenskraft) slutsatser om översynen av småföretagsakten för Europa (dok.
10975/11, 30.5.2011). [44] EUT L 48, 23.2.2011, s.
1. [45] EUT L 153, 18.6.2010, s.
13. [46] EUT L 140, 5.6.2009, s.
136. [47] EUT L 114, 27.4.2006, s.
64. [48] EUT L 52, 21.2.2004, s.
50. [49] EUT L 140, 5.6.2009, s.
16. [50] Rådets
(rättsliga och inrikes frågor) slutsatser av den 11–12 april 2011 om
vidareutveckling av riskbedömningar för katastrofhantering i Europeiska unionen. [51] EGT L 327,
22.12.2000, s. 1. [52] EGT L 327,
22.12.2000, s. 1. [53] EUT L 312,
22.11.2008, s. 3. [54] Rådets
rekommendation 2010/410/EU av den 13 juli 2010 ´(EUT L 191, 23.7.2010, s. 28). [55] Meddelande från kommissionen till rådet, Europaparlamentet, Europeiska
ekonomiska och sociala kommittén samt Regionkommittén: Tänk småskaligt först –
En ”Small Business Act” för Europa (KOM(2008) 394, 23.6.2008). Rådets
(konkurrenskraft) slutsatser om Tänk småskaligt först – En ”Small Business Act”
för Europa (dok. 16788/08, 1.12.2008). Meddelande från kommissionen till
Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och
Regionkommittén: Översyn av småföretagsakten för Europa (KOM(2011) 78 slutlig,
23.2.2011). Rådets (konkurrenskraft) slutsatser om översynen av
småföretagsakten för Europa (dok. 10975/11, 30.5.2011). [56] Rådets
rekommendation 2010/410/EU av den 13 juli 2010 (EUT L 191, 23.7.2010, s. 28). [57] Om det
finns en rådsrekommendation för det aktuella landet med direkt koppling till
detta villkor, kommer det vid bedömningen av om villkoret uppfylls att tas
hänsyn till bedömningen av framstegen i förhållande till rådsrekommendationen. [58] Tidsfristerna
för alla delar här kan utlöpa under genomförandet av programmet. [59] Om det finns en rådsrekommendation för det aktuella landet med direkt
koppling till detta villkor, kommer det vid bedömningen av om villkoret
uppfylls att tas hänsyn till bedömningen av framstegen i förhållande till
rådsrekommendationen. [60] Tidsfristerna för alla delar här kan utlöpa under genomförandet av
programmet. [61] Meddelande
från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén: Ett gemensamt åtagande för sysselsättning
(KOM(2009) 257 slutlig). [62] EUT C 191,
1.7.2011, s. 1. [63] KOM(2006)
208 slutlig [ska ersättas av det nya meddelandet september 2011]. [64] Rådets
slutsatser av den 12 maj 2009 om en strategisk ram för europeiskt
utbildningssamarbete (”Utbildning 2020”) (EUT C 119, 28.5.2009, s. 2). [65] Kommissionens
rekommendation av den 3 oktober 2008 om aktiv inkludering av människor som är
utestängda från arbetsmarknaden (EUT L 307, 18.11.2008, s. 11). [66] Meddelande
från kommissionen till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och
sociala kommittén och Regionkommittén: En EU-ram för nationella strategier för
integrering av romer fram till 2020 (KOM(2011) 173). [67] Om det finns en rådsrekommendation för det aktuella landet med direkt
koppling till detta villkor, kommer det vid bedömningen av om villkoret
uppfylls att tas hänsyn till bedömningen av framstegen i förhållande till
rådsrekommendationen. [68] Tidsfristerna för alla delar här kan utlöpa under genomförandet av
programmet. [69] EGT L 303,
2.12.2000, s. 16. [70] EGT L 180,
19.7.2000, s. 22. [71] EUT L 23,
27.1.2010, s. 35, offentliggörande av rådets beslut av den 26 november 2009 om
ingående från Europeiska gemenskapens sida av Förenta nationernas konvention om
rättigheter för personer med funktionsnedsättning. [72] EGT L 175,
5.7.1985, s. 40. [73] EGT L 197,
21.7.2001, s. 30. [74] Verksamhetsbaserad
förvaltning och verksamhetsbaserad budgetering benämns ibland med de interna
förkortningarna ABM respektive ABB. [75] I den mening som avses i artikel 49.6 a respektive 49.6 b i
budgetförordningen. [76] KOM(2010) 700,
19.10.2010. [77] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [78] Organ som
avses i artikel 185 i budgetförordningen. [79] Undersökningen
Regional governance in the context of globalisation: reviewing
governance mechanisms & administrative costs. Administrative workload and
costs for Member State public authorities of the implementation of ERDF and
Cohesion Fund, 2010. [80] Differentierade
respektive icke-differentierade anslag. [81] Efta: Europeiska
frihandelssammanslutningen. [82] Kandidatländer
och i förekommande fall potentiella kandidatländer i västra Balkan. [83] Med år n
avses det år då förslaget eller initiativet ska börja genomföras. [84] Beloppet
beror på andelen förfinansiering, hur snabbt regionalpolitiken genomförs i
medlemsstaterna och betalningsbemyndigandena. [85] Detta
avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av
Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt
indirekta och direkta forskningsåtgärder. [86] Med år n
avses det år då förslaget eller initiativet ska börja genomföras. [87] Resultaten
som ska anges är de produkter eller tjänster som levererats (t.ex. antal
studentutbyten som har finansierats eller antal kilometer väg som har byggts). [88] Mål som
redovisats under punkt 1.4.2 ”Specifikt/specifika mål”. [89] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska börja
genomföras. [90] Detta
avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av
Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt
indirekta och direkta forskningsåtgärder. [91] Extern
personal som tidigare finansierades via BA-poster, baserat på den slutliga
tilldelningen för personalresurser, inklusive extern personal vid huvudkontoren
och delegationerna, för 2011. [92] Med år n avses det år då förslaget eller initiativet ska börja
genomföras. [93] Detta
avser tekniskt eller administrativt stöd för genomförandet av vissa av
Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare s.k. BA-poster) samt
indirekta och direkta forskningsåtgärder. [94] [Denna
fotnot förklarar vissa initialförkortningar som inte används i den svenska
versionen]. [95] Särskilt
tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
BA-poster). [96] Inom
förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF). [97] Särskilt
tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
BA-poster). [98] Inom
förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF). [99] [Denna
fotnot förklarar vissa initialförkortningar som inte används i den svenska
versionen]. [100] Särskilt
tak för finansiering av extern personal genom driftsanslag (tidigare s.k.
BA-poster). [101] Inom
förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska jordbruksfonden för
landsbygdsutveckling (EJFLU) samt Europeiska fiskerifonden (EFF). [102] Se
punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet. [103] När det
gäller traditionella egna medel (tullar och sockeravgifter) ska nettobeloppen
anges, dvs. bruttobeloppen minus 25 % avdrag för uppbördskostnader.