This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32018D0593
Council Implementing Decision (EU) 2018/593 of 16 April 2018 authorising the Italian Republic to introduce a special measure derogating from Articles 218 and 232 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax
Rådets genomförandebeslut (EU) 2018/593 av den 16 april 2018 om bemyndigande för Republiken Italien att införa en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 218 och 232 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt
Rådets genomförandebeslut (EU) 2018/593 av den 16 april 2018 om bemyndigande för Republiken Italien att införa en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 218 och 232 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt
EUT L 99, 19.4.2018, p. 14–15
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force: This act has been changed. Current consolidated version: 13/12/2021
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Derogation | 32006L0112 | artikel 218 | 01/07/2018 | 31/12/2021 | |
Derogation | 32006L0112 | artikel 232 | 01/07/2018 | 31/12/2021 |
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Validity extended by | 32021D2251 | 13/12/2021 | 31/12/2024 | ||
Modified by | 32021D2251 | ersätter | artikel 2 | 13/12/2021 | |
Modified by | 32021D2251 | ersätter | artikel 1 | 13/12/2021 | |
Modified by | 32021D2251 | ersätter | artikel 4 | 13/12/2021 |
19.4.2018 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
L 99/14 |
RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2018/593
av den 16 april 2018
om bemyndigande för Republiken Italien att införa en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 218 och 232 i direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1), särskilt artikel 395.1,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1) |
Genom en skrivelse som registrerades hos kommissionen den 27 september 2017 ansökte Italien om bemyndigande för en särskild åtgärd för att avvika från artiklarna 218 och 232 i direktiv 2006/112/EG och att införa obligatorisk elektronisk fakturering för alla beskattningsbara personer som är etablerade på Italiens territorium, med undantag för beskattningsbara personer som omfattas av den skattebefrielse för små företag som avses i artikel 282 i det direktivet och att få kanalisera fakturorna via systemet Sistema di Interscambio (nedan kallat SdI) som förvaltas av det italienska skatteverket. |
(2) |
I enlighet med artikel 395.2 i direktiv 2006/112/EG underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Italiens ansökan genom skrivelser av den 3 och den 6 november 2017. Genom en skrivelse av den 7 november 2017 underrättade kommissionen Italien om att den hade alla nödvändiga uppgifter för behandlingen av ärendet. |
(3) |
Italien har gjort gällande att kravet på obligatorisk elektronisk fakturering via SdI skulle göra det möjligt för de italienska skattemyndigheterna att i realtid få tillgång till uppgifterna i de fakturor som utfärdats och mottagits av ekonomiska aktörer. Därigenom skulle skattemyndigheterna kunna utföra snabba och automatiska kontroller av överensstämmelsen mellan deklarerad och betalad mervärdesskatt. |
(4) |
Italien anser därför att införandet av ett allmänt krav på elektronisk fakturering skulle underlätta kampen mot bedrägerier och skatteundandragande, samt förenkla skatteuppbörden. |
(5) |
Italien gör gällande att grunden redan har lagts för införandet av obligatorisk elektronisk fakturering på grundval av den frivilliga användningen av befintliga SdI-system, vilket säkerställer en smidig övergång till elektronisk fakturering och samtidigt begränsar den särskilda åtgärdens effekter på beskattningsbara personer. |
(6) |
Med tanke på det breda tillämpningsområdet och att den särskilda åtgärden är ny är det viktigt att utvärdera den särskilda åtgärdens effekter på bekämpning av mervärdesskattebedrägeri och undandragande av mervärdesskatt och på beskattningsbara personer. Om Italien anser det nödvändigt att förlänga åtgärden bör medlemsstaten till kommissionen, tillsammans med ansökan om förlängning, överlämna en rapport med en utvärdering av den särskilda åtgärdens effektivitet vad gäller bekämpning av mervärdesskattebedrägeri och undandragande av mervärdesskatt och att förenkla skatteuppbörden. |
(7) |
Denna särskilda åtgärd bör inte påverka kundens rätt att få pappersfakturor vid gemenskapsinterna transaktioner. |
(8) |
Den särskilda åtgärden bör vara begränsad i tiden, så att det kan göras en bedömning av om den särskilda åtgärden är lämplig och effektiv mot bakgrund av dess mål. |
(9) |
Den särskilda åtgärden står därför i proportion till de eftersträvade målen, eftersom den är tidsbegränsad och har begränsad tillämpning och inte är tillämplig på beskattningsbara personer som omfattas av den skattebefrielse för små företag som avses i artikel 282 i direktiv 2006/112/EG. Den särskilda åtgärden leder dessutom inte till någon risk för att bedrägeri skulle flyttas över till andra sektorer eller medlemsstater. |
(10) |
Den särskilda åtgärden kommer inte att ge upphov till några negativa effekter på den totala skatteuppbörden i sista konsumtionsledet eller på unionens egna medel som härrör från mervärdesskatt. |
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Genom avvikelse från artikel 218 i direktiv 2006/112/EG bemyndigas Italien att enbart godta fakturor i form av handlingar och meddelanden i elektronisk form om de är utfärdade av andra beskattningsbara personer som är etablerade på italienskt territorium än de beskattningsbara personer som omfattas av den skattebefrielse för små företag som avses i artikel 282 i direktiv 2006/112/EG.
Artikel 2
Genom avvikelse från artikel 232 i direktiv 2006/112/EG bemyndigas Italien att föreskriva att användningen av elektroniska fakturor som utfärdas av beskattningsbara personer etablerade på italienskt territorium inte ska vara föremål för ett godtagande av mottagaren, utom i de fall fakturorna utfärdas av beskattningsbara personer som omfattas av den skattebefrielse för små företag som avses i artikel 282 i direktiv 2006/112/EG.
Artikel 3
Italien ska till kommissionen anmäla de nationella åtgärder genom vilka undantagen genomförs vilka avses i artiklarna 1 och 2.
Artikel 4
Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 juli 2018 till och med den 31 december 2021.
Om Italien anser att förlängningen av den åtgärd som avses i artiklarna 1 och 2 är nödvändig ska Italien till kommissionen lämna en begäran om förlängning, tillsammans med en rapport med en bedömning av effektiviteten hos de åtgärder som avses i artikel 3 för att bekämpa mervärdesskattebedrägeri och undandragande av skatt och för att förenkla skatteuppbörden. Rapporten bör också innehålla en utvärdering av dessa åtgärders effekter på beskattningsbara personer, särskilt om åtgärden ökar deras administrativa bördor och kostnader.
Artikel 5
Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.
Utfärdat i Luxemburg den 16 april 2018.
På rådets vägnar
R. PORODZANOV
Ordförande
(1) EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.