ISSN 1977-1045 |
||
Uradni list Evropske unije |
C 181 |
|
![]() |
||
Slovenska izdaja |
Informacije in objave |
Zvezek 59 |
Obvestilo št. |
Vsebina |
Stran |
|
||
|
|
I Resolucije, priporočila in mnenja |
|
|
RESOLUCIJE |
|
|
Evropski parlament |
|
|
Torek, 08. oktober 2013 |
|
2016/C 181/01 |
||
2016/C 181/02 |
||
2016/C 181/03 |
||
2016/C 181/04 |
||
2016/C 181/05 |
||
2016/C 181/06 |
||
2016/C 181/07 |
||
|
Sreda, 09. oktober 2013 |
|
2016/C 181/08 |
||
2016/C 181/09 |
||
2016/C 181/10 |
||
|
Četrtek, 10. oktober 2013 |
|
2016/C 181/11 |
||
2016/C 181/12 |
||
2016/C 181/13 |
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o kastnem razlikovanju (2013/2676(RSP)) |
|
2016/C 181/14 |
||
2016/C 181/15 |
||
2016/C 181/16 |
||
2016/C 181/17 |
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o nedavnem nasilju v Iraku (2013/2874(RSP)) |
|
II Sporočila |
|
|
SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
|
|
Evropski parlament |
|
|
Sreda, 09. oktober 2013 |
|
2016/C 181/18 |
||
2016/C 181/19 |
|
III Pripravljalni akti |
|
|
EVROPSKI PARLAMENT |
|
|
Torek, 08. oktober 2013 |
|
2016/C 181/20 |
||
2016/C 181/21 |
||
2016/C 181/22 |
||
2016/C 181/23 |
||
2016/C 181/24 |
||
2016/C 181/25 |
||
|
Sreda, 09. oktober 2013 |
|
2016/C 181/26 |
||
2016/C 181/27 |
||
2016/C 181/28 |
||
2016/C 181/29 |
||
2016/C 181/30 |
||
|
Četrtek, 10. oktober 2013 |
|
2016/C 181/31 |
||
2016/C 181/32 |
||
2016/C 181/33 |
Legenda uporabljenih znakov
(Vrsta postopka je odvisna od pravne podlage, ki je predlagana v osnutku akta.) Spremembe Parlamenta: Novo besedilo je označeno s krepkim poševnim tiskom. Izbrisano besedilo je označeno s simbolom ▌ali prečrtano. Zamenjano besedilo je izbrisano ali prečrtano, besedilo, ki ga nadomešča, pa je označeno s krepkim poševnim tiskom. |
SL |
|
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/1 |
EVROPSKI PARLAMENT
ZASEDANJE 2013–2014
Seje: 7. oktober–10. oktober 2013
Zapisnik seje je bil objavljen v UL C 13 E, 17.1.2014.
Sprejeto besedilo z dne 9. oktobra 2013 o razrešnici za proračunsko leto 2011 je bilo objavljeno v UL L 328, 7.12.2013.
SPREJETA BESEDILA
I Resolucije, priporočila in mnenja
RESOLUCIJE
Evropski parlament
Torek, 08. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/2 |
P7_TA(2013)0394
Korupcija v javnem in zasebnem sektorju: vpliv na človekove pravice v tretjih državah
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o korupciji v javnem in zasebnem sektorju: vpliv na človekove pravice v tretjih državah (2013/2074(INI))
(2016/C 181/01)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju konvencije Združenih narodov proti korupciji (UNCAC), predložene v podpis v Meridi 9. decembra 2003, |
— |
ob upoštevanju ustanovne listine Združenih narodov, |
— |
ob upoštevanju mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju listine Evropske unije o temeljnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju konvencije Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o boju proti podkupovanju tujih javnih uslužbencev v mednarodnih poslovnih transakcijah, predložene v podpis v Parizu 17. decembra 1997, in priporočil, ki jo dopolnjujejo, |
— |
ob upoštevanju skupnega sporočila visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednice Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 12. decembra 2011 z naslovom „Človekove pravice in demokracija v središču zunanjega delovanja EU – za učinkovitejši pristop“ (COM(2011)0886), |
— |
ob upoštevanju strateškega okvira EU za človekove pravice in demokracijo ter akcijskega načrta EU za človekove pravice in demokracijo, kot sta bila sprejeta na 3179. seji Sveta za zunanje zadeve 25. junija 2012, |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 8. maja 2001 z naslovom „Vloga Evropske unije pri spodbujanju človekovih pravic in demokratizacije v tretjih državah“ (COM(2001)0252), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 25. oktobra 2011 z naslovom „Obnovljena strategija EU za družbeno odgovornost podjetij za obdobje 2011–14“ (COM(2011)0681), |
— |
ob upoštevanju zbornika dokumentov Sveta z naslovom „Vključevanje človekovih pravic in enakosti spolov v evropsko varnostno in obrambno politiko“ (1), zlasti dokumenta Sveta z naslovom „Splošna pravila obnašanja za operacije EVOP“ (dokument št. 08373/3/2005), |
— |
ob upoštevanju deklaracije tisočletja Združenih narodov z dne 8. septembra 2000, |
— |
ob upoštevanju svetovnega akcijskega načrta z naslovom „Izpolnitev obljube: združeni za uresničitev razvojnih ciljev tisočletja“, ki ga je generalna skupščina ZN sprejela 10. oktobra 2010, |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 27. februarja 2013 z naslovom „Dostojno življenje za vse: izkoreninjenje revščine in zagotavljanje trajnostne prihodnosti sveta“ (COM(2013)0092), |
— |
ob upoštevanju poročila Evropske investicijske banke (EIB) z naslovom „Politika za preprečevanje in odvračanje od korupcije, goljufij, dogovarjanja, izsiljevanja, pranja denarja in financiranja terorizma pri dejavnostih Evropske investicijske banke („politika boja proti goljufijam EIB“), ki je bilo sprejeto leta 2008, |
— |
ob upoštevanju politike izvrševanja in postopkov Evropske banke za obnovo in razvoj (EBRD), ki so začeli veljati marca 2009, |
— |
ob upoštevanju vodilnih načel o podjetništvu in človekovih pravicah: izvajanje okvira Združenih narodov za varovanje, spoštovanje in pomoč (HR/PUB/11/04), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. julija 2011 o zunanjih politikah EU v prid demokratizaciji (2), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. decembra 2012 o strategiji digitalne svobode v zunanji politiki EU (3), |
— |
ob upoštevanju smernic EU o zagovornikih človekovih pravic, ki jih je Svet za splošne zadeve sprejel 8. decembra 2008 na svoji 2914 seji, |
— |
ob upoštevanju dokumenta iz Montreuxa o ustreznih mednarodnih pravnih obveznostih in dobrih praksah za države glede delovanja zasebnih vojaških in varnostnih služb med oboroženimi spopadi, sprejetega v Montreuxu 17. septembra 2008, |
— |
ob upoštevanju kazenskopravne konvencije Sveta Evrope o korupciji, predložene v podpis 27. januarja 1999, in civilnopravne konvencije Sveta Evrope o korupciji, predložene v podpis 4. novembra 1999, ter resolucij (98) 7 in (99) 5 o ustanovitvi Skupine držav proti korupciji (GRECO), ki ju je 5. maja 1998 oziroma 1. maja 1999 sprejel odbor ministrov Sveta Evrope, |
— |
ob upoštevanju izjave iz Džakarte o načelih za protikorupcijske agencije, sprejete 26. in 27. novembra 2012, |
— |
ob upoštevanju pariških načel za nacionalne institucije za človekove pravice (4), |
— |
ob upoštevanju smernic OECD za večnacionalna podjetja (5), |
— |
ob upoštevanju tristranske deklaracije Mednarodne organizacije dela (MOD) o načelih večnacionalnih podjetij in socialne politike (6), |
— |
ob upoštevanju pobude ZN za globalni dogovor (7), |
— |
ob upoštevanju mednarodnega kodeksa ravnanja za zasebne varnostne službe, |
— |
ob upoštevanju pogodbe o trgovini z orožjem, sprejete na končni konferenci Združenih narodov o pogodbi o trgovini z orožjem, ki je potekala v New Yorku od 18. do 28. marca 2013 (8), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za zunanje zadeve in mnenja Odbora za razvoj (A7-0250/2013), |
A. |
ker je mogoče korupcijo opredeliti kot zlorabo dodeljenih pooblastil v individualno ali kolektivno, neposredno ali posredno zasebno korist in ker koruptivna dejanja v skladu z UNCAC zajemajo podkupovanje, poneverjanje, kupčevanje z vplivom, zlorabo položaja in nezakonito bogatenje; ker so poneverjanje, goljufije, izsiljevanje, zloraba pooblastil, favoriziranje, nepotizem, klientelizem in nezakoniti politični prispevki tesno povezani s korupcijo; ker je korupcijo mogoče povezati z mafijskimi praksami kot dejavnostmi, ki potekajo pod skupnim vodstvom, ki je vzporedno javnim organom, zlasti, kjer oblasti ne izvajajo zakona; |
B. |
ker korupcija vodi k neenakopravnosti, nepravičnosti in diskriminaciji pri uveljavljanju človekovih pravic, naj bodo te državljanske, politične, ekonomske, socialne ali kulturne, ter jih celo povečuje; ker ima lahko korupcija negativen vpliv na okolje in lahko prizadene predvsem najbolj prikrajšane in na obrobje odrinjene družbene skupine, saj jih ovira zlasti pri politični udeležbi ter dostopu do javnih storitev, sodstva, varnosti, zemlje, delovnih mest, izobrazbe, zdravstvenega varstva in stanovanj, in ker zlasti upočasnjuje napredek na področju boja proti diskriminaciji in še posebej napredek na poti k enakosti spolov in neodvisnosti žensk, saj slednjim otežuje uveljavljanje pravic; |
C. |
ker lahko korupcija škodi gospodarskemu razvoju, saj včasih ovira trgovino in naložbe; |
D. |
ker je boj proti korupciji del načela dobrega upravljanja, kot ga potrjujeta in opredeljujeta člena 9(3) in 97 Sporazuma iz Cotonouja; |
E. |
ker koruptivna dejanja in kršitve človekovih pravic po navadi zajemajo zlorabo pooblastil, pomanjkanje odgovornosti in institucionalizacijo različnih oblik diskriminacije; ker je korupcija vedno bolj razširjena tam, kjer se človekove pravice ne spoštujejo ali se ne spoštujejo dovolj, in ker pogosto negativno vpliva na učinkovitost institucij in organizacij, ki običajno skrbijo za medsebojni nadzor in zagotavljajo spoštovanje demokratičnih načel in človekovih pravic, kot so parlamenti, organi za kazenski pregon, sodstvo, pravni sistemi in civilna družba; |
F. |
ker je korupcija na splošno globoko zakoreninjena v miselnosti družb, v katere se je razširila, zato bi morala biti vsa prizadevanja za boj proti njej osredotočena v prvi vrsti na izobraževalni sistem in poskušati doseči ljudi iz čim mlajših starostnih skupin; |
G. |
ker države včasih ne preprečujejo ali kaznujejo korupcije v javnem in zasebnem sektorju, s čimer kršijo svoje mednarodne obveznosti, ki izhajajo iz mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah ter iz drugih ustreznih mednarodnih in regionalnih instrumentov za človekove pravice; |
H. |
ker korupcija izkrivlja obseg in sestavo vladnih izdatkov ter močno zmanjšuje sposobnost držav, da v celoti izkoristijo razpoložljive vire in tako zagotovijo polno uveljavljanje ekonomskih, socialnih in kulturnih pravic, in ker preusmerja velike zneske od naložb v gospodarstvo, s tem pa zavira okrevanje držav v gospodarski krizi, tudi držav članic EU; |
I. |
ker lahko korupcija na visokih položajih povzroči veliko negotovost in nestabilnost v zadevnih državah, kar ogroža temelj same države; |
J. |
ker korupcija po podatkih Svetovne banke zajema 5 % svetovnega BDP (2,6 bilijona USD), pri čemer več kot 1 bilijon USD vsako leto zajemajo podkupnine; in ker korupcija skupaj pomeni kar 10 % skupnih stroškov poslovanja na svetovni ravni in 25 % stroškov javnih naročil v državah v razvoju (9); |
K. |
ker Svetovna banka ocenjuje, da je zaradi korupcije na visoki ravni (10) iz javnih proračunov v državah v razvoju vsako leto ukradenih od 20 do 40 milijard USD in skritih v tujih državah, kar ustreza od 20 do 40 % uradne razvojne pomoči; |
L. |
ker so države v razvoju od leta 2000 do 2009 izgubile 8,44 bilijona USD zaradi nezakonitih finančnih tokov, kar ustreza 10-kratniku zunanje pomoči, ki so jo prejele; ker so države v razvoju v zadnjem desetletju zaradi nezakonitih tokov vsako leto izgubile 585,9 milijarde USD; ker bi lahko z denarjem, izgubljenim zaradi korupcije vsako leto, osemdesetkrat nahranili vse lačne na svetu, zaradi podkupnin in kraj pa se skupni stroški projektov za zagotovitev varne pitne vode in sanitarne oskrbe po vsem svetu povečajo tudi do 40 % (11); |
M. |
ker korupcija s tem, ko ogroža utrjevanje demokracije in spoštovanje človekovih pravic, ostaja glavni razlog in gonilo konfliktov, pogostih kršitev mednarodnega humanitarnega prava in nekaznovanosti v državah v razvoju in ker sta trdovratna korupcija in nezakonito bogatenje na vplivnih državnih položajih povzročila prisvajanje in ohranjanje oblasti, pa tudi ustanavljanje novih milic in razmah nasilja; |
N. |
ker korupcija v pravosodnem sektorju krši načelo nediskriminacije, dostopa do sodnega varstva ter pravice do poštenega sojenja in učinkovitega pravnega sredstva, kar je bistvenega pomena pri uveljavljanju vseh preostalih človekovih pravic, in ker resno ogroža neodvisnost, profesionalnost in nepristranskost sodstva in javne uprave, zbuja nezaupanje v javne institucije, spodkopava pravno državo in sproža nasilje; |
O. |
ker opravljanje javnih storitev državam omogoča, da izpolnjujejo svoje mednarodne obveznosti na področju človekovih pravic, zagotavljajo dobavo vode in hrane, zdravstveno varstvo, izobraževanje, stanovanja, varnost in javni red kot elemente človekovega razvoja, in ker korupcija pri javnih naročilih cveti, če ni poskrbljeno za odprtost, preglednost, obveščanje, konkurenco, pobude, jasna pravila in predpise, ki se jih strogo upošteva, in če ne obstajajo mehanizmi za neodvisno spremljanje in kazni; |
P. |
ker zelo razširjena korupcija, nepreglednost, nedostopnost informacij in premajhna udeležba pri odločanju državljanom preprečujejo, da bi vlade in politične predstavnike poklicali na odgovornost in tako zagotovili, da se prihodki od izkoriščanja virov in trga porabijo za uveljavljanje njihovih človekovih pravic; ker morajo vlade storiti vse potrebno za boj proti korupciji v javnih in zasebnih podjetjih; |
Q. |
ker zagovorniki človekovih pravic, mediji, organizacije civilne družbe, sindikati in raziskovalni novinarji igrajo odločilno vlogo v boju proti korupciji z nadzorom nad javnim proračunom, spremljanjem dejavnosti vlad in večjih podjetij, zlasti multinacionalk, in financiranja političnih strank, ponujanjem veščin in strokovnega znanja na področju krepitve zmogljivosti ter zahtevami za preglednost in odgovornost; ker so novinarji, ki poročajo o korupciji in organiziranem kriminalu, vse pogosteje tarča nadlegovanja organiziranih kriminalnih združb, „vzporednih oblasti“ in javnih organov, predvsem v državah v razvoju; |
R. |
ker so svobodni in neodvisni tisk in mediji, tako spletni kot nespletni, bistveni za zagotavljanje preglednosti in nadzora, ki sta potrebna za boj proti korupciji, saj zagotavljajo platformo za odkrivanje korupcije, državljanom in družbi pa dostop do informacij; |
S. |
ker odprti podatki in odprta vlada krepijo vlogo državljanov glede dostopa do informacij o vladnih proračunskih sredstvih in izdatkih; |
T. |
ker so notranji informatorji bistvenega pomena za razkrivanje korupcije, goljufij, slabega upravljanja in zlorab človekovih pravic, čeprav se s tem izpostavijo velikemu tveganju, in ker lahko nezadostna zaščita pred povračilnimi ukrepi, nadzor nad informacijami, zakonodaja o obrekovanju in žaljivih obdolžitvah ter neustrezne preiskave trditev notranjih informatorjev ljudi odvrnejo od tega, da povedo resnico, in pogosto ogrozijo njihovo osebno varnost in varnost njihovih družin; ker je naloga EU, da jih zaščiti, zlasti s čim boljšo uporabo svojih instrumentov sodelovanja, predvsem evropskega instrumenta za demokracijo in človekove pravice (EIDHR); |
U. |
ker izredne razmere in pritekajoča pomoč ponujajo priložnosti za korupcijo zaradi narave dejavnosti ter kompleksnosti ukrepov in njihovih izvajalcev in ker te okoliščine omogočajo podkupovanje, oviranje, izsiljevanje, s katerim se soočajo uslužbenci agencij, ki ponujajo pomoč, neprimerno ravnanje uslužbencev teh agencij, goljufije, ponarejanje poslovnih knjig, preusmerjanje prejete pomoči ter izkoriščanje ljudi, ki potrebujejo pomoč, in spodbujajo vsesplošno obupanost nad vsemi javnimi institucijami; ker je preusmerjanje humanitarne pomoči resna kršitev mednarodnega humanitarnega prava; |
V. |
ker je 25 % vseh preiskav Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) zadevalo evropsko zunanjo pomoč za tretje države, zahvaljujoč tem preiskavam (12) pa je bilo izterjanih 17,5 milijona EUR; |
W. |
ker bi se pomoč EU za države v razvoju brez sistemov nadzora in ravnotežja v državah prejemnicah in temeljitega neodvisnega spremljanja sistema integritete za porabo sredstev lahko tratila; |
X. |
ker so bile evropske javne banke, bodisi kot institucije EU (EIB) bodisi kot institucije, katerih delničarji so večinoma države članice EU (EBRD), pri svojih dejavnostih zunaj Evropske unije domnevno udeležene v korupcijskih škandalih; |
Y. |
ker bi morali ponudniki pomoči in mednarodne finančne institucije, kot sta Svetovna banka in Mednarodni denarni sklad (MDS), sprožiti resnične reforme vodenja v državah dolžnicah, in prispevati k uspešnemu boju proti korupciji, tudi z ocenjevanjem in obvladovanjem dokazanih tveganj korupcije in poslabšanja položaja človekovih pravic v povezavi s številnimi ukrepi, uvedenimi v sklopu programov strukturnega prilagajanja, kot je privatizacija podjetij in virov v državni lasti; |
Z. |
ker je trgovina z ljudmi močno odvisna od kompleksnih koruptivnih mrež, ki segajo v vse veje oblasti, javno upravo, organe za kazenski pregon in zasebni sektor v matičnih, tranzitnih in ciljnih državah žrtev, in ker korupcija med pripadniki policije in pravosodnih organov, pa tudi v postopkih aretacije in sodnega pregona prekupčevalcev ter zagotavljanja pravne pomoči in zaščite za priče žrtvam slabi ukrepe za boj proti trgovini z ljudmi; |
AA. |
ker korupcija in neprimerno ravnanje oboroženih sil, obrambnega sektorja, pravosodnih organov in mirovnih sil resno ogrožata življenja, telesno celovitost, varnost, svobodo in pravice državljanov v državah v razvoju in ker je raven korupcije v obrambnem sektorju in pri javnem naročanju v te namene še vedno nesprejemljivo visoka, saj je ta sektor še posebej zaščiten zaradi tajnosti v imenu nacionalne varnosti; ker je treba pozorno spremljati javno naročanje na področju varnostne opreme; |
AB. |
ker so javni in zasebni akterji v zadnjih dvajsetih letih vse pogosteje sodelovali z zasebnimi vojaškimi in varnostnimi službami in ker so slednje zaradi narave dejavnosti še posebej izpostavljene korupciji in so bile že obtožene hudih kršitev človekovih pravic, čeprav njihovo področje delovanja ni strogo urejeno in niso odgovorne javnosti v takšni meri, kot se po navadi zahteva od oboroženih sil; |
AC. |
ker raven izvrševanja, uporabe in učinkovitosti mehanizmov za vzajemno pravno pomoč in izterjavo iz poglavij IV (mednarodno sodelovanje) in V (izterjava) UNCAC v državah pogodbenicah ostaja nizka in ker te države še niso izpolnile vseh svojih obveznosti iz omenjenih poglavij, kar zadeva mednarodno sodelovanje, še zlasti pa ne obveznosti v zvezi z vzajemno pravno pomočjo iz člena 46 UNCAC; |
AD. |
ker neustrezno urejena in nepregledna svetovna trgovina s konvencionalnim orožjem in strelivom podžiga konflikte, korupcijo, revščino, kršenje človekovih pravic in nekaznovanost; |
AE. |
ker do najhujše korupcije v državah v razvoju večinoma prihaja z vednostjo ali celo s pomočjo nekaterih poslovnežev, pravnikov, finančnih institucij in javnih uradnikov v razvitih državah, tudi državah članicah EU, in ker te institucije in družbe ob očitnem kršenju predpisov o pranju denarja na ravni EU in mednarodni ravni ponujajo kanale za pranje dobičkov, ustvarjenih s korupcijo v državah v razvoju in razvitih državah, ustvarjanje nepreglednih struktur in skrivanje sredstev v jurisdikcijah, kjer velja davčna tajnost; |
AF. |
ker pristop k protikorupcijskim politikam, ki temelji na človekovih pravicah, krepi splošno zavest, da korupcija poleg javnih sredstev škoduje tudi pravicam državljanov kot posameznikov in priložnostim, ki jih imajo; ker bo tesna povezava med mednarodnimi gibanji proti korupciji in za človekove pravice prispevala k ozaveščanju javnosti in zahtevam za odprtost, odgovornost in pravičnost in ker povezava med korupcijo in človekovimi pravicami ustvarja nove priložnosti za ukrepanje, zlasti tam, kjer se je mogoče s korupcijo soočiti z obstoječimi nacionalnimi, regionalnimi in mednarodnimi mehanizmi za spremljanje spoštovanja človekovih pravic; |
Skladnost notranjih in zunanjih politik
1. |
meni, da bo lahko EU postala verodostojna in vplivna voditeljica v boju proti korupciji samo pod pogojem, če bo ustrezno rešila vprašanja organiziranega kriminala, korupcije in pranja denarja v okviru lastnih meja; v zvezi s tem pozdravlja poročilo o boju proti korupciji v EU, ki ga bo objavila Komisija; upa, da bo Komisija s tem, ko bo opredelila področja v državah članicah, kjer obstaja nevarnost korupcije, okrepila prizadevanja za boj proti korupciji, omogočila izmenjavo praktičnih zgledov, opredelila gibanja v EU ter spodbudila vzajemno učenje in večjo skladnost z obveznostmi na ravni EU in mednarodne skupnosti; poziva Komisijo, naj predloži politične pobude EU na področju boja proti korupciji, kot je akcijski načrt EU proti korupciji; |
2. |
v zvezi s tem pozdravlja ponovno pogajanje o direktivi o obdavčevanju dohodka od prihrankov, da bi učinkovito odpravili bančno tajnost; meni, da je boljša ureditev in večja preglednost registrov podjetij in skladov v vseh državah članicah EU nujni pogoj za boj proti korupciji, tako v EU kot v tretjih državah; meni, da bi morala EU predpisati obvezno registracijo vseh pravnih struktur in njihovih dejanskih lastnikov in da bi morali biti ti podatki brezplačno objavljeni v spletu, z elektronskimi oznakami in v obliki, ki omogoča iskanje; |
3. |
meni, da bi se morala EU zgledovati po Združenih državah in aktu o odgovornosti pravne države za Sergeja Magnickega iz leta 2012 ter sprejeti podobno zakonodajo na ravni EU, kot simboličen operativni okvir, ki vzpostavlja povezavo med korupcijo in kršenjem človekovih pravic; zato poziva Svet, naj sprejme sklep o oblikovanju skupnega seznama EU z imeni uradnikov, vpletenih v smrt Sergeja Magnickega, poznejše prikrivanje v pravosodnem postopku in nadaljnje vztrajno nadlegovanje njegove družine; dodaja, da bi moral ta sklep Sveta določiti tudi ciljno usmerjene ukrepe za sporne uradnike, na primer prepoved izdajanja vizumov na ravni EU in zamrznitev vseh finančnih sredstev, ki jih imajo sami ali njihove ožje družine v Evropski uniji; poziva Komisijo, naj pripravi akcijski načrt za vzpostavitev mehanizma za oblikovanje seznama uradnikov iz tretjih držav (vključno s policisti, tožilci in sodniki), vpletenih v hude kršitve človekovih pravic in pravosodne manipulacije na račun notranjih informatorjev, novinarjev, ki poročajo o korupciji, in zagovornikov človekovih pravic, ter za uvedbo podobnih ciljno usmerjenih ukrepov zoper te uradnike; poudarja, da je treba merila za vključitev na seznam utemeljiti na dobro dokumentiranih, usklajenih in neodvisnih virih in prepričljivih dokazih, kar bo omogočilo odpravo krivic, ki so jih utrpele žrtve; |
Odgovornost in preglednost zunanje pomoči in javnih proračunov
4. |
v celoti podpira zavezo EU, da bo prevzela koncept demokratičnega lastništva, tj. učinkovite in polne udeležbe ljudi pri načrtovanju, izvajanju in spremljanju razvojnih strategij in politik donatorjev in partnerskih vlad, ter ga vključila v vse svoje razvojne politike; meni, da takšna politika spodbuja udeležbo tistih, ki imajo od programa koristi, in tako prispeva k boljšemu spremljanju in odgovornosti v boju proti korupciji; poziva Komisijo in države članice, naj v svojih programih razvojne pomoči uporabljajo načelo pogojenosti s spoštovanjem mednarodnih standardov na področju korupcije in v pogodbe o oddaji javnega naročila uvedejo protikorupcijsko klavzulo, kot priporoča OECD; zahteva, naj se Komisija še naprej zavzema za čim večjo preglednost pomoči s podatki v digitalni, strojno berljivi obliki, skladnimi z enotnimi standardi, s čimer bo omogočila primerljivost z drugimi donatorji, še zlasti pa v skladu s potrebami vlad prejemnic; |
5. |
poudarja, da je treba za zagotovitev, da bodo mehanizmi kombiniranja povečali učinkovitost financiranja razvoja, pregledati upravljanje teh instrumentov, s čimer bi povečali preglednost meril za izbor projektov ter odgovornost do celotne družbe; opozarja, da bi lahko določitev kritičnega števila minimalnih zahtev glede izbora, spremljanja in ocenjevanja projektov zagotovila primerljivost in skladnost informacij o učinkovitosti dejavnosti; poudarja, da bi bilo treba sistematično poročati o napredku in razvojnem učinku projektov, da bi utemeljili uporabo sredstev pomoči v okviru mehanizmov kombiniranja, ne le za donatorje in udeležene evropske finančne institucije, ampak tudi za splošno javnost; |
6. |
meni, da bi morala Komisija v postopkih javnih naročil za izvajanje projektov, ki jih financira EU, zahtevati najvišjo raven integritete, zlasti s spodbujanjem boljše dostopnosti javnih razpisov za lokalne organizacije; poudarja, da pristop k javnemu naročanju z vidika človekovih pravic prinaša koristi zaradi udeležbe širšega nabora akterjev, namreč tistih, na katere vpliva postopek zbiranja ponudb (združenja lastnikov zemljišč, prikrajšane skupine); meni, da pristop k javnemu naročanju z vidika človekovih pravic tudi spodbuja oblasti, da prikrajšanim skupinam olajšajo sodelovanje v postopkih javnih naročil in razširijo merila, na podlagi katerih se ocenjujejo podjetja; opominja, da je treba nujno spremljati rezultate projektov v sodelovanju s civilno družbo in zahtevati odgovornost lokalnih oblasti, sicer ne bo mogoče ugotoviti, ali se sredstva EU uporabljajo ustrezno; poziva Komisijo, naj ne dodeljuje projektov izvajalcem, katerih dejanski lastniki niso znani oziroma imajo takšno pravno strukturo, ki jim omogoča preprosto določanje ugodnih transfernih cen; |
7. |
poziva EU, naj izboljša preglednost, tako da podpre vzpostavitev globalnega sistema za spremljanje zavez glede pomoči, s katerim bi lahko zagotovili, da bodo države donatorice izpolnile svoje obljube glede pomoči in prevzele odgovornost za projekte, institucije ali skupine, ki jih podpirajo; |
8. |
prav tako opominja, da je treba pri izvajanju projektov, ki jih financira EU, preprečiti koruptivne metode, kot so, med drugim, napihovanje stroškov projekta, plačila za fiktivne projekte in delavce, neprimerna in koruptivna uporaba gospodarskih in/ali industrijskih kompenzacij, kraja državnih sredstev, napihnjeni potni stroški in podkupnine; zato vztraja, da je treba spremljati celotno verigo financiranja EU, vključno z oblikovanjem politik in predpisov, načrtovanjem in pripravo proračuna, financiranjem, javnofinančnimi transferji, upravljanjem in razvojem programov, javnimi razpisi in javnimi naročili, gradnjo, delovanjem, vzdrževanjem in plačilom storitev; |
9. |
predlaga, naj Komisija objavi mehanizme poročanja urada OLAF o zlorabi sredstev EU med sodelujočimi na javnih razpisih in upravičenci do pomoči EU ter oblikuje politične smernice za obravnavo informacij, ki jih posredujejo prijavitelji nepravilnosti, glede zlorab v tretjih državah, kar bo omogočilo ustrezne nadaljnje ukrepe, povratne informacije in zaščito pred povračilnimi ukrepi, pri čemer je treba posebno pozornost nameniti položaju najbolj ranljivih slojev prebivalstva, zlasti žensk, v številnih državah v razvoju, saj so še posebno pogosto tarča korupcije in sodelujejo pri njenem razkrivanju, so pa tudi bolj ranljive in stigmatizirane, kadar sodelujejo pri tem; |
10. |
poudarja, da mora EU nameniti več pozornosti uveljavljanju pravice do udeležbe ter pravice do dostopa do informacij in mehanizmov za javno odgovornost, kot so odprti podatki, kot osrednjih načel demokracije v vseh oblikah dialoga s tretjimi državami, med drugim v dvostranskih odnosih in na najvišji ravni; poudarja, da je v zvezi s tem bistvena svoboda tiska in medijev, tako spletnih kot nespletnih; predlaga, naj EU v tretjih državah financira projekte za uveljavljanje omenjenih načel, zlasti v državah, kjer poteka demokratizacija, pri tem pa poskrbi za vključevanje vprašanja enakosti spolov in zagotovi, da ta proces vključuje civilno družbo in zlasti zagovornike človekovih pravic, sindikalne organizacije, ženske in najbolj ranljive skupine prebivalstva ter pomaga pri oblikovanju zakonodaje za učinkovito zaščito prijaviteljev nepravilnosti; |
11. |
v zvezi s tem ugotavlja, da mora biti EU pri tem zgled; vztraja, da bi morale EU in njene države članice dejavno sodelovati v mednarodnih pobudah za večjo proračunsko preglednost, kot so partnerstvo za odprto vlado, pobuda za odprt proračun in mednarodna pobuda za preglednost pomoči, da bi spodbudile takšno zavezanost partnerskih držav, kot jo zahtevajo mednarodni standardi človekovih pravic; |
12. |
poziva Komisijo, naj predlaga razširitev definicije zagovornikov človekovih pravic v smernicah EU za zagovornike človekovih pravic, tako da bo vključevala borce proti korupciji, raziskovalne novinarje in zlasti notranje informatorje; |
13. |
poudarja, da bi morala EU kot največja svetovna donatorka spremljati in razvijati nedavne primere pogojevanja zunanje pomoči EU s proračunskimi reformami za večjo preglednost, dostop do podatkov in participativne procese ter usklajevanja vodilnih načel v zvezi s tem z drugimi donatorji; meni, da bi morala EU s pristopom na podlagi spodbud opredeliti jasne in javne primerjalne standarde in merila, da bi vlade prejemnice odprle svoje proračunske postopke ter v svoja prizadevanja z usposabljanjem ali tehnično pomočjo vključile elemente preglednosti ter udeležbe in nadzora javnosti; poziva EU, naj spodbuja in podpre nastanek takšnega okolja, ki bo nadzornim organom v državah v razvoju (med drugim parlamentom, računskim sodiščem, organizacijam civilne družbe in medijem) omogočalo opravljanje osrednjih dejavnosti in s tem boj proti korupciji; |
14. |
po drugi strani poudarja, da bi morala EU uporabiti okvir naprednega partnerstva s tretjimi državami, da bi tiste režime, v katerih je prisotna razširjena korupcija, učinkovito prisilila v sprejetje reform za izvajanje omenjenih načel; meni, da bi morali biti politični dialog, pritiski in sodelovanje EU, kar zadeva potrebo po reformah, vidni in pregledni, ter bi morali vključevati ustrezne in ambiciozne mehanizme spremljanja; meni, da bi morala EU javno obsoditi sprejetje zakonov, ki omejujejo svobodo medijev in dejavnosti civilne družbe kot temeljnih kamnov odgovornosti, in oblikovati strategije za prilagoditev odnosov s temi državami, da bi na očiten način spodbudila reforme; poudarja, da morajo biti klavzule o človekovih pravicah jasno opredeljene in upoštevane v sporazumih s tretjimi državami, saj bi se tako omogočila prekinitev partnerskega sporazuma v primeru resnih kršitev človekovih pravic; |
15. |
se zavzema za povečanje preglednosti odločanja o naložbah evropskih javnih sredstev zlasti v projekte EIB in EBRD, ki bi lahko negativno vplivale na človekove pravice; poziva EIB in EBRD, naj okrepita svojo politiko na področju boja proti goljufijam in korupciji, da bi zagotovili popolno preglednost naložb zunaj Evropske unije; poudarja, da morata EIB in EBRD potrditi svojo voljo za izogibanje tveganim naložbam, zlasti prek finančnih posrednikov, sprejeti pristop, ki temelji na tveganju, in izboljšane ocene učinka projektov, ki jih podpirata, na človekove pravice, poleg tega pa opravljati skrben pregled poslovanja vseh svojih strank, ki morajo spoštovati človekove pravice in dokazati neoporečnost; meni, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti zagotavljanju sodelovanja javnosti ter predhodnega in prostovoljnega posvetovanja s prizadetimi skupnostmi po predhodni seznanitvi na vseh stopnjah načrtovanja, izvajanja, spremljanja in ocenjevanja financiranih projektov; poziva države članice in Komisijo, naj svoj vpliv izključne članice EIB in ene od večjih delničark EBRD uporabijo za spodbujanje pomembnih reform teh institucij, ki bodo omogočile večji demokratični nadzor nad njunimi odločitvami in odgovornost; |
16. |
meni, da bi morale mednarodne finančne institucije, kot sta Mednarodni denarni sklad in Skupina svetovne banke, pri ukrepih, ki jih predlagajo za države dolžnice v sklopu programov strukturnega prilagajanja, poleg ocene vpliva teh ukrepov na človekove pravice opraviti tudi oceno tveganja korupcije; meni, da bi morali programi strukturnega prilagajanja vključevati reforme za izboljšanje upravljanja in preglednosti; vztraja, da bi bilo treba izvajanje programov spremljati z viri podprtimi in neodvisnimi sistemi ter izvajati pogoste revizije in inšpekcije; dodaja, da bi bilo treba posebno pozornost posvetiti prilaščanju zemljišč, prisilnim izgonom, javnim naročilom v obrambnem sektorju, ločenim proračunom za obrambo ter financiranju vojaških in paravojaških dejavnosti v državah dolžnicah; poziva države članice, naj uporabijo svoj vpliv kot članice Mednarodnega denarnega sklada in Svetovne banke, da v pogajanjih o programih strukturnega prilagajanja in drugih programih financiranja omogočijo večjo preglednost in mehanizme udeležbe ter spodbudijo večji demokratični nadzor nad njunimi odločitvami in odgovornost; |
17. |
poziva bilateralne in multilateralne finančne institucije, vključno s Skupino svetovne banke, Mednarodnim denarnim skladom, regionalnimi razvojnimi bankami, agencijami za izvozne kredite in zasebnimi bankami, naj od podjetij v ekstraktivni industriji in vlad zahtevajo, da spoštujejo zahteve za objavljanje plačil in/ali standarde pobude za preglednost v ekstraktivni industriji (EITI) glede preglednosti plačil, kot pogoj za vso projektno pomoč; |
18. |
pozdravlja protikorupcijski akcijski načrt, ki ga je pripravila skupina G-20 v Seulu, in meni, da bi bilo treba ohraniti ustvarjen zagon, da bi zagotovili usklajena mednarodna prizadevanja za boj proti korupciji na ključnih področjih; |
Korupcija in razvojna politika
19. |
poudarja, da majhna korupcija nesorazmerno vpliva na najrevnejše ljudi v državah v razvoju, ki so močno odvisni od javnih storitev, vključno s tako imenovano tiho korupcijo, ko javni uradniki ne zagotovijo storitev ali rezultatov, za katere je plačala vlada (kot v primerih odsotnosti učiteljev v javnih šolah ali zdravnikov v zdravstvenih domovih); |
20. |
poudarja, da korupcija ustvarja ovire za neposredne tuje naložbe in zunanjim akterjem preprečuje, da bi vzpostavili gospodarsko sodelovanje z državami v razvoju; |
21. |
verjame, da je boj proti korupciji, vključno z davčnimi oazami, davčnimi utajami in nezakonitim begom kapitala, del širših prizadevanj za spodbujanje dobrega upravljanja, kar je ena izmed prednostnih nalog za povečanje učinka razvojne politike EU v agendi za spremembe (COM(2011)0637); vztraja, da je treba v celoti in nemudoma začeti izvajati konvencijo ZN proti korupciji; |
22. |
poudarja, da bi morala biti vsa prizadevanja za boj proti korupciji povezana s podpiranjem programov, namenjenih preprečevanju korupcije s kampanjami izobraževanja in ozaveščanja; |
23. |
opozarja na zaveze, sprejete s partnerstvom za učinkovito razvojno sodelovanje iz Busana, ter poziva EU in njene države članice, naj jih izvedejo, da bi okrepile skupna prizadevanja za boj proti korupciji in nezakonitim denarnim tokovom; |
24. |
meni, da je za boj proti korupciji in njeno odpravo bistveno zagotoviti skladnost razvojnih politik; prav tako poudarja, da je treba v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje in Evropskega razvojnega sklada povečati pomoč na področju javnofinančnega upravljanja in ukrepov proti davčnim goljufijam; |
Izboljšave sodne oblasti držav članic
25. |
poziva države članice, naj po potrebi spremenijo kazensko zakonodajo, da bodo vzpostavile sodno pristojnost za posameznike vseh narodnosti, ki so bili najdeni na njihovem ozemlju in so zagrešili dejanje podkupovanja ali poneverbe javnih sredstev, ne glede na to, kje je bil zločin storjen, če je le bila premoženjska korist, pridobljena s temi kaznivimi dejanji, odkrita v zadevni državi članici, če je bil denar tam opran oziroma če ima oseba tesne vezi z državo članico v smislu državljanstva, prebivališča ali dejanskega lastništva podjetja s sedežem ali podružnico v tej državi članici; |
26. |
vendar poudarja, da bi se morale države članice previdno odločati v zvezi z zagotavljanjem informacij tretjim državam o posameznikih, obtoženih korupcije, poneverjanja ali utaje davkov, da ne bi s kaznivim dejanjem nepravično povezale zagovornikov človekovih pravic, kot se je zgodilo v primeru Alesa Bjaljackega; |
27. |
meni, da zakoni o obrekovanju in žaljivi obdolžitvi lahko odvračajo ljudi od poročanja o korupciji v tretjih državah; zato poziva vse države članice, naj bodo za zgled in naj v svojih pravnih sistemih odpravijo kazni v zakonih o obrekovanju in razžalitvi vsaj v primerih, ko gre za domnevni organizirani kriminal, korupcijo in pranje denarja v državah članicah ali tujini; |
28. |
poziva države članice v skladu s priporočili UNCAC, naj sprejmejo zakonodajne in druge ukrepe, da se nezakonita obogatitev, to je znatno povečanje premoženja javnega uslužbenca, ki ga ta ne more razumno obrazložiti glede na svoje zakonite dohodke, opredeli kot kaznivo dejanje, če je storjeno namerno; |
Gradnja zmogljivosti institucij za boj proti korupciji
29. |
pozdravlja izjavo iz Džakarte o načelih za protikorupcijske agencije iz novembra 2012; spodbuja EU in države članice, naj naredijo korak naprej in na mednarodni ravni ustvarijo zagon za večjo učinkovitost protikorupcijskih institucij v mnogih državah v razvoju, saj so neučinkovite zaradi svoje institucionalne ureditve, prevelike funkcionalne odvisnosti od izvršilne oblasti, premajhne politične podpore, virov financiranja, pravil za izbor in imenovanje uradnikov ter svojih izvršilnih pristojnosti; |
30. |
poziva EU in države članice, naj se zavzamejo za mednarodne standarde za neodvisnost in učinkovitost protikorupcijskih organov, ki bodo oblikovani na medvladni ravni, sprejela jih bo generalna skupščina ZN in bodo po širokem področju uporabe enakovredni pariškim načelom za nacionalne institucije za človekove pravice; poudarja, da bi bilo treba ta načela uporabiti kot primerjalna merila za odgovornost pri ocenah uspešnosti s strokovnimi medsebojnimi pregledi; |
31. |
poziva Komisijo, naj utrdi sodelovanje z drugimi donatorji in Mednarodno organizacijo vrhovnih revizijskih institucij, da bi v državah prejemnicah pomoči razvili zmogljivosti vrhovnih revizijskih institucij z namenom izvajanja mednarodnih standardov za vrhovne revizijske institucije v državah v razvoju; |
32. |
poziva EU in njene države članice, naj podprejo ustanovitev mednarodne protikorupcijske komisije z mednarodno pogodbo ali s protokolom k UNCAC, saj bi tako dobili mednarodni organ kriminalistov z enakimi pristojnostmi za preiskovanje in sodni pregon korupcije na ozemlju držav podpisnic, ko jih imajo državni organi za kazenski in sodni pregon, in s pooblastilom, da vložijo obtožnico proti posameznikom na državnih kazenskih sodiščih; |
33. |
poziva države članice EU, naj podprejo imenovanje posebnega poročevalca ZN o finančnem kriminalu, korupciji in človekovih pravicah z obsežnim mandatom, ki vključuje oblikovanje ciljno usmerjenega načrta in redno ocenjevanje protikorupcijskih ukrepov, ki so jih sprejele države; poziva tiste države članice, ki so podpisale Kazenskopravno konvencijo o korupciji, ki jo je pripravil Svet Evrope in katere podpisovanje se je začelo 27. januarja 1999, vendar je niso ratificirale, naj to storijo čim prej; |
Družbena odgovornost gospodarskih družb
34. |
opozarja, da obstaja priročnik, ki temelji na Konvenciji Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o boju proti podkupovanju tujih javnih uslužbencev v mednarodnem poslovanju, ki podjetjem omogoča, da sprejemajo učinkovite ukrepe za notranji nadzor, etiko in skladnost, da se tako prepreči in odkrije čezmejna korupcija; |
35. |
poziva vsa podjetja EU, naj izpolnijo svojo odgovornost v zvezi s spoštovanjem človekovih pravic v skladu z vodilnimi načeli ZN; pozdravlja pripravljenost Komisije za oblikovanje smernic o človekovih pravicah za mala in srednja podjetja; poziva države članice EU, naj pripravijo nacionalne načrte za izvajanje vodilnih načel ZN, in še naprej vztraja, da morajo tudi države partnerice upoštevati mednarodno priznane standarde o družbeni odgovornosti gospodarskih družb, kot so smernice OECD za večnacionalna podjetja in tristranska deklaracija Mednarodne organizacije dela o načelih glede večnacionalnih podjetjih in socialne politike; |
36. |
poziva k razvoju učinkovitejših standardov preglednosti in odgovornosti za tehnološka podjetja EU v zvezi z izvozom tehnologij, ki jih je možno uporabiti za kršenje človekovih pravic, pomoč pri korupciji ali delovanje proti varnostnim interesom EU; |
37. |
ugotavlja, da večina pobud za izboljšanje ravnanja gospodarskih družb v tretjih državah, zlasti na konfliktnih območjih, kot so globalni dogovor ZN in smernice ZN o podjetništvu in človekovih pravicah, ni poenotenih in ne opredeljuje ustreznega izvajanja smernic, temveč se zanaša na to, da jih bodo podjetja spoštovala prostovoljno; poziva EU, naj prevzame vodilno vlogo v mednarodnih prizadevanjih za oblikovanje normativnih standardov, vsaj na območju jurisdikcije EU, pri tem pa se osredotoči na odgovornost direktorjev nadnacionalnih družb in mehanizme pravnih sredstev za žrtve; |
38. |
poziva Komisijo, naj predlaga zakonodajo, ki bo od podjetij EU zahtevala, da s svojimi nakupi ne podpirajo oseb, odgovornih za korupcijo, konflikte in hude kršitve človekovih pravic, in sicer tako, da bodo izvajala preglede in revizije svojih dobavnih verig surovin in objavljala ugotovitve; meni, da bi obvezna potrebna skrbnost podjetij EU v skladu s smernicami OECD omogočila razvoj evropskih podjetij in zagotovila večjo skladnost človekovih pravic in razvojnih politik EU, zlasti na območjih, ki jih pestijo konflikti; |
39. |
opozarja na potrebo, da EU in države članice sprejmejo prilagojene ukrepe, tudi na področju kazenskega prava, za nadzor in tudi kaznovanje podjetij s sedežem na svojem ozemlju, ki sodelujejo pri korupciji v tretjih državah; poziva Komisijo, naj oblikuje javni seznam s podjetji, katerim so bile dokazane koruptivne dejavnosti oziroma katerih zaposleni so bili obtoženi zaradi koruptivnih dejavnosti v državah članicah ali tretjih državah; meni, da bi uvrstitev na ta seznam morala pomeniti, da ta podjetja v primeru obsodbe ne smejo sodelovati v postopkih javnega naročanja ali prejemati sredstev EU v državah članicah EU ali tretjih državah, razen če jih sodišče s pravnomočno sodbo ne oprosti; poudarja, da lahko uvrstitev na „črno listo“ učinkovito odvrača podjetja od udeležbe v koruptivnih dejavnostih in je dobra spodbuda zanje, da izboljšajo in utrdijo interne postopke za integriteto; |
40. |
pozdravlja sporazum med Evropskim parlamentom in Svetom, ki od podjetij v ekstraktivnem sektorju in sektorju izkoriščanja prvotnih gozdov zahteva, da razkrijejo plačila vladam, razčlenjena po posameznih državah in posameznih projektih; poziva vlade vseh partnerskih držav, naj od nadnacionalnih podjetij, ki so registrirana ali kotirajo na finančnih trgih v njihovi jurisdikciji, zahtevajo enakovredno razkritje plačil; poziva EU, naj se v odnosih s partnerskimi državami zavzema za standarde poročanja; meni, da mora Komisija pri prihodnji reviziji zadevne zakonodaje obravnavati razširitev obsega poročanja po posameznih državah, da bi vključila nadnacionalna podjetja iz vseh sektorjev in sporočanje več informacij, npr. o prodaji, sredstvih, zaposlenih, dobičku in davkih; |
Operacije za mir in stabilnost
41. |
poudarja, da korupcija pogosto spodbuja kazniva dejanja ter prispeva h konfliktom in nestabilnosti, ter meni, da bi moral imeti boj proti korupciji večjo težo pri prizadevanjih EU za preprečevanje konfliktov in pri njenih ukrepih za obravnavanje nestabilnih razmer; |
42. |
opozarja, da imajo visoki standardi integritete za mirovne sile ZN in Afriške unije, zlasti v sklopu mirovne pomoči za Afriko, odločilno vlogo; podpira zahteve za reformo ukrepov ZN za integriteto, saj je treba vse preiskave kršitev uradnikov – tudi preiskave na terenu – združiti pod pristojnost enega samega internega nadzornega organa; zato poziva ZN, naj ukrepajo in žrtvam mirovnih sil omogočijo sredstva za popravo krivic ter izboljšajo mehanizme poročanja in zaščito notranjih informatorjev; |
43. |
poudarja, da je treba oblikovati in posodobiti splošna pravila vedenja in kodeks ravnanja za misije skupne varnostne in obrambne politike EU, da bodo usklajena s prizadevanji proti korupciji tako v okviru misij kot na območjih, kjer te delujejo; poziva EU in njene države članice, naj zagotovijo, da bodo imele žrtve evropskih uslužbencev v mirovnih misijah in misijah za pravno državo na voljo učinkovita sredstva za popravo krivic; poziva Svet, naj uvede varne in ustrezne mehanizme poročanja ter učinkovito zaščito notranjih informatorjev; poudarja, da morajo ti mehanizmi upoštevati vidik spola; |
44. |
pozdravlja pobude, kot sta dokument iz Montreuxa in mednarodni kodeks ravnanja za zasebne varnostne službe (ICoC); pozdravlja dejstvo, da je Evropska unija nedavno podprla dokument iz Montreuxa, da ga je sprejelo tudi veliko držav članic EU in da njihovo število še narašča; vendar poudarja, da je treba uveljavljena načela tudi bolj spoštovati; poziva vse države članice EU, naj izpopolnijo svoje zakone in predpise v skladu s standardi, ki jih postavlja dokument iz Montreuxa, in priporoča, naj tako države članice kot EU sklepajo pogodbe samo s tistimi zasebnimi vojaškimi in varnostnimi službami, ki spoštujejo načela te pobude; poziva EU in njene države članice, naj se zavzamejo za uvedbo nadzornega mehanizma ICoC, organa za zagotavljanje skladnosti, ki bo obravnaval pritožbe in izrekal odvračalne kazni (vključitev dodatnih omejitev v pogodbe, uradna opozorila, finančne kazni in začasna ali stalna odstranitev zasebne vojaške ali varnostne službe iz sistema ICoC), s čimer bo zagotavljal skladnost s standardi ICoC in zahteval odgovornost teh služb za obveznosti, ki so jih sprejele v okviru ICoC; |
45. |
zahteva, da EU in države članice podprejo vzpostavljanje mednarodnega okvira za ureditev dejavnosti zasebnih vojaških in varnostnih služb, ki bo ustvaril enake konkurenčne pogoje, da bodo imele države gostiteljice pristojnost za ureditev delovanja teh služb, države naročnice pa bodo lahko uporabile svoja pooblastila za zaščito človekovih pravic in preprečevanje korupcije; poudarja, da mora ta okvir predvideti odvračalne kazni za kršitve, odgovornost za kršilce in učinkovita pravna sredstva za žrtve, pa tudi sistem licenc in spremljanja, po katerem bodo morale vse zasebne vojaške in varnostne službe omogočiti neodvisne revizije in sodelovati v obveznem usposabljanju vseh uslužbencev o človekovih pravicah; |
Mednarodno sodelovanje in pomoč
46. |
priporoča, naj države članice izboljšajo izvajanje poglavij IV (mednarodno sodelovanje) in V (izterjava) UNCAC, zlasti zagotovijo večjo učinkovitost vzajemne pravne pomoči na zahtevo tretjih držav, predvsem z razlaganjem domače zakonodaje na način, ki bo olajšal zahtevano pomoč, in z ločitvijo zaplembe in obsodbe v državi prosilki za namene vzajemne pravne pomoči ter dodelitvijo človeških in finančnih virov svojemu sodstvu, da bo lahko pravilno in hitro obravnavalo zadeve; poziva EU, naj temu pomembnemu vprašanju za tretje države, ki so v procesu demokratizacije, namenijo posebno pozornost, in sicer z odpravo pravnih ovir in nepripravljenosti finančnih središč v EU za sodelovanje, saj imajo ta pogosto neodzivne in neučinkovite sisteme vzajemne pravne pomoči; |
47. |
meni, da bi morala standardna določba o človekovih pravicah, ki jo vsebujejo vsi sporazumi s tretjimi državami, vključevati tudi zavezo glede varstva in spodbujanja dobrega upravljanja; |
48. |
spodbuja Komisijo, naj pri naslednji reviziji sporazuma iz Cotonouja predlaga, da se upoštevanje dobrega upravljanja vključi kot bistveni element sporazuma, in razširi področje uporabe opredelitve korupcije, da bo omogočala kaznovanje kršitev določbe o dobrem upravljanju v vseh resnih okoliščinah, ne le v povezavi z gospodarskimi in sektorskimi politikami ter programi, pri katerih sodeluje Evropska unija kot pomembna partnerica v smislu finančne podpore; |
49. |
pozdravlja odločitev delovnih skupin EU-Egipt in EU-Tunizija za dokončanje načrta za vračanje nezakonito pridobljenega premoženja, ki je še vedno zamrznjeno v številnih tretjih državah; poziva EU in njene države članice, naj v celoti pristopijo k obstoječim mednarodnim standardom, ki vodijo izterjavo, kot je poglavje V UNCAC, akcijski načrt za vračanje premoženja, kot ga je razvila skupina G-8 z arabskimi državami v tranziciji v okviru deauvillskega partnerstva, in nov zakonodajni okvir Sveta z dne 26. novembra 2012; meni, da bodo določbe o izterjavi sredstev podprle prizadevanja držav za odpravo najhujših posledic korupcije, ter poziva EU in države članice, naj okrepijo svoja prizadevanja za pospešitev vrnitve sredstev, ki so si jih prejšnji režimi nezakonito prisvojili, prebivalcem držav arabske pomladi; poudarja pomen pristopa z vidika človekovih pravic k obravnavanju vračanja premoženja in državnega dolga držav, ki so se rešile režimov, v katerih je prisotna razširjena korupcija; podpira pobude za revizijo zunanjega in notranjega državnega dolga, namenjeno odkrivanju korupcije in njenega vpliva na človekove pravice; poziva države članice, naj podprejo pobude za revizijo dolga; |
50. |
poziva EU in države članice, naj zagotovijo pravno in tehnično pomoč državam v razvoju, ki želijo izterjati ukradeno premoženje (ali premoženje, ki je bilo nezakonito pridobljeno v diktaturah) na ozemlju Evropske unije; |
51. |
poudarja, da predstavlja korupcija na področju trgovine z orožjem velik delež korupcije pri mednarodnih transakcijah; pozdravlja pogodbo o trgovini z orožjem, ki jo je 2. aprila 2013 sprejela generalna skupščina ZN in določa skupne zavezujoče standarde in merila za ocenjevanje mednarodne trgovine z orožjem; pozdravlja zavezanost držav članic k čim prejšnjemu podpisu pogodbe o trgovini z orožjem in jih poziva, naj prav tako prevzamejo vodilno vlogo pri prizadevanjih ZN za hitro ratifikacijo in izvajanje mednarodnega sporazuma o trgovini z orožjem v vseh državah članicah ZN; spodbuja EU, naj zagotovi večji nadzor nad izvozom evropskih podjetij, ki proizvajajo orožje, in se spopada z nepreglednostjo trgovine z orožjem, zlasti ko so uporabljeni posredniki oziroma gospodarske in/ali industrijske kompenzacije, v skladu s skupnim stališčem Sveta 2008/944/CFSP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme; |
o
o o
52. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Evropski službi za zunanje delovanje, vladam in parlamentom držav članic EU, držav kandidatk in pridruženih držav, Svetu Evrope, Afriški uniji, Mednarodnemu denarnemu skladu, Svetovni banki, Evropski investicijski banki, Evropski banki za obnovo in razvoj in Združenim narodom. |
(1) Svet Evropske unije, 2008.
(2) UL C 33 E, 5.2.2013, str. 165.
(3) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0470.
(4) Glej resolucijo generalne skupščine ZN A/RES/48/134.
(5) OECD (2011), Smernice OECD za večnacionalna podjetja, OECD Publishing.
(6) International Labour Organisation, 2006 ISBN 92-2-119010-2 in 978-92-2-119010-3.
(7) New York, sedež ZN, 26. julij 2000.
(8) Generalna skupščina ZN, A/CONF.217/2013/L.3.
(9) CleanGovBiz Initiative, OECD 2013.
(10) CleanGovBiz Initiative, OECD 2013.
(11) Na podlagi poročila organizacije Global Financial Integrity z naslovom „Illicit Financial Flows from Developing Countries Over the Decade Ending 2009“ (Nezakoniti finančni tokovi iz držav v razvoju v desetletju do leta 2009).
(12) OLAF, Letno poročilo 2011.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/16 |
P7_TA(2013)0395
Načrtovanje politike in dolgoročni trendi: proračunske posledice za krepitev zmogljivosti
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o načrtovanju politike in dolgoročnih trendih: proračunske posledice za krepitev zmogljivosti (2012/2290(INI))
(2016/C 181/02)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2013 (1) in zlasti pripravljalnega ukrepa „Medinstitucionalni sistem za opredelitev dolgoročnih trendov“ v proračunu za leto 2013, |
— |
ob upoštevanju finančne uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012, zlasti njenih členov 54(2)(a) in (b) ter 54(e) in pravil, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, |
— |
ob upoštevanju poročila evropskega sistema za analizo strategij in politik (ESPAS) z naslovom „“Globalni trendi 2030 – državljani v medsebojno povezanem in policentričnem svetu“, ki ga je pripravil Inštitut Evropske unije za varnostne študije (EUISS) (2), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za proračun ter mnenj Odbora za regionalni razvoj in Odbora za ustavne zadeve (A7-0265/2013), |
A. |
ker živimo v obdobju hitrega prehoda – kar je razvidno iz dinamike moči, demografskih sprememb, podnebnih sprememb, urbanizacije in tehnologije – si morajo oblikovalci politik v vseh jurisdikcijah bolj prizadevati za preučevanje in spremljanje glavnih svetovnih trendov; |
B. |
ker je proračun EU za leto 2010 na pobudo Parlamenta predvideval, da bo Komisija izvedla dvoletni pilotni projekt, v okviru katerega bo preučila možnost vzpostavitve „medinstitucionalnega sistema, ki bo opredelil dolgoročne trende glavnih političnih vprašanj v EU“; |
C. |
ker je v proračunu EU za leto 2012 odobreno, da projekt preide v naslednjo fazo kot pripravljalni ukrep za triletno obdobje od leta 2012 do 2014, cilj katerega je do konca leta 2014 z razvijanjem „tesnejšega delovnega sodelovanja med raziskovalnimi oddelki različnih institucij in organov Unije, ki se ukvarjajo z analizo srednjeročnega in dolgoročnega razvoja politik“ (3) vzpostaviti v celoti delujoč evropski sistem za strateško in politično analizo (ESPAS), ki vključuje vse ustrezne institucije EU; |
D. |
ker bi vzpostavitev trajnega medinstitucionalnega sistema na upravni ravni za določanje in opredeljevanje glavnih trendov, ki bodo v prihodnje verjetno oblikovali politični prostor, pomagala institucijam EU pri pripravljanju in odzivanju na izzive ter oblikovanju usklajenih strateških možnosti za prihodnja leta; |
E. |
ker bi lahko takšen dobro uveljavljen in priznan sistem pomenil osnovo za razmislek v okviru priprav proračuna EU, določanja političnih prednostnih nalog na letni in večletni ravni ter bolj neposrednega povezovanja finančnih virov s političnimi cilji; |
F. |
ker krepitve vloge žensk ne moremo doseči brez priznavanja in učinkovitega izvajanja njihovih pravic; ker bi evropski sistem za strateško in politično analizo lahko zagotovil tudi učinkovite analize izzivov pri spodbujanju enakosti spolov, od krepitve politične vloge do boja vseh vrst diskriminacij zoper ženske; |
G. |
ker so bili v prvem poročilu pod pokroviteljstvom evropskega sistema za strateško in politično analizo, ki ga je naročil Inštitut Evropske unije za varnostne študije, to je „Globalni trendi 2030 – državljani v medsebojno povezanem in policentričnem“, ugotovljeni številni globalni trendi, ki bodo verjetno oblikovali svet v prihajajočih desetletjih; |
H. |
ker ti trendi vključujejo zlasti: krepitev vloge posameznika, ki je delno posledica tehnoloških sprememb; večji poudarek na trajnostnem razvoju zaradi naraščajočega pomanjkanja virov in dolgotrajne revščine, ki ju še slabšajo posledice podnebnih sprememb; ter pojav mednarodnega sistema, za katerega so značilni upad moči držav in vse večje vrzeli v upravljanju, saj se tradicionalni mehanizmi za meddržavne odnose ne odzivajo ustrezno na potrebe javnosti; |
1. |
meni, da bo usklajeno in učinkovito oblikovanje politik EU vse bolj odvisno od pravočasnega odkrivanja tistih dolgoročnih svetovnih trendov, ki bodo vplivali na izzive in odločitve, s katerimi se Unija sooča v vse bolj kompleksnem in medsebojno odvisnem svetu; |
2. |
poudarja pomen učinkovitega sodelovanja institucij EU pri spremljanju in analiziranju teh dolgoročnih trendov ter sodelovanja in mreženja z drugim udeleženci, vključno s širšo raziskovalno skupnostjo, tako znotraj kot zunaj Evropske unije, ki se zanimajo za podobna vprašanja v tretjih državah; s tem v zvezi poudarja pomen nadaljnjega razvoja učinkovite zmogljivosti za zagotavljanje neodvisnih in visokokakovostnih medinstitucionalnih analiz in svetovanja v zvezi s ključnimi trendi, s katerimi se soočajo oblikovalci politik v sistemu EU; |
3. |
poudarja, da so v skladu z načelom subsidiarnosti za razvoj dolgoročnih socialno-ekonomskih strategij in za izvajanje politik v EU odgovorne različne javne organizacije, kot so evropske institucije, vladna ministrstva, službe regionalnih ali lokalnih organov in posebne agencije; poudarja dejstvo, da imajo pri razvoju dolgoročnih strategij poleg javnih organov v državah članicah in evropskih institucij svojo vlogo tudi gospodarski in socialni partnerji, nevladne organizacije in drugi deležniki; zato poudarja, da je treba uporabiti pristop upravljanja na več ravneh; |
4. |
poudarja, da mora kohezijska politika vključevati pomembno predhodno načrtovanje zaradi svoje večletne, dolgoročne in horizontalne narave, zaradi svojega velikega deleža v proračunu EU pa mora imeti pomembno vlogo pri vsakem proračunskem načrtovanju, usmerjenem v prihodnost; |
5. |
meni, da je oblikovanje politik v povezavi s kohezijsko politiko in drugimi področji vedno bolj odvisno od pravočasne opredelitve dolgoročnih svetovnih trendov; v zvezi s tem je seznanjen z različnimi v prihodnost usmerjenimi poročili, na primer Projekt Evropa 2030 (poročilo Evropskemu svetu, ki ga je pripravila skupina za razmislek o prihodnosti EU do leta 2030) in Globalni trendi 2030 – državljani v medsebojno povezanem in policentričnem svetu, ki ga je pripravil Inštitut Evropske unije za varnostne študije (EUISS) kot del projekta evropskega sistema za strateško in politično analizo (ESPAS); priporoča tesnejše usklajevanje takih pobud poročanja; |
6. |
poziva, naj se vidik spola upošteva v presoji dolgoročnih svetovnih trendov in vključi v prihodnja poročila, in sicer kot sredstvo za boj proti kršitvam človekovih pravic, diskriminaciji in revščini; |
7. |
izrecno pozdravlja dosedanje rezultate pilotnega projekta na upravni ravni (2010–2011) in pripravljalnega ukrepa (2012–2014) za razvoj evropskega sistema za strateško in politično analizo, ki bo pomagal opredeliti dolgoročne trende glede pomembnih vprašanj, s katerimi se sooča Unija, ter močno priporoča, da se ta proces nadaljuje po izteku trenutnega pripravljalnega ukrepa; ter meni, da bi takšen sistem moral vključevati osebje iz vseh pristojnih institucij in organov EU, vključno z Odborom regij; meni, da se je treba o mehanizmu poročanja posvetovati z vsemi pomembnimi interesnimi skupinami, podjetji in nevladnimi organizacijami; |
8. |
poziva štiri institucije in organe, ki trenutno sodelujejo v procesu evropskega sistema za strateško in politično analizo (Komisijo, Parlament, Svet in Evropsko službo za zunanje delovanje), naj pripravijo in podpišejo neke vrste medinstitucionalni sporazum, ki naj se po možnosti sklene spomladi leta 2014 in vse partnerje zaveže k nadaljnjemu ohranjanju dogovora in sodelovanju v njem; |
9. |
poudarja, da morajo sodelujoče institucije in organi evropskemu sistemu za strateško in politično analizo nameniti potrebno osebje in finančna sredstva iz svojih proračunov v skladu s finančno uredbo, zlasti njenim členom 54(e), in v okviru letnega proračunskega postopka, da se zagotovi možnost proračunsko nevtralnega razvoja te zmogljivost v prihodnjih letih; poudarja potrebo po tem, da institucije EU vlagajo v zaposlene s posebnimi strokovnimi znanji, da v polni meri prispevajo k analiziranju in spremljanju svetovnih trendov ter opredeljujejo možnosti in podajajo priporočila v zvezi s politikami v skladu s specifičnimi potrebami vsake izmed institucij EU; |
10. |
vztraja, naj evropski sistem za strateško in politično analizo upravlja in nadzoruje primerno sestavljen medinstitucionalni odbor, ki bo določil mandat in prednostne naloge sistema ter imenoval direktorja in druge uradnike in v katerem bodo Parlament, če se bo tako odločil, zastopali poslanci, pri čemer se razume, da bo sistem v okviru svojega mandata podrobno delo lahko opravljal popolnoma neodvisno; |
11. |
pozdravlja namen, da se proces evropskega sistema za strateško in politično analizo uporabi za izgradnjo globalnega omrežja, izgradnjo globalne spletne zbirke dokumentov in gradiva glede srednje- in dolgoročnih trendov iz različnih virov, do katerega bodo lahko svobodno dostopali oblikovalci politik in državljani po vsem svetu; |
12. |
pozdravlja dejstvo, da bo tesno upravno sodelovanje med institucijami EU v okviru procesa evropskega sistema za strateško in politično analizo privedlo do predstavitve poročila o napovedih – kot dela pripravljalnega ukrepa –, v katerem bodo analizirani dolgoročni trendi in njihove posledice za izzive in odločitve, s katerimi se bo Unija soočala v obdobju med letoma 2014 in 2019, in ki ga bo prihodnjim predsednikom institucij treba predložiti leta 2014; meni, da je takšno početje uspešno in bi ga bilo treba zatem ponavljati vsaj vsakih pet let; |
13. |
meni, da bi morale biti v trajen sistem, katerega namen je zagotavljanje rednih analiz srednje- in dolgoročnih trendov institucijam EU za spodbujanje bolj strateškega pristopa k sprejemanju odločitev, vključene določbe glede predložitve letnega poročila o strateških trendih institucijam pred razpravo o stanju Unije in pred objavo letnega delovnega programa Komisije, da bi bilo mogoče slediti spreminjajočim se vzorcem dolgoročnih trendov in jih oceniti ter proračunskemu organu zagotoviti podrobne informacije pred pogajanji za večletni finančni okvir za obdobje po letu 2020 in za morebitne vmesne preglede večletnega finančnega okvira za obdobje 2014–2020; |
14. |
naroči svojemu predsedniku, naj to poročilo posreduje Svetu, Komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje. |
(2) 27. april 2012; http://www.iss.europa.eu/uploads/media/ESPAS_report_01.pdf.
(3) http://europa.eu/espas/pdf/espas-preparatory-action-amendment_en.pdf.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/19 |
P7_TA(2013)0396
Izboljšanje mednarodnega zasebnega prava: pravila o pristojnosti na področju zaposlovanja
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o izboljšanju mednarodnega zasebnega prava: pravila o pristojnosti na področju zaposlovanja (2013/2023(INI))
(2016/C 181/03)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju členov 12, 15, 16, 27, 28, 30, 31 in 33 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju člena 3(3) Pogodbe o Evropski uniji, |
— |
ob upoštevanju členov 45, 81 in 146 Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju sodb Sodišča Evropske unije v zadevah C-18/02 (1), C-341/05 (2) in C-438/05 (3), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za pravne zadeve in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A7-0291/2013), |
A. |
ker je bila prenovitev uredbe Bruselj I (4) zelo uspešna, saj je bistveno izboljšala pravila o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah v Evropski uniji; |
B. |
ker področje uporabe postopka prenovitve ni zajelo določenih vprašanj delovnega prava; |
C. |
ker Medinstitucionalni sporazum z dne 28. novembra 2001 (5) določa, da se prenovitev uporablja za akte, ki se pogosto spreminjajo; |
D. |
ker je treba zagotoviti skladnost pravil o pristojnosti za reševanje sporov s pravili o pravu, ki se uporablja za reševanje sporov; |
E. |
ker je pomembna naloga mednarodnega zasebnega prava na evropski ravni tudi preprečiti izbiranje najugodnejšega sodišča – zlasti kadar bi bilo to lahko v škodo šibkejše stranke, predvsem delavcev – in zagotoviti največjo možno raven predvidljivosti v zvezi s pristojnostjo; |
F. |
ker naj bi bilo za reševanje sporov načeloma pristojno sodišče, ki je najtesneje povezano z zadevo; |
G. |
ker so številne odmevne zadeve Sodišča Evropske unije o pristojnosti in pravu, ki se uporablja v zvezi z individualnimi pogodbami o zaposlitvi in protestnim delovanjem delavcev ali delodajalcev, povzročile strah, da bi lahko evropska pravila, ki lahko v nekaterih primerih privedejo do tega, da pravo ene države članice uporablja sodišče druge države članice (6), spodkopala nacionalno delovno pravo; |
H. |
ker je zaradi velikega pomena delovnega prava za ustavno in politično identiteto držav članic pomembno, da se v evropskem pravu upoštevajo nacionalne tradicije s tega področja; |
I. |
ker je kar največja možna uskladitev pravil o pristojnosti s pravili o pravu, ki se uporablja, tudi v interesu učinkovitega delovanja pravosodja; |
J. |
ker se zdi ustrezno, da se oveni potreba po spremembi pravil o pristojnosti na področju delovnega prava; |
K. |
ker morajo biti zlasti v zvezi s protestnim delovanjem delavcev ali delodajalcev pristojna sodišča države članice, v kateri bo ali je prišlo do protestnega delovanja delavcev ali delodajalcev; |
L. |
ker je treba v zvezi z individualnimi pogodbami v želeni meri zagotoviti, da so pristojna sodišča države članice, ki je najtesneje povezana z delovnim razmerjem; |
1. |
čestita institucijam za uspešen pregled uredbe Bruselj I; |
2. |
meni, da bi morala Komisija dodatno obravnavati vprašanja delovnega prava zaradi možne revizije v prihodnosti; |
3. |
je seznanjen s dejstvom, da je eno glavnih načel mednarodnega zasebnega prava o pristojnosti zaščita šibkejše stranke, in s ciljem doseči zaščito zaposlenih, kot je navedeno v sedanjih pravilih o pristojnosti; |
4. |
ugotavlja, da so zaposleni načeloma dobro zaščiteni s pravili o pristojnosti v zvezi z zaposlitvijo, ko so tožena stranka v zadevah, ko njihovi delodajalci vložijo tožbo proti njim v okviru razlogov za izključno pristojnost iz uredbe Bruselj I; |
5. |
poziva Komisijo, naj oceni ali sedanji pravni okvir iz uredbe Bruselj I zadostno upošteva značilnosti ukrepov v sektorju zaposlovanja; |
6. |
poziva Komisijo, naj posebno pozornost nameni naslednjim vprašanjem:
|
7. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru. |
(1) Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 5. februarja 2004 v zadevi Danmarks Rederiforening v imenu DFDS Torline A/S proti LO Landsorganisationen i Sverige v imenu SEKO Sjöfolk Facket för Service och Kommunikation (C-18/02, Recueil, str. I-01417).
(2) Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 18. decembra 2007 v zadevi C-341/05, Laval un Partneri Ltd proti Svenska Byggnadsarbetareförbundet, Svenska Byggnadsarbetareförbundets avdelning 1, Byggettan in Svenska Elektrikerförbundet, ZOdl. 2007 str. I-11767.
(3) Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 11. decembra 2007 v zadevi C-438/05, International Transport Workers’ Federation in Finnish Seamen’s Union proti Viking Line ABP in OÜ Viking Line Eesti, ZOdl. 2007 str. I-10779.
(4) Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012, str. 1).
(5) Medinstitucionalni sporazum z dne 28. novembra 2001 o bolj sistematičnem ponovnem sprejemu pravnih aktov (UL C 77, 28.3.2002, str. 1).
(6) Glej zlasti okoliščine zadeve C-438/05, International Transport Workers’ Federation in Finnish Seamen’s Union proti Viking Line ABP in OÜ Viking Line Eesti, ZOdl. 2007, str. I-10779.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/21 |
P7_TA(2013)0400
Spolni genocid: pogrešane ženske?
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o spolnem genocidu: pogrešane ženske? (2012/2273(INI))
(2016/C 181/04)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju člena 3 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), ki poudarja vrednote, skupne državam članicam, kot so pluralizem, nediskriminacija, strpnost, pravičnost, solidarnost ter enakost žensk in moških, in člena 8 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), ki določa vključevanje načela enakosti spolov, saj navaja, da si Unija v vseh svojih dejavnostih prizadeva odpraviti neenakosti in spodbujati enakost med moškimi in ženskami, |
— |
ob upoštevanju člena 19 PDEU, ki omenja boj proti razlikovanju na podlagi spola, |
— |
ob upoštevanju člena 23 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju Konvencije Združenih narodov o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk z dne 18. decembra 1979, |
— |
ob upoštevanju deklaracije in izhodišč za ukrepanje, sprejetih na četrti svetovni konferenci o ženskah v Pekingu dne 15. septembra 1995, in svojih resolucij z dne 18. maja 2000 (1), 10. marca 2005 (Peking + 10) (2) in 25. februarja 2010 (Peking + 15) (3), |
— |
ob upoštevanju razvojnih ciljev tisočletja, sprejetih na vrhunskem zasedanju Združenih narodov na začetku novega tisočletja septembra 2000, zlasti cilja o spodbujanju enakosti med spoloma in krepitvi vloge žensk kot osnovnega pogoja za odpravljanje lakote, revščine in bolezni ter doseganje enakosti na vseh ravneh izobraževanja in področjih dela, enakega nadzora nad viri in enakega zastopanja v javnem in političnem življenju, |
— |
ob upoštevanju Evropskega pakta za enakost spolov (2011–2020), ki ga je Evropski svet sprejel marca 2011, |
— |
ob upoštevanju Evropskega soglasja o razvoju, |
— |
ob upoštevanju Evropske konvencije o človekovih pravicah in biomedicini, |
— |
ob upoštevanju smernic Evropske unije o spodbujanju spoštovanja mednarodnega humanitarnega prava, o smrtni kazni, mučenju in drugem krutem, nečloveškem ali ponižujočem ravnanju ali kaznovanju in o zagovornikih človekovih pravic ter o dialogih o človekovih pravicah z državami, ki niso članice EU, o spodbujanju in varstvu otrokovih pravic ter nasilju nad ženskami in dekleti in boju proti vsem oblikam diskriminacije proti njim, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 2. decembra 1998, v skladu s katerimi bo letna ocena izvajanja pekinških izhodišč za ukrepanje temeljila na količinskih in kakovostnih kazalnikih in merilih, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 2. in 3. junija 2005, v katerih so države članice in Komisija pozvane h krepitvi institucionalnih mehanizmov za spodbujanje enakosti med spoloma ter k oblikovanju okvira za ocenjevanje izvajanja pekinških izhodišč za ukrepanje, da bi poenotili in sistematizirali spremljanje napredka, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 5. in 6. decembra 2007 o pregledu izvajanja pekinških izhodišč za ukrepanje v institucijah in državah članicah EU ter spremljajočega poročila portugalskega predsedstva, ki podpira kazalnike o ženskah in revščini, |
— |
ob upoštevanju „Strategije za enakost žensk in moških 2010–2015“, ki jo je Komisija predstavila 21. septembra 2010, in spremljajočega delovnega dokumenta služb Komisije o ukrepih za izvajanje strategije, |
— |
ob upoštevanju delovnega dokumenta služb Komisije o akcijskem načrtu EU za enakost spolov in krepitev vloge žensk pri razvoju (2010–2015), |
— |
ob upoštevanju skupne izjave ministrov EU, pristojnih za enakost spolov, z dne 4. februarja 2005 v okviru pregleda pekinških izhodišč za ukrepanje po desetih letih, v kateri med drugim znova poudarjajo svojo odločno podporo in zavezanost celovitemu in učinkovitemu izvajanju deklaracije in izhodišč za ukrepanje iz Pekinga, |
— |
ob upoštevanju sklepov, sprejetih 15. marca 2013 na 57. zasedanju komisije Združenih narodov za položaj žensk, ki prvič v mednarodnem aktu posebej priznavajo pojav umorov, povezanih s spolom, oziroma femicidov, |
— |
ob upoštevanju medagencijske izjave iz leta 2011 z naslovom „Preventing gender-biased sex selection“ (Preprečevanje sistematične izbire spola), ki so ga predstavili Urad visokega komisarja Združenih narodov za človekove pravice (OHCHR), Sklad Združenih narodov za prebivalstvo (UNFPA), Sklad Združenih narodov za otroke (UNICEF), Agencija Združenih narodov za ženske in Svetovna zdravstvena organizacija (WHO), |
— |
ob upoštevanju deklaracije in akcijskega programa mednarodne konference o prebivalstvu in razvoju, ki je potekala v Kairu leta 1994, ključnih ukrepov za njegovo nadaljnje izvajanje in resolucije 65/234 generalne skupščine Združenih narodov o ukrepih po mednarodni konferenci o prebivalstvu in razvoju po letu 2014 (december 2010), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. marca 2008 o enakosti spolov in krepitvi vloge žensk v razvojnem sodelovanju (4), zlasti odstavka 37, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 16. decembra 2010 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu v letu 2009 in politiki Evropske unije na tem področju (5), zlasti odstavka 76, ki poudarja potrebo po izkoreninjenju vseh oblik diskriminacije in nasilja nad ženskami, vključno s splavom na podlagi spola, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. decembra 2012 o letnem poročilu o človekovih pravicah in demokraciji v svetu za leto 2011 ter zadevne politike EU (6), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. oktobra 2007 o umorih žensk v Mehiki in Srednji Ameriki ter vlogi Evropske unije v boju proti temu pojavu (7), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za pravice žensk in enakost spolov (A7-0245/2013), |
A. |
ker je „spolni genocid“ spolno nevtralen izraz, ki se nanaša na sistematično, namerno in spolno selektivno množično pobijanje ljudi, ki pripadajo enemu ali drugemu spolu, kar je naraščajoč problem v mnogih državah in ima smrtonosne posledice; ker to poročilo posebej obravnava vzroke, sedanja gibanja in posledice praks pristranskega izbiranja spola ter načine, kako se lahko proti njim borimo, te prakse pa se pojavijo tudi v obliki detomora in nasilja na podlagi spola (za pobijanje žensk in deklic kot najskrajnejšega izraza diskriminacije in nasilja nad ženskami se uporabljajo tudi drugi izrazi, kot „femicid/feminicid“, o katerem že obstaja poročilo Parlamenta (8)); |
B. |
ker so kljub najnovejši zakonodaji proti spolno selektivnim praksam deklice še vedno nesorazmerno pogosto tarča neusmiljene diskriminacije na podlagi spola, ki pogosto vključuje tudi še nerojene zarodke ženskega spola, ki jih splavijo, po rojstvu zapustijo ali ubijejo samo zato, ker so ženskega spola; |
C. |
ker je bilo po ocenah že leta 1990 v svetovnem prebivalstvu zaradi spolnega genocida demografsko „pogrešanih“ več kot 100 milijonov žensk (9); ker se je po nedavnih ocenah število žensk, ki so v svetovnem prebivalstvu „pogrešane“, povzpelo že na skoraj 200 milijonov (10); |
D. |
ker je spolni genocid svetovno vprašanje, ki vzbuja zaskrbljenost ne le v Aziji in Evropi, temveč tudi v Severni Ameriki, Afriki in Latinski Ameriki; ker se spolni genocid dogaja povsod, kjer se noseče ženske, namenoma ali pod prisilo, odločijo, da ne bodo rodile zarodkov ženskega spola, ker se deklice štejejo za breme družbe; |
E. |
ker so v Aziji, zlasti na Kitajskem, v Indiji in Vietnamu, razmerja med spoloma še posebej izkrivljena; ker se je leta 2012 na Kitajskem rodilo 113 dečkov na vsakih 100 deklic, v Indiji in Vietnamu pa 112 dečkov na vsakih 100 deklic (11); |
F. |
ker so v Evropi razmerja med spoloma v nekaterih državah še posebej izkrivljena, glede na to, da se je leta 2012 v Albaniji, Armeniji, Azerbajdžanu in Gruziji rodilo 112 dečkov na vsakih 100 deklic (12); |
G. |
ker je izvajanje spolnega genocida najpogosteje globoko zakoreninjeno v kulturah, kjer dajejo „prednost sinovom“ ter vladajo neenakost spolov, vztrajna diskriminacija in stereotipi proti hčerkam, ter v določenih primerih v državah, kjer se izvajajo prisilne vladne politike; |
H. |
ker je dojemanje dajanja „prednosti sinovom“ globoko zakoreninjeno in je del dolgotrajnih tradicij, povezanih z vprašanji, kot so dedovanje premoženja, zanašanje starajočih se staršev na sinove v smislu gospodarske podpore in varnosti, nadaljevanje družinskega imena in rodu ter želja, da bi se izognili tradicionalno visokim stroškom dote za hčerke in s tem finančni stiski; |
I. |
ker lahko neustrezni sistemi in sheme socialne varnosti ter možnosti zavarovanja za družine v mnogih kulturah zavajajoče vodijo v dajanje „prednosti sinovom“ in spolno selektivne prakse; |
J. |
ker spolno selektivne prakse rušijo uravnoteženo zastopanost spolov v družbah, povzročajo izkrivljena razmerja med spoloma v prebivalstvu ter imajo gospodarske in socialne učinke; ker neuravnotežena zastopanost spolov v obliki „viška moških“ vpliva na dolgoročno družbeno stabilnost ter vodi v splošni porast kriminalitete, nezadovoljstvo, nasilje, trgovanje z ljudmi, spolno suženjstvo, izkoriščanje, prostitucijo in posilstva; |
K. |
ker patriarhalna kultura vztrajnega dajanja „prednosti sinovom“ ne ohranja le stereotipov, demokratičnega primanjkljaja in neenakosti spolov, temveč tudi diskriminira ženske in jih ovira pri tem, da bi bile v celoti deležne enake obravnave in bi imele enake možnosti na vseh področjih življenja; |
L. |
ker pojavljanje spolno selektivnih praks, višje stopnje umrljivosti med zelo mladimi deklicami in nižje stopnje vpisa v šolo za deklice kot dečke morda kažejo, da v nekaterih družbah prevladuje kultura dajanja „prednosti sinovom“; treba je raziskati in ugotoviti, ali takšne pojave spremljajo nadaljnji demokratični primanjkljaji v zvezi z deklicami, kot so slabšanje njihovega dostopa do prehrane, izobraževanja, zdravstvenega varstva, sanitarnih storitev, varne vode, medicinske oskrbe in socialne pomoči, da bi našli učinkovite načine za boj proti njim; |
M. |
ker demografskega primanjkljaja žensk v mnogih državah ni mogoče obravnavati zaradi pomanjkanja zanesljivih statističnih podatkov za spremljanje rojstev in smrti; |
N. |
ker bosta okrepljena vloga in položaj žensk prispevala k spodbujanju vedenjskih in družbenih sprememb, ki so potrebne za dolgoročno izkoreninjenje spolno selektivnih praks, |
O. |
ker je izkoreninjenje spolno selektivnih praks zapleten proces, ki zahteva vrsto medsebojno povezanih pristopov in metod, vključno s specialističnim usposabljanjem zdravstvenega osebja za svetovanje in preprečevanje spolno selektivnih praks v EU in po svetu; |
P. |
ker so zagovorništvo, politični ukrepi in dobre prakse, kot sta kampanja „Skrb za deklice“ na Kitajskem, ki želi ljudi ozaveščati o vrednosti deklic, in program „Balika Samriddhi Yojana“ v Indiji, ki zagotavlja denarne spodbude za izobraževanje deklic iz revnih družin, bistvenega pomena za spreminjanje vedenjskih odnosov do deklic in žensk; |
Q. |
ker je treba omeniti uspešen primer Južne Koreje, saj je tej državi uspelo spremeniti zelo izkrivljeno razmerje med spoloma, 114 dečkov na vsakih 100 deklic leta 1994 na 107 dečkov na vsakih 100 deklic leta 2010 (13); |
1. |
poudarja, da spolni genocid ostaja zločin in huda kršitev človekovih pravic, ki zahteva učinkovite načine obravnave in izkoreninjenje vseh temeljnih vzrokov, ki vodijo v patriarhalno kulturo; |
2. |
poudarja obveznost vseh držav in vlad, da kot podlago za ukrepe v smeri odprave vseh oblik nasilja nad ženskami spodbujajo in varujejo človekove pravice ter preprečujejo diskriminacijo; |
3. |
poziva vlade, naj pripravijo in izvajajo ukrepe, ki spodbujajo temeljito spremembo miselnosti in odnosa do žensk, da bi se tako borili proti škodljivim prepričanjem in ravnanju, zaradi katerih se nadaljuje nasilje nad ženskami; |
4. |
poziva vlade, naj posebej kategorizirajo femicid ali spolni genocid kot zločin ter tako pripravijo in izvajajo zakonodajne ukrepe, da bodo primeri femicida raziskani, da bo napadalcem sojeno in da bodo preživele žrtve lahko imele preprost dostop do dolgoročnih zdravstvenih storitev in podpore; |
5. |
poudarja, da se v skladu s Konvencijo Sveta Evrope o preprečevanju in boju proti nasilju nad ženskami in nasilju v družini ter pekinško deklaracijo in izhodišči za ukrepanje vse oblike družinskega ali družbenega pritiska na ženske, naj opravijo spolno selektiven splav, štejejo za obliko psihološkega nasilja; |
6. |
poudarja, da je odpravljanje spolno selektivnih praks zapleten postopek, ki zahteva številne medsebojno povezane pristope in metode, od preučevanja temeljnih vzrokov ter kulturnih in družbeno-gospodarskih dejavnikov, ki so značilni za države, kjer sin/moški ostaja bolj zaželen, do kampanj za pravice in status deklet in žensko in uvajanje zakonov o predpisov; v širšem smislu meni, da je spodbujanje enakovrednosti spolov v vseh družbah edini trajnostni način za preprečevanje nadaljnjega razvoja spolno selektivnih praks; |
7. |
poudarja, da je treba spodbuditi, in poziva Komisijo, naj spodbudi temeljito znanstveno raziskavo in preučitev temeljnih vzrokov spolno selektivnih praks za spodbujanje raziskovanja tistih običajev in tradicij v posameznih državah, ki utegnejo voditi v izbiranje spola in dolgoročne družbene posledice izbiranja spola; |
8. |
poziva k podrobni analizi osnovnih finančnih in gospodarskih razlogov, ki prispevajo spolno selektivnim praksam; vlade tudi poziva, naj dejavno rešujejo obremenitve, ki so jim izpostavljene družine in lahko povzročajo pojav presežka moških; |
9. |
poudarja pomen priprave zakonodaje proti izbiri spola, ki bi morala vključevati socialnovarstvene svežnje za ženske, boljši nadzor nad izvajanjem veljavne zakonodaje in nameniti več pozornosti kulturnim in družbeno-gospodarskim vzrokom tega pojava, da bo reševanje vprašanja potekalo na trajnosten in celovit način, ki bo spoštoval enakost spolov in spodbujal dejavno udeležbo civilne družbe; |
10. |
poziva vlade, naj odpravijo demokratične in zakonodajne primanjkljaje, se borijo proti obstoječi diskriminaciji proti otrokom ženskega spola, ženskam zagotovijo pravico do dedovanja, uveljavijo nacionalno zakonodajo, ki ženskam jamči enakost z moškimi pred zakonom na vseh področjih življenja, in okrepijo vlogo in položaj deklic in žensk v gospodarskem, izobraževalnem in političnem življenju; |
11. |
poziva Komisijo, naj podpre in spodbuja vse oblike pobud za ozaveščanje o diskriminaciji na podlagi spola, vključno s spolnim genocidom, ter najde učinkovite načine boja proti njemu z zagotavljanjem vodenja, pomoči, ustreznih politik in financiranja, kot del svojih zunanjih odnosov, humanitarne pomoči in vključevanja načela enakosti spolov; |
12. |
poudarja, da ima neuspeh pri krepitvi vloge žensk in deklet ter neprizadevanje za spremembo družbenih norm in struktur resne pravne in zdravstvene posledice in posledice za človekove pravice ter potencialno dolgoročne posledice, ki škodujejo družbam, v katerih prihaja do njih; |
13. |
poudarja, da je več študij pokazalo, da lahko neravnovesje med spoloma vodi do porasta trgovine z ljudmi za namene poroke ali spolnega izkoriščanja, nasilja nad ženskami, porok otrok, zgodnjih ali prisilnih porok, obolelosti s HIV/aidsom in drugimi spolno prenosljivimi boleznimi; poudarja, da neravnovesje med spoloma ogroža družbeno varnost in stabilnost; zato poziva k poglobljenemu pregledu možnih zdravstvenih, ekonomskih in varnostnih posledic naraščajočega presežka moških; |
14. |
podpira ustrezne reforme, nadaljnje spremljanje in učinkovito izvajanje zakonodaje o enakosti spolov in nediskriminaciji, zlasti v državah z nizkim in srednjim prihodkom ter državah v tranziciji; |
15. |
poziva Komisijo, naj si intenzivno prizadeva za preprečevanje pristranskega izbiranja spola, in sicer ne z omejevanjem dostopa do reproduktivnih zdravstvenih storitev in tehnologije, temveč s spodbujanjem njene odgovorne uporabe, uvede in okrepi smernice, zagotovi specializirano usposabljanje medicinskega osebja za svetovanje in preprečevanje spolno selektivnih praks, z redko izjemo upravičenih primerov, kadar gre za s spolom povezane genetske bolezni, ter prepreči uporabo in spodbujanje tehnologij za izbiranje spola in/ali za dobičkonosne namene; |
16. |
poudarja, da mora zakonodaja za obvladovanje ali omejevanje izbiranja spola varovati pravico žensk do dostopa do zakonitih spolnih in reproduktivnih zdravstvenih tehnologij in storitev brez dovoljenja moža, da se mora zakonodaja učinkovito izvajati in da je treba za kršitelje zakona uvesti ustrezne sankcije; |
17. |
spodbuja tesnejšo angažiranost in sodelovanje med vladami in medicinsko skupnostjo ter poziva k strožjim smernicam za samoregulacijo klinik in bolnišnic, ki bi bil dejavni ukrep za preprečevanje izbiranja spola kot posla za pridobitni namen; |
18. |
poziva Komisijo in države članice, naj ugotovijo, katere klinike v Evropi izvajajo splave na podlagi spola, zagotovijo statistične podatke o tej praksi in pripravijo seznam najboljših prakse za preprečevanje takšnih splavov; |
19. |
se zaveda, da je zagotavljanje in spodbujanje pravic žensk in deklic, s tem ko se jim ponujajo enake priložnosti, zlasti v izobraževanju in zaposlovanju, bistvenega pomena za boj proti seksizmu in za zagotovitev oblikovanja družbe, v kateri je načelo enakosti spolov resničnost; poudarja, da je izboljšanje stopnje izobrazbe, zaposlitvenih možnosti ter celostne zdravstvene oskrbe za ženske, vključno s storitvami spolnega in reproduktivnega zdravja, osrednjega pomena pri prizadevanjih za odpravljanje spolno selektivnih praks, kot so splavi in detomori, ter za doseganje vsesplošne gospodarske rasti v državah v razvoju in zmanjšanje revščine; poudarja, da sta krepitev vloge žensk in udeležba moških osrednjega pomena za boj proti neenakosti spolov in spodbujanje sprememb v obnašanju in družbenih sprememb, potrebnih za dolgoročno odpravljanje spolno selektivnih praks; |
20. |
zato poziva Komisijo, naj spodbuja izobraževalno in družbeno okolje, v katerem sta oba spola spoštovana in obravnavana enako ter deležna enakega priznavanja svojih sposobnosti in potenciala, brez stereotipov in diskriminacije, ter hkrati okrepi vključevanje načela enakosti spolov, enake možnosti in enakopravno partnerstvo; |
21. |
poziva Komisijo in ustrezne mednarodne organizacije, naj podprejo izobraževalne programe, ki krepijo vlogo in položaj žensk, jim omogočajo razviti samospoštovanje, pridobiti znanje, sprejemati odločitve in prevzeti odgovornost za svoje življenje, zdravje in zaposlitev, ter jim tako omogočijo finančno neodvisno življenje; |
22. |
poziva Komisijo, Evropsko službo za zunanje delovanje in vlade tretjih držav, naj pripravijo kampanje za obveščanje, ki spodbujajo načelo enakosti spolov in katerih namen je ozaveščanje ljudi o vzajemnem spoštovanju človekovih pravic obeh oseb v paru, zlasti lastninske pravice, pravice do dela, ustrezne zdravstvene oskrbe, sodstva in izobraževanja; |
23. |
opozarja na razvojne cilje tisočletja in poudarja, da sta dostop do izobraževanja in zdravstvene oskrbe, vključno s spolnim in reproduktivnim zdravjem in pravicami, temeljni človekovi pravici; poudarja potrebo po posebni in specifični omembi spolnega genocida in vprašanj, povezanih z izbiranjem spola, v dialogih in poročilih o razvojnih ciljih tisočletja ter na drugih forumih za izmenjavo mednarodnih izkušenj; |
24. |
poudarja, da je za možnost, da ženske uresničijo svoje pravice brez dvoma potrebna njihova sposobnost, da same sprejemajo odločitve neodvisno od svojih zakoncev, zato pa je bistveno zagotoviti ženskam dostop do izobraževanja, dela, zdravstvenega varstva, kontracepcije in bančnega računa brez dovoljenja ali privolitve drugih oseb; |
25. |
poziva vlade partnerskih držav, naj znižajo stroške zdravstvene oskrbe otrok, zlasti deklet, ki včasih umrejo zaradi slabe ali neustrezne oskrbe, ki jo prejmejo; |
26. |
poziva vlade, naj izboljšajo dostop žensk do zdravstvenega varstva, zlasti predporodnega varstva in zdravstvenega varstva mater, izobraževanja, kmetijstva, posojil in mikroposojil, gospodarskih priložnosti in lastnine; |
27. |
poziva k posebnemu poudarku na ustvarjanju pogojev za solidarnost v državah v razvoju, med drugim z ustanavljanjem pokojninskih skladov, da bi se zmanjšalo gospodarsko breme za družine in posameznike in s tem njihova odvisnost od moških potomcev in dajanje prednosti moškim potomcem; |
28. |
ugotavlja, da spolno selektivne prakse še vedno vztrajajo tudi v uspešnih regijah s pismenim prebivalstvom; |
29. |
spodbuja razvoj mehanizmov podpore za ženske in družine, ki lahko ženskam zagotovijo informacije in nasvete o nevarnostih in škodljivosti spolno selektivnih praks ter omogočijo svetovanje za podporo ženskam, ki so morda pod pritiskom, da bi splavile zarodke ženskega spola; |
30. |
spodbuja civilno družbo in vladne agencije k skupnemu ukrepanju za spodbujanje informacijskih kampanj in akcij ozaveščanja javnosti o negativnih posledicah spolno selektivnih praks za mater; |
31. |
poziva Komisijo, naj zagotovi tehnično in finančno podporo za inovativne dejavnosti in izobraževalne programe za spodbujanje razprave in razumevanja enake vrednosti deklic in dečkov, ob tem pa uporabi vse razpoložljive medije in socialne mreže, pritegne in vključi mlade ljudi, verske in duhovne voditelje, učitelje, voditelje skupnosti in druge vplivne osebnosti v prizadevanjih, da bi spremenili kulturno dojemanje spolne enakosti v zadevni družbi in opozorili na potrebo po nediskriminatornem vedenju; |
32. |
poziva EU, naj v partnerstva ter dialoge z državami v razvoju vključi in jih osredotoči na enakost med spoloma in krepitev vloge in položaja žensk, kakor se poziva o v Evropskem soglasju o razvoju; nadalje meni, da je treba načelo enakosti spolov vključiti na vse ravni proračunske pomoči, med drugim s spodbujanjem dialoga z ženskimi združenji v državah v razvoju ter z uvedbo kazalnikov, razčlenjenih glede na spol; |
33. |
poziva oblasti zadevnih držav, naj izboljšajo spremljanje in zbiranje statističnih podatkov o razmerjih med spoloma ter sprejmejo ukrepe za obravnavo morebitnih neravnovesij; v zvezi s tem poziva k tesnejšemu sodelovanju med EU, agencijami Organizacije ZN ter drugimi mednarodnimi partnerji in vladami partnerskih držav; |
34. |
poziva Komisijo in ustrezne zainteresirane strani, naj sprejmejo potrebne zakonodajne ali druge ukrepe za zagotavljanje, da se izvajanje prisilnih splavov in spolno selektivnih operativnih posegov za prekinitev nosečnosti brez poprejšnjega in prostovoljnega soglasja ali razumevanja postopka prizadetih žensk kriminalizira; |
35. |
poziva vlade in vse ustrezne zainteresirane strani, naj zagotovijo, da se bo zakonodaja o izbiranju spola izvajala učinkovito in da bodo za kršitelje zakona uvedene ustrezne kazni; |
36. |
poziva Komisijo, naj okrepi sodelovanje z drugimi mednarodnimi organizacijami in organi, kot so ZN, Svetovna zdravstvena organizacija, UNICEF, Urad visokega komisarja Združenih narodov za človekove pravice, UNFPA in Agencija ZN za ženske, da bi obravnavali spolno selektivne prakse in se borili proti njihovim temeljnim vzrokom v vseh državah, ter naj se poveže z vladami, parlamenti, različnimi zainteresiranimi stranmi, mediji, nevladnimi organizacijami, ženskimi organizacijami in drugimi organi skupnosti za krepitev ozaveščenosti o spolnem genocidu in načinih njegovega preprečevanja; |
37. |
poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj sodelujeta z omenjenimi mednarodnimi organizacijami, da bi obravnavali spolno selektivne prakse in se borili proti njihovim temeljnim vzrokom v vseh državah, ter naj se povežeta z vladami, parlamenti, različnimi zainteresiranimi stranmi, mediji, nevladnimi organizacijami, ženskimi organizacijami in drugimi organi skupnosti za krepitev ozaveščenosti o spolnem genocidu in načinih njegovega preprečevanja; |
38. |
poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj spolni genocid vključita na prednostni seznam vprašanj, ki jih je treba obdelati pri razpravi o svežnjih človekoljubne pomoči z zadevnimi tretjimi državami, ter te države pozoveta, naj se zavežejo, da bodo izkoreninjenje spolnega genocida obravnavale kot prednostno nalogo, ozaveščale ljudi o tem vprašanju in si prizadevale za njegovo preprečevanje; |
39. |
poziva EU in države partnerice, naj s pomočjo razvojnega sodelovanja izboljšajo spremljanje in zbiranje podatkov o razmerju med spoloma ob rojstvu ter naj sprejmejo takojšnje ukrepe za obravnavo možnih neravnovesij; poudarja, da bi bilo treba klavzule o človekovih pravicah, povezane s spolno diskriminacijo, vključiti tudi v mednarodne trgovinske sporazume in sporazume o sodelovanju; |
40. |
poziva Evropsko unijo, naj zagotovi pristop, ki temelji na pravicah in vključuje vse človekove pravice, ter močno osredotočenost na okrepljeno vlogo in položaj žensk in deklic ter spoštovanje in izpolnjevanje njihovih pravic, vključno s spolnimi in reproduktivnimi pravicami ter enakostjo spolov, kot predpogoj za boj proti spolnemu genocidu kot ključno vprašanje vključi v razvojno agendo po letu 2015; |
41. |
zatrjuje, da pri izvajanju posebnih klavzul o prepovedi prisile na področju spolnega in reproduktivnega zdravja, dogovorjenih na mednarodni konferenci o prebivalstvu in razvoju v Kairu, in ob upoštevanju pravno zavezujočih mednarodnih instrumentov človekovih pravic, pravnega reda Evropske unije in političnih pristojnosti Unije na tem področju Unija ne bi smela zagotavljati pomoči nobeni vladi, organizaciji ali programu, ki spodbuja, podpira ali sodeluje pri dejanjih, ki vključujejo kršenje človekovih pravic, kot so prisilni splav, prisilna sterilizacija žensk in moških, določanje spola zarodka za izbiro spola pred rojstvom ali detomor; |
42. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji in vladam držav članic. |
(1) UL C 59, 23.2.2001, str. 258.
(2) UL C 320 E, 15.12.2005, str. 247.
(3) UL C 348 E, 21.12.2010, str. 11.
(4) UL C 66 E, 20.3.2009, str. 57.
(5) UL C 169 E, 15.6.2012, str. 81.
(6) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0503.
(7) UL C 227 E, 4.9.2008, str. 140.
(8) 11. oktobra 2007 je Parlament sprejel resolucijo o umorih žensk(feminicidu) v Mehiki in Srednji Ameriki ter vlogi Evropske unije v boju proti temu pojavu. Parlament je ponovno obsodil femicid v svojem zadnjem poročilu o človekovih pravicah, sprejetem decembra 2010. Femicid je omenjen tudi v smernicah EU o nasilju nad ženskami, ki jih je Svet EU sprejel decembra 2008. Aprila 2009 je predsedstvo EU podalo izjavo, s katero je pozdravilo začetek sojenja na Medameriškem sodišču za človekove pravice, junija 2010 pa je visoka predstavnica EU Catherine Ashton podala izjavo v imenu EU, v kateri je izrazila svojo zaskrbljenost zaradi femicida v LatinskiAmeriki, obsodila vse vrste nasilja na podlagi spola ter „grozovito dejanje femicida“ in pozdravila sodbo Medameriškega sodišča za človekove pravice.
(9) Amartya Sen, More Than 100 Million Women Are Missing (Pogrešanih več kot 100 milijonov žensk), The New York Review of Books, zv. 37, št. 20, (20. december 1990), dostopno na: http://www.nybooks.com/articles/3408
(10) Preglednica dejstev Združenih narodov: International Women’s Day 2007 (Mednarodni dan žena 2007), dostopno na http://www.un.org/events/women/iwd/2007/factsfigures.shtml
(11) Zemljevid sveta glede na razmerje med spoloma ob rojstvu, http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth
(12) http://en.worldstat.info/World/List_of_countries_by_Sex_ratio_at_birth
(13) Sklad ZN za demografsko dejavnost (UNFPA), Report of the International Workshop on Skewed Sex Ratios at Birth: Addressing the Issue and the Way Forward (Poročilo mednarodne delavnice o izkrivljenih razmerjih med spoloma: obravnava vprašanja in pot naprej), oktober 2011.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/29 |
P7_TA(2013)0401
Vpliv proračunskih omejitev za lokalne in regionalne oblasti glede izdatkov strukturnih skladov EU v državah članicah
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o vplivu proračunskih omejitev za lokalne in regionalne oblasti glede izdatkov strukturnih skladov EU v državah članicah (2013/2042(INI))
(2016/C 181/05)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 28. in 29. junija 2012 (1), |
— |
ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta z dne 14. in 15. marca 2013 (2), |
— |
ob upoštevanju tekočih medinstitucionalnih pogajanj o prihodnji kohezijski politiki in večletnem finančnem okviru, |
— |
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1083/2006 z dne 11. julija 2006 o splošnih določbah o Evropskem skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1260/1999, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. novembra 2012 s priporočili Komisiji o poročilu predsednikov Evropskega sveta, Evropske komisije, Evropske centralne banke in Euroskupine z naslovom „Na poti k pravi ekonomski in monetarni uniji“ (3), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. junija 2011 o evropski mestni agendi in njeni prihodnosti v kohezijski politiki (4), |
— |
ob upoštevanju svojega stališča z dne 12. marca 2013 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o skupnih določbah za spremljanje in ocenjevanje osnutkov proračunskih načrtov in zagotavljanje zmanjšanja čezmernega primanjkljaja držav članic v euroobmočju (5), |
— |
ob upoštevanju svojega stališča z dne 12. marca 2013 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo (6), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. marca 2009 o kohezijski politiki: naložbe v realno gospodarstvo (7), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. marca 2013 o izidu zasedanja Evropskega sveta 7. in 8. Februarja 2013 o večletnem finančnem okviru (8), |
— |
ob upoštevanju osnutka mnenja Odbora regij z dne 6. marca 2013 z naslovom „Sinergije med zasebnimi naložbami in javnim financiranjem na lokalni in regionalni ravni – partnerstva za gospodarsko rast in blaginjo“, |
— |
ob upoštevanju mnenja Odbora regij z dne 1. februarja 2013 z naslovom „Ustvarjanje večjih sinergij med proračunom EU ter nacionalnimi in podnacionalnimi proračuni“, |
— |
ob upoštevanju dokumenta Odbora regij iz leta 2012 o vplivu proračunskih varčevalnih ukrepov na lokalne finance in naložbe (Impact of budgetary austerity on local finances and investment), |
— |
ob upoštevanju objave Evropske investicijske banke z dne 14. decembra 2012 o vplivu recesije v letih 2008 in 2009 na regionalno konvergenco v EU (The impact of the recession in 2008-2009 on EU regional convergence) (9), |
— |
ob upoštevanju priložnostnih dokumentov Komisije iz decembra 2012 o kakovosti javnih izdatkov v EU (The Quality of Public Expenditures in the EU) (10), |
— |
ob upoštevanju svetovnih gospodarskih napovedi Mednarodnega denarnega sklada iz oktobra 2012; |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za regionalni razvoj ter mnenj Odbora za proračun in Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A7–0269/2013), |
A. |
ker je svetovna gospodarska in finančna kriza škodila socialni, ekonomski in teritorialni koheziji v EU, kar povzroča višjo brezposelnost, nižji BDP ter vse večje regionalne razlike in proračunske primanjkljaje na nacionalni, regionalni in lokalni ravni; |
B. |
ker se med regijami EU močno razlikujeta čas nastopa in resnost krize, kar poudarja obstoječe strukturne pomanjkljivosti in kar je povzročilo močno zmanjšanje rasti BDP, rekordno stopnjo brezposelnosti, hudo osiromašenje najšibkejših družbenih skupin ter poslabšanje poslovnega okolja in manjše zaupanje potrošnikov; |
C. |
ker so banke in finančni trgi postali vse bolj zadržani pri dajanju posojil, saj se je zaznana kreditna sposobnost držav in podnacionalnih vlad poslabšala; |
D. |
ker se je pokazalo, da fiskalni pakt ni primeren za soočanje z izzivi krize in je kot najboljša rešitev predviden pakt za rast, ki omogoča pomembne naložbe na ravni EU, saj danes velja soglasno mnenje, da fiskalno varčevanje in proračunski rezi brez naložb ne oživljajo gospodarstva in ne bodo ustvarili ugodnih pogojev za ustvarjanje delovnih mest in gospodarsko rast; |
E. |
ker so evropski strukturni in investicijski skladi namenjeni spodbujanju ekonomske, socialne in teritorialne kohezije po vsej EU, zmanjševanju regionalnih razlik, spodbujanju zbliževanja ter pospeševanju razvoja, zaposlovanja in socialnega napredka s produktivnimi naložbami; |
F. |
ker se iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov krijejo tudi izdatki, namenjeni podpori pametne, vključujoče in trajnostne rasti ter konkurenčnosti, ter zato pozitivno vplivajo na imenovalec razmerja med primanjkljajem in BDP; |
G. |
ker je zlom javnih financ po vsej EU, ki ga je sprožila kriza državnega dolga, povzročil veliko razširjenost varčevalnih politik; ker imajo te politike uničujoče učinke na lokalne finance, saj povzročajo zmanjšanje ali krčenje številnih proračunskih vrstic in močno ogrožajo sposobnost nacionalnih, regionalnih in lokalnih oblasti za financiranje/sofinanciranje produktivnih naložb; |
H. |
ker le nekaj držav še naprej podpira lokalne naložbe, medtem ko so se druge ob soočenju s krizo državnega dolga odločile, da bodo lokalnim oblastem zamrznile ali zmanjšale finančno podporo za naložbe, pri čemer je zaznati trend centralizacije ali uvajanja pravil notranjega pakta za stabilnost, kar je zelo zmanjšalo naložbe; |
I. |
ker je znatno krčenje proračunskih sredstev na pomembnih področjih in sektorjih ena od največjih težav, s katerimi se trenutno soočajo lokalne in regionalne oblasti; |
J. |
ker so podnacionalne vlade ključni nosilci regionalnega razvoja: zagotavljajo 60 % javnih naložb in 38 % konsolidirane javne porabe za „gospodarske zadeve“, kar vključuje večino izdatkov, ki lahko vplivajo na regionalni razvoj, kot so izdatki za trgovinske zadeve in zaposlovanje, kmetijstvo, promet ter raziskave in razvoj; |
K. |
ker so naložbe v dveh tretjinah držav EU delovale kot prilagodljiva spremenljivka, deloma zaradi prizadevanj za spopadanje s krizo v letu 2009; ker so se neposredne naložbe v letu 2011 v primerjavi z letom 2010 zmanjšale v 17 državah članicah, od katerih so se v 10 državah leta 2011 zmanjšale za več kot 10 % (v Avstriji, Latviji, Češki republiki, na Slovaškem, v Bolgariji, na Portugalskem, v Grčiji, na Madžarskem in v Španiji); ker se upad naložb, ki se je začel leta 2010 (nepovratna sredstva centralnih vlad za naložbe so se znižala za 8,7 %), nadaljuje in se zdi, da vstopa v negativno spiralo; |
L. |
ker je raven zadolženosti podnacionalnih vlad precej pod ravnjo zadolženosti nacionalnih akterjev; |
M. |
ker se od podnacionalnih oblasti zahteva, da morajo sodelovati pri prizadevanjih za konsolidacijo in zmanjšati svoj primanjkljaj in dolg, medtem pa so se pogoji najemanja posojil za finančno šibkejše podnacionalne vlade poslabšali; |
N. |
ker so javne naložbe ključne za socialno vključenost in potrebe po vlaganjih precejšnje v številnih bistvenih sektorjih gospodarstva EU, kot so trg delovne sile, infrastruktura, raziskave in inovacije ter mala in srednja podjetja; |
O. |
ker se je po obdobju vse večjega zbliževanja v EU med letoma 2000 in 2007 zbliževanje v času recesije znatno upočasnilo; ker so bile najbolj prizadete regije z nevzdržnimi in špekulativnimi naložbami ter tiste z močnimi izvozno usmerjenimi proizvodnimi sektorji; |
P. |
ker mehanizem strukturnih skladov EU za odzivanje predvideva, da Komisija lahko povrne vmesna plačila le na podlagi izjav o izdatkih, ki so jih države članice že imele; |
Q. |
ker nacionalno javno sofinanciranje strukturnih skladov v EU-27 za programsko obdobje 2007–2013 znaša približno 132 milijard EUR in ker je ta znesek nujen za ustrezno odzivanje strukturnih skladov ter za zagotavljanje visoke kakovosti naložb za večjo udeležbo in odgovornost pri uporabi skladov EU; |
R. |
ker pomanjkanje prožnosti pri uporabi Pakta za stabilnost in rast lahko ogrozi programe javnega sofinanciranja, ki jih podpira kohezijska politika, ter tako zmanjša prispevek kohezijske politike k izboljšanju konkurenčnosti in premostitvi sedanje krize; |
Splošne ugotovitve
1. |
z veliko zaskrbljenostjo opaža sedanji jasen vzorec naraščajoče regionalne neenakosti v EU s številnimi razmeroma revnimi regijami v novih državah članicah in južni Evropi in večino bogatih regij v srednji in severni Evropi ter celo znotraj posameznih držav članic in regij; v zvezi s tem poudarja bistveni pomen kohezijske politike EU kot ključnega instrumenta za naložbe za zbliževanje in trajnostni razvoj v EU; |
2. |
poudarja, da je lokalno gospodarstvo ključni dejavnik za okrevanje skupnosti, kar je v sedanjih kriznih razmerah velikega pomena; v zvezi s tem poudarja gospodarske in socialne učinke socialnega gospodarstva pri izboljševanju socialne kohezije na lokalni ravni; poziva države članice, naj socialnemu gospodarstvu zagotovijo možnosti financiranja iz strukturnih skladov za obdobje 2014–2020; |
3. |
ponovno poudarja pomen kohezijske politike kot ključnega instrumenta Unije za naložbe, ki ima osrednjo vlogo pri spopadanju s krizo, zmanjševanju neravnovesij in usmerjanju EU in njenih regij na pot trajnostnega razvoja; poudarja posebno vlogo, ki jo ima Evropski socialni sklad (ESS) pri podpiranju socialnih naložb in izvajanju strategije Evropa 2020, zlasti tako da prispeva k visokim stopnjam trajnostne zaposlenosti in produktivnosti ter da se hkrati učinkovito bori proti revščini in socialni izključenosti ter povečuje socialno kohezijo; zato poudarja pomen zagotavljanja zadostnih proračunskih sredstev pri pogajanjih o večletnem finančnem okviru za strukturne in investicijske sklade ter še zlasti opaža njihov ključni delež pri naložbah na področjih, kot so zaposlovanje, inovacije, trajnostni razvoj, nizkoogljično gospodarstvo ter podpora malim in srednjim podjetjem; |
4. |
poudarja, da se je kohezijska politika izkazala kot odporna na krizo, saj je prilagodila svoje programe in instrumente financiranja ter tako zagotovila večjo prožnost in bistveno prispevala na področjih, kjer so potrebne naložbe za posodobitev gospodarstva, izboljšanje konkurenčnosti in zmanjšanje geografskih razlik; |
Sposobnost financiranja regij EU in sinergije med regionalno, nacionalno in evropsko ravnjo
5. |
poudarja vlogo številnih podnacionalnih oblasti pri rebalansih proračuna, tako da se ohrani raven javnih naložb in se sofinancirajo novi projekti ter se zagotavlja učinek vzvoda, zlasti ko je zasebnih naložb malo; poudarja dejstvo, da so v času recesije in nizke rasti trajnostna javna naročila ter sposobnost financiranja/sofinanciranja in prevzemanja obveznosti za naložbe bistvenega pomena za ohranjanje potenciala rasti; |
6. |
je zaskrbljen, da se z dolgotrajnimi varčevalnimi ukrepi in strogim gospodarskim upravljanjem, ki se je izvajalo v letih 2011 in 2012, kar pomeni povečan pritisk in krčenje javnih proračunov, tvega skrčenje področja uporabe lokalnih politik, ki so namenjene uresničevanju strategije Evropa 2020; |
7. |
poudarja, da je treba obnoviti in izboljšati finančne zmogljivosti na podnacionalni ravni ter zagotoviti ustrezno tehnično pomoč, zlasti pri izvajanju kompleksnih skupnih projektov pod lokalnim vodstvom, da se zagotovijo javne naložbe za programe in projekte, namenjene spodbujanju trajnostne rasti, boju proti družbeni izključenosti in obnovi družbene strukture, zagotavljanju ustreznih zdravstvenih in socialnih storitev ter zagotavljanju delovnih mest, zlasti na regionalni in lokalni ravni; vztraja, da za posebna dodatno dodeljena sredstva za najbolj oddaljene regije ne bi smela veljati tematska osredotočenost in da se ta sredstva ne bi smela uporabljati za povračilo dodatnih stroškov, povezanih s posebnostmi in omejitvami iz člena 349 PDEU, ki jih imajo najbolj oddaljene regije; nadalje ugotavlja, da se posebna dodatna sredstva lahko uporabijo tudi za podporo pri financiranju pomoči za tekoče poslovanje ter izdatkov za izpolnjevanje obveznosti javne službe in pogodb o izvajanju javne službe v najbolj oddaljenih regijah; |
8. |
poudarja, da je treba dodatno okrepiti upravne zmogljivosti regionalnih in lokalnih oblasti ter da si je treba nadalje prizadevati za zmanjšanje birokratizacije, ki negativno vpliva tudi na te oblasti, ko so v vlogi upravičencev, in omejuje njihovo sposobnost, da izvajajo projekte, ki jih financira EU; |
9. |
poziva institucije, naj izboljšajo obstoječo ureditev, da bi lahko regije v nekaterih državah članicah, ki jih je finančna kriza še posebej prizadela, še povečale sposobnost črpanja strukturnih in kohezijskih sredstev in da se prepreči pričakovano prenehanje obveznosti za precejšnje zneske; |
10. |
poziva k nadaljnji poenostavitvi pravil ter večji prožnosti in preglednosti pri načrtovanju in upravljanju strukturnih skladov, kar bi omogočilo boljše izvajanje projektov ter hitrejše in ustreznejše odzivanje na socialne izzive in grožnje; |
11. |
pozdravlja poročilo Komisije za leto 2012 o javnih financah v EMU, zlasti poglavje o fiskalni decentralizaciji v EU, ki poudarja trdnost fiskalnega zveznega modela, ki odgovornosti za zbiranje proračunskih prihodkov in porabo prenaša na poddržavne oblasti; poziva Komisijo, naj takšno poglavje o stanju državnih in poddržavnih javnih financah in reformah naslednje leto vključi v poročilo o javnih financah v EMU; |
12. |
poudarja potrebo po večjih sinergijah med nacionalnimi, podnacionalnimi in evropskimi proračuni za javno porabo z določitvijo jasnih vlog in odgovornosti različnih proračunskih organov na ravni EU, ravni držav članic in poddržavni ravni, vključno z jasno vlogo in utemeljitvijo evropske politike in finančnih ukrepov, ob upoštevanju plačilnih rokov iz direktive o boju proti zamudam pri plačilih v trgovinskih poslih (2011/7/EU), subsidiarnosti in proračunskih pravic lokalnih in regionalnih oblasti (njihove vloge pri sprejemanju odločitev in nadzoru), tj. njihove demokratične odgovornosti do skupnosti, ki jih volijo, ter ob zagotavljanju avtonomije pri določanju prednostnih nalog in porabe na vseh ravneh upravljanja; poziva Komisijo, naj zagotovi jasne dejanske podatke o tem, kako bi se lahko okrepila vloga proračuna EU pri spodbujanju naložb na različnih ravneh; |
13. |
odločno podpira večjo preglednost in poenostavitev proračunskih postopkov na vseh ravneh javnega upravljanja (vključno z izrecno opredelitvijo evropskih virov financiranja v nacionalnih in podnacionalnih proračunih) ter zagotovitev dostopnosti podatkov na ravni EU o profilih porabe po programih financiranja EU na regionalni ravni (če je to mogoče), pa tudi pojasnil, kako so prednostne naloge in financiranje na ravni EU, ravni držav članic in poddržavni ravni usklajeni z dogovorjenimi prednostnimi nalogami na ravni EU; |
14. |
poudarja pomen prilagajanja na trenutne proračunske omejitve v Evropi, medtem ko se še naprej vlaga v prihodnost; opominja države članice, da izziv ni trošiti več, ampak učinkoviteje; |
15. |
pozdravlja dejstvo, da se uporaba finančnih instrumentov v okviru kohezijske politike širi na vse tematske cilje in vse evropske strukturne in investicijske sklade; poziva Komisijo, naj predloži podrobno analizo in oceno potenciala novih sredstev in virov financiranja za podpiranje naložb za rast, kot so trg obveznic, instrument delitve tveganja in uporaba inovativnih finančnih instrumentov; poziva Komisijo in Evropsko investicijsko banko (EIB), naj predlagata inovativne načine financiranja dolgoročnih naložb lokalnih in regionalnih oblasti, vključno s privabljanjem zasebnega kapitala; poudarja ključno vlogo posojilnih mehanizmov EIB pri financiranju projektov evropskega interesa ter poziva k večji usklajenosti in sinergiji med temi mehanizmi in strukturnimi skladi; |
16. |
poudarja pomen pobude Jessica za podporo trajnostnemu mestnemu razvoju in prenovi mestnih območij s pomočjo mehanizmov finančnega inženiringa in poziva k širši uporabi te pobude v prihodnjem programskem obdobju; |
Gospodarsko upravljanje EU in naložbe za rast in delovna mesta
17. |
poudarja vlogo, ki bi jo regionalne in lokalne oblasti lahko imele pri doseganju ciljev strategije Evropa 2020 za pametno, trajnostno in vključujočo rast; ponavlja pomen partnerstva med osrednjimi oblastmi ter regionalnimi in lokalnimi oblastmi pri določanju prednostnih nalog in zagotavljanju ustreznega sofinanciranja za izvajanje programov, ki sta pri uresničevanju teh ciljev pogoja za doseganje največjega možnega učinka z omejenimi sredstvi; v zvezi s tem poudarja pomen novega instrumenta za lokalni razvoj, ki ga vodi skupnost, ki bi akcijskim skupinam na lokalni ravni omogočil razvijanje in izvajanje lokalnih strategij za pametno, trajnostno in vključujočo rast; poziva države članice, naj zagotovijo takšne priložnosti v okviru tekočega procesa načrtovanja programov, da se bo lahko izkoristil velik potencial za inovacije, ki ga imajo lokalne akcijske skupine; poudarja pomen lokalnih in regionalnih oblasti in po potrebi socialnih in drugih ustreznih partnerjev pri načrtovanju, izvajanju, spremljanju in ocenjevanju strukturnih skladov ter pripravi sporazumov o partnerstvu, kar bi zagotovilo boljšo povezavo med strategijami EU ter nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi strategijami; |
18. |
meni, da se je treba tematsko osredotočiti na majhno število prednostnih nalog; hkrati poudarja, da je potrebna prožnost, da se državam članicam in regijam omogoči kar najbolj učinkovito doseganje skupnih ciljev ob istočasnem upoštevanju teritorialnih, ekonomskih in socialnih posebnosti. |
19. |
odločno ponavlja, da nasprotuje uvedbi makroekonomskega pogojevanja v kohezijsko politiko za obdobje 2014–2020, s čimer bi kaznovali regije in družbene skupine, ki jih je že oslabila kriza, saj bi ustavitev plačil lahko imela nesorazmerne učinke v številnih državah članicah in zlasti regijah, čeprav bi te v celoti sodelovale pri prizadevanjih za uravnoteženje javnih proračunov, in s čimer bi le oslabili države v finančnih težavah in ogrozili prizadevanja za solidarnost, ki so bistvenega pomena za ohranitev makroekonomskega ravnovesja v Uniji; poleg tega meni, da širša javnost mogoče ne bi razumela takšnega kaznovalnega instrumenta, kar bi lahko povečalo njeno nezaupanje v zgodovinskem trenutku, ko so ljudi že močno prizadeli kriza ter učinki varčevalnih politik; |
20. |
meni, da bi bilo treba v času zmanjševanja javnega financiranja ponovno premisliti o načelu dodatnosti, ki ga bi bilo treba izvajati skladno z evropskim okvirom gospodarskega upravljanja, in upa, da se bo o tem razpravljalo v okviru pogajanj o kohezijski politiki po letu 2013; |
21. |
je seznanjen z nedavnimi pripombami Mednarodnega denarnega sklada, da varčevanje slabi države, v katerih se izvaja nepremišljeno – v oslabelih svetovnih gospodarskih razmerah namreč sanacija javnih financ kratkoročno otežuje okrevanje, saj zmanjšuje davčne prihodke in tako nadalje povečuje primanjkljaj; soglaša s skladom, da poudarek ne sme biti omejen le na fiskalno konsolidacijo, ampak bi ga bilo treba za ravnovesje med konsolidacijo in rastjo razširiti; |
22. |
pozdravlja predlog nekaterih držav članic, da se v pogajanja o večletnem finančnem okviru vključi klavzula o pregledu za leti 2015 in 2016, ki bi omogočila povečanje tekočega proračuna, medtem ko se izvaja, za spodbujanje zaposlovanja mladih, malih in srednjih podjetij ter drugih ključnih sektorjev; |
23. |
poziva Komisijo in države članice, naj v celoti izkoristijo meje prožnosti preventivnega dela Pakta za stabilnost in rast, da bi potrebe po produktivnih in trajnostnih javnih naložbah uravnotežili s cilji na področju fiskalne discipline; meni, da bi to lahko na primer izvedli s popolno izključitvijo nacionalnih deležev sofinanciranja v okviru strukturnih in investicijskih skladov iz omejitev Pakta za stabilnost in rast, z upoštevanjem neto in ne bruto finančnih potreb države članice kot podlage za izračune v zvezi s paktom, torej neto brez davkov na dejansko porabo (zlasti DDV), ali z uporabo drugačne časovne modulacije dveh virov financiranja istih programov (evropskega in nacionalnega), s polnim izkoristkom evropskih sredstev v prvih letih programa ter izključno uporabo nacionalnih virov v zadnjih letih programa, ob predpostavki, da posamezna zadevna država do takrat doseže oprijemljive rezultate v zvezi s politiko za uravnoteženo razmerje med primanjkljajem in BDP; |
24. |
poziva Komisijo, naj zagotovi, da se javni izdatki držav članic iz naslova sofinanciranja programov strukturnih in investicijskih skladov ne vključijo v javne ali druge ustrezne strukturne izdatke na podlagi sporazumov o partnerstvu, da se zagotovi upoštevanje Pakta za stabilnost in rast, saj slednji izdatki pomenijo obvezo, ki izhaja neposredno iz spoštovanja načela dodatnosti; zato poziva, naj se javna poraba, povezana z izvajanjem programov, ki se sofinancirajo iz evropskih strukturnih in investicijskih skladov, v celoti izloči iz opredelitve omejitev Pakta za stabilnost in rast, saj gre za izdatke, namenjene doseganju ciljev strategije Evropa 2020 ter podpiranju konkurenčnosti, rasti in ustvarjanja delovnih mest, zlasti za mlade; |
25. |
poziva Komisijo, naj poroča o možnostih za ukrepanje v mejah sedanjega fiskalnega okvira EU z namenom podrobnejše obravnave vprašanja ločevanja tekoče porabe in naložb pri izračunavanju proračunskega primanjkljaja, da bi se izognili štetju javnih naložb, ki dolgoročno prinašajo neto koristi, za negativne; |
26. |
poziva Komisijo in države članice, naj v okviru tekočih pogajanj o prihodnji ekonomski in monetarni uniji upoštevajo vse možnosti za prožnost okvira za makroekonomsko upravljanje, da se omogočijo produktivne naložbe, zlasti s ponovnim premislekom o odnosu med Paktom za stabilnost in rast in produktivnimi javnimi naložbami ter z izključitvijo javne porabe, povezane z izvajanjem programov, ki se sofinancirajo iz strukturnih in investicijskih skladov v okviru rasti prijaznih politik, iz pravil o proračunskem nadzoru Pakta za stabilnost in rast; |
o
o o
27. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji. |
(1) http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/131388.pdf.
(2) http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ec/136151.pdf.
(3) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0430.
(4) UL C 390 E, 18.12.2012, str. 10.
(5) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0070.
(6) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0069.
(7) UL C 87 E, 1.4.2010, str. 113.
(8) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0078.
(9) http://www.eib.org/infocentre/publications/all/econ-note-2012-regional-convergence.htm.
(10) http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2012/pdf/ ocp125_en.pdf.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/35 |
P7_TA(2013)0402
Za celovito strategijo EU na področju ribištva za pacifiško regijo
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktober 2013 Za celovito strategijo EU na področju ribištva za pacifiško regijo (2012/2235(INI))
(2016/C 181/06)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), |
— |
ob upoštevanju Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982, |
— |
ob upoštevanju resolucij generalne skupščine Združenih narodov o ribištvu, zlasti odstavka 157 resolucije 66/68 o obveznostih razvitih držav do najmanj razvitih držav in majhnih otoških držav v razvoju, |
— |
ob upoštevanju sporazuma iz leta 1995 o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o mednarodnem pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib, |
— |
ob upoštevanju mednarodnega akcijskega načrta Organizacije Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo (FAO) za upravljanje ribolovne zmogljivosti, ki ga je novembra 2000 potrdil svet FAO (mednarodni akcijski načrt za zmogljivost), |
— |
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (1), |
— |
ob upoštevanju sporazuma o ukrepih države pristanišča za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (sporazum o ukrepih države pristanišča), ki ga je konferenca Organizacije za prehrano in kmetijstvo sprejela na svojem 36. zasedanju 22. novembra 2009, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. novembra 2012 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike (2), |
— |
ob upoštevanju skupnega sporočila Komisije in visoke predstavnice Evropskemu parlamentu, Svetu, Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 21. marca 2012 z naslovom „Prenovljenemu razvojnemu partnerstvu med EU in Pacifikom naproti“ (3), |
— |
ob upoštevanju Konvencije o ohranjanju in upravljanju izrazito selivskih staležev rib v zahodnem in centralnem Pacifiku, katere pogodbenica je EU v skladu s Sklepom 2005/75/ES (4), ki je začel veljati 25. januarja 2005, |
— |
ob upoštevanju Sklepa Sveta št. 2006/539/ES z dne 22. maja 2006 o sklenitvi Konvencije o krepitvi Medameriške komisije za tropskega tuna, ustanovljene leta 1949 s konvencijo med Združenimi državami Amerike in Republiko Kostariko, v imenu Evropske skupnosti (5), |
— |
ob upoštevanju Konvencije o ohranjanju in upravljanju ribolovnih virov odprtega morja v južnem Tihem oceanu (6), ki je bila odobrena v imenu Evropske unije s Sklepom Sveta št. 2012/130/EU (7) in s katero se ustanovi Organizacija za upravljanje ribištva v južnem Tihem oceanu (SPRFMO), |
— |
ob upoštevanju Sklepa Sveta 2011/144/EU z dne 15. februarja 2011 o sklenitvi začasnega sporazuma o gospodarskem partnerstvu med Evropsko skupnostjo na eni strani in pacifiškimi državami na drugi strani (8), |
— |
ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000 (9) (sporazum iz Cotonouja), |
— |
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za deseti evropski razvojni sklad (10), |
— |
ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu med Evropsko skupnostjo in Federativnimi državami Mikronezije o ribolovu v Federativnih državah Mikronezije (11), |
— |
ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko skupnostjo na eni strani in Republiko Kiribati na drugi strani (12), |
— |
ob upoštevanju sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med Evropsko unijo in Salomonovimi otoki (13), |
— |
ob upoštevanju odločbe Komisije z dne 15. novembra 2012, s katero se posreduje uradno obvestilo državam nečlanicam, ki bi jih bilo mogoče po oceni Komisije v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1005/2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova obravnavati kot države nečlanice, ki niso pripravljene sodelovati (14), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za ribištvo in mnenja Odbora za razvoj (A7-0297/2013), |
A. |
ker bi bilo treba za izvajanje skladnosti politik za razvoj politike EU, ki vplivajo na ribištvo v Tihem oceanu – tj. politike ribištva, trgovine in razvoja –, izvajati tako, da bodo prispevale k ciljem trajnostnega razvoja ribištva, ki jih določijo pacifiške države AKP; ker bi bilo treba ta pristop vključiti v prihodnji obnovitvi sporazuma iz Cotonuja oziroma v instrumente, ki bi ga utegnili naslediti; |
B. |
ker si mora EU prizadevati za usklajenost politik za razvoj na osnovi člena 208(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa, da „Unija upošteva cilje razvojnega sodelovanja pri politikah, ki jih izvaja in ki lahko vplivajo na države v razvoju“; |
C. |
ker je Evropska unija v tej regiji takoj za Avstralijo druga največja donatorica in pomoč nudi prek Evropskega sklada za razvoj in ker je samo 2,3 % vse pomoči iz desetega Evropskega sklada za razvoj namenjene ribiškim dejavnostim, čeprav so ribolovni viri glavna možnost zaslužka v tihomorskih državah AKP, ki je skupna vsem tem državam, in čeprav so vse države zahodnega in centralnega Tihega oceana večkrat izrazile namero, da bo lov na tuna postal glavno gonilo družbenega in gospodarskega razvoja v tej regiji; |
D. |
ker bi bilo treba pred sklenitvijo dvostranskih in večstranskih trgovinskih sporazumov, o katerih se pogaja EU, pripraviti ocene učinka, zlasti kar zadeva ohranjanje živih morskih virov in posledice tovrstnih sporazumov za lokalno prebivalstvo; ker bi morale biti ocene učinka vodilo pri sklepanju tovrstnih dvostranskih in večstranskih sporazumov; |
E. |
ker imajo ribiški proizvodi v trenutnih pogajanjih o sporazumu o gospodarskem partnerstvu med Evropsko unijo in državami AKP, s katerim bo sistem splošnih preferencialov iz sporazuma iz Cotonuja prilagojen pravilom Svetovne trgovinske organizacije, pomembno vlogo, tako zaradi dostopa do evropskih trgov kot zaradi dostopa do virov in dobrega upravljanja ribolova, s čimer naj bi dosegli trajnostni razvoj; |
F. |
ker je treba upoštevati nevarnost, ki jo predstavlja odstopanje od pravil iz člena 6(6) Protokola II o pravilih, priloženega Sporazumu o začasnem partnerstvu med Evropsko skupnostjo in pacifiškimi državami, da bi prišlo do nelojalne konkurence na evropskem trgu ribiških proizvodov; |
G. |
ker je v interesu Evropska unije, da razvija tesnejše odnose s to tihomorsko regijo in sodelovanje, da bi dosegli razvojne cilje ob ohranjanju ribolovnih virov, spodbudili trajnostni razvoj ribištva in povečali preglednost pri upravljanju ribolova; |
H. |
ker je skoraj polovica svetovnega ulova tuna opravljenega v vodah zahodnega in centralnega Tihega oceana, od tega pa 80 % v izključnih ekonomskih conah otoških držav in samo 20 % v mednarodnih vodah; |
I. |
ker zadnje ocene staležev, ki jih je leta 2012 pripravil znanstveni odbor Komisije za ribištvo v zahodno-centralnem Pacifiku (WCPFC), kažejo, da na območju njene pristojnosti ni prišlo niti do prelova črtastega tuna (Katsuwonus pelamis) niti do prelova rumenoplavutega tuna (Thunnus albacares), kažejo pa na prelov velikookega tuna (Thunnus obesus); ker je zelo zaskrbljujoča umrljivost mladega velikookega tuna pri ribolovu s potegalkami, zlasti v povezavi z napravami za združevanje rib; |
J. |
ker kljub nekaterim izboljšavam pri spremljanju, pregledih in nadzoru v omenjenem tihomorskem območju vse večje število ribiških ladij s potegalkami, v glavnem iz azijskih in otoških držav, večji ribolovni napor in nezakoniti ribolov ogrožajo trajnost virov v tej regiji; |
K. |
ker bi moral pristop Evropske unije na področju ribištva v Tihem oceanu dejavno podpirati sedanja regionalna prizadevanja za odpravljanje presežnih zmogljivosti in izboljšanje upravljanja ribištva; |
L. |
ker obstajajo tradicionalne agencije in regionalne strukture za upravljanje lova na tune, na primer Agencija Pacifiškega foruma za ribištvo in podregijska organizacija pogodbenic sporazuma z Nauruja; |
M. |
ker so države pogodbenice sporazuma z Nauruja leta 2008 uvedle shemo ribolovnih dni na plovilo (Vessel Day Scheme), da bi poskušale urediti dostop do voda držav pogodbenic tega sporazuma, omejiti ribolovni napor v teh vodah ter kar najbolj povečati koristi ribolova za majhne tihomorskih otoške države v razvoju; |
N. |
ker resnično prihaja do pretiranih ribolovnih naporov pogodbenic in ker v Komisiji za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika poteka razprava o novem ukrepu na področju ohranjanja in upravljanja, s katerim bi omejili ribolovne napore. |
O. |
ker so Združene države Amerike že leta 1988 sklenile večstranski sporazum z zahodnimi in centralnimi tihomorskimi državami in ker jim ta sporazum, ki je znova predmet pogajanj, zagotavlja približno 20 % vseh ribolovnih dni v tej regiji; |
P. |
ker mora biti shema ribolovnih dni na plovilo povsem pregledna, njene določbe pa je treba izboljšati in jih morajo uporabljati vse članice, da bi bili doseženi njeni cilji in zagotovljena skladnost ukrepov v izključnih ekonomskih conah in na odprtem morju; |
Q. |
ker naj bi se stroški dostopa za flote dolge plovbe v prihodnjih letih po pričakovanjih občutno povečali, saj so pomemben vir dohodka za države na tem območju; ker so se države pogodbenice sporazuma z Nauruja na letnem srečanju že dogovorile, da bodo stroški ribolovnega dneva v letu 2014 znašali najmanj 6 000 USD; |
R. |
ker so pridružitveni sporazumi v ribiškem sektorju, ki jih je podpisala Evropska unija, tudi s tihomorskimi državami, tradicionalno temeljili na omejitvi števila plovil z okvirno referenčno tonažo, zaradi česar so nastala odstopanja, ko so države pogodbenice sporazuma z Nauruja uvedle shemo ribolovnih dni na plovilo in so jo želele uporabiti za pridružitvene sporazume z Evropsko unijo; |
S. |
ker lahko dobro zasnovana in ustrezno izvrševana shema ribolovnih dni na plovilo zagotovi sredstva za preprečevanje nadaljnjega povečevanja ribolovnega napora v regiji; |
T. |
ker je EU v odnosih s tretjimi državami kot pogoj za sklenitev sporazumov o partnerstvu na področju ribištva postavila sodelovanje in skladnost na področju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova; ker člen 38(9) Uredbe (ES) št. 1005/2008 o boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu določa, da Komisija ne sme začeti pogajanj o sklenitvi tovrstnih sporazumov z državami, ki teh pogojev ne izpolnjujejo; |
U. |
ker bi morali sporazumi o gospodarskem partnerstvu vsebovati posebno sklicevanje na izvajanje uredbe o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu, ne pa zgolj splošnega besedila o tem, da se je treba boriti proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu, teh sporazumov pa ne bi smeli sklepati s tretjimi državami, ki so opredeljene kot „nesodelujoče“; |
V. |
ker je Komisija med drugim v odločbi z dne 15. novembra 2012 obvestila Fidži in Vanuatu da bi utegnila biti v skladu z uredbo o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu državi, ki nista pripravljeni sodelovati, tako zaradi tega, ker nista sprejela odvračalnih ukrepov in kazni za ladje, ki plujejo pod njunima zastavama in izvajajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov, pa tudi zato, ker nista izvedla priporočil regionalnih ribiških organizacij; |
W. |
ker ribolovne dejavnosti evropske flote s potegalkami že od nekdaj potekajo v glavnem v centralnem Tihem oceanu, tako v mednarodnih vodah kot v izključni ekonomski coni Kiribatija, v skladu s sporazumi zasebnega sektorja pa tudi v izključnih ekonomskih conah Tuvaluja, Tokelaua in Nauruja; |
X. |
ker se je Evropska unija poleg Kiribatija o pridružitvenih sporazumih na področju ribištva pogajala tudi z nekaterimi državami zahodnega Tihega oceana, vendar izid ni bil pozitiven in se sporazumi ne uporabljajo, saj sporazuma s Federativnimi državami Mikronezije njihov parlament ni ratificiral, pogajanja o obnovitvi sporazuma s Salomonovimi otoki pa so od leta 2012 zamrznjena; |
Y. |
ker je Komisija opravila predhodno oceno s Cookovimi otoki in Tuvalujem, da bi se lahko začela pogajanja o ribiških sporazumih s tema državama, in ker sta bila podpisana ustrezna memoranduma o soglasju, kar je pogoj, da se Svet zaprosi za pogajalski mandat; |
Z. |
ker Evropska služba za zunanje delovanje v delegaciji na Fidžiju doslej ni imela dovolj zaposlenih, ki bi bili odgovorni za vprašanja ribolova; |
Splošna strategija
1. |
poziva Komisijo, naj zagotovi doslednost vseh politik Skupnosti, ki se uporabljajo za tihomorsko regijo, kot določa člen 208 PDEU, zlasti ribiške, trgovinske in razvojne, ter okrepi morebitne sinergije, da bi se ustvaril multiplikacijski učinek in povečale koristi za države tihomorske regije in za države članice EU, prav tako naj spodbuja mednarodno razsežnost, okrepi strateško prisotnost EU, poveča prepoznavnost Evropske unije v zahodnem in centralnem Tihem oceanu ter prispeva k trajnostnemu izkoriščanju njegovih virov; |
2. |
meni, da bi se morala ribiška strategija v prihodnjih odnosih s tihomorskimi državami AKP, potem ko bo sporazum iz Cotonuja prenehal veljati, osredotočati na regionalni vidik, ki bo okrepil položaj in vlogo Evropske unije v zahodnem in centralnem Tihem oceanu; |
3. |
poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo ta strategija upoštevana v 11. Evropskem skladu za razvoj, prav tako kot možnost povečanja ravni ciljno usmerjene sektorske pomoči za zadovoljevanje potreb ribiških skupnosti (vključno s povečanjem njihovega prispevka k zanesljivosti lokalne preskrbe s hrano), razvoj ribiške infrastrukture za lokalno iztovarjanje in predelavo ulova, saj je ribištvo tam eden glavnih gospodarskih virov; |
4. |
pozdravlja nedavno zaposlitev dodatnih uslužbencev v delegaciji EU na Fidžiju, ki se bodo posvečali predvsem vprašanjem ribolova, in je prepričan, da bo to prispevalo k vzpostavitvi stalne in posebne povezave z državami te regije na področju ribolova; |
5. |
prav tako poziva k boljšemu usklajevanju in dopolnjevanju z drugimi dejavniki v regiji na področju razvojne pomoči v skladu s sporazumom iz Cairnsa iz avgusta 2009; izraža zadovoljstvo zaradi drugega ministrskega srečanja med EU in forumom pacifiških otokov dne 12. junija 2012, ki krepi politični dialog med EU in Pacifikom, zlasti na področju ribištva in razvoja, ter tako zagotavlja večjo učinkovitost ukrepov, ki so jih sprejele Unija in države v tej regiji; |
6. |
poudarja, da si mora globokomorsko ladjevje v sodelovanju s pacifiškimi državami prizadevati za zmanjšanje ribolovnega pritiska na stalež tropskega tuna, vključno z znatnim zmanjšanjem ravni umrljivosti mladega veleokega tuna, katerega stalež je velikega gospodarskega pomena za regijo in je trenutno prelovljen; |
Ribiška strategija
A. Kratkoročni ukrepi:
7. |
poudarja, da je treba zaradi pomembnosti te regije z vidika ribištva in koristi, ki jih prinaša floti, trgu in ribiški predelovalni industriji Unije, oblikovati ribiško strategijo za zahodni in centralni Tihi ocean, da se plovilom, ki tam lovijo, zagotovi pravna varnost; |
8. |
ugotavlja, da strategija EU za dostop do virov v izključnih ekonomskih conah držav v tej regiji prek sporazumov o partnerstvu v ribiškem sektorju ni bila uspešna, razen v primeru Kiribatija, in ocenjuje, da je za obnovitev ter utrditev teh sporazumov potreben nov okvir za tesne in koristne odnose med različnimi stranmi; |
9. |
ocenjuje, da je za težave delno krivo dejstvo, da se je Evropska unija neuspešno pogajala o sporazumih z državami zahodnega Tihega oceana, kjer se nahajajo izključne ekonomske cone Salomonovih otokov in Federativnih držav Mikronezije, namesto da bi se osredotočila na centralni Tihi ocean, kjer so bila že od nekdaj najpomembnejša lovišča flote Unije s potegalkami; |
10. |
toplo pozdravlja dejstvo, da je Komisija opravila predhodno oceno s Cookovimi otoki in Tuvalujem, da bi lahko začela pogajanja o pridružitvenih sporazumih na področju ribištva s tema državama, in da je podpisala ustrezna memoranduma o soglasju, kar je pogoj, da se Svet zaprosi za pogajalski mandat; |
11. |
ocenjuje, da je novi način pogajanj bolj usklajen z regionalnim pristopom, ki ga je Parlament večkrat zahteval, zlasti v zvezi z ribolovom izrazito selivskih vrst; poziva Komisijo, naj v primeru pogajanj z državami pogodbenicami sporazuma z Nauruja in državami AKP zagotovi skladnost z določbami Komisije za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika; |
12. |
ugotavlja, da bi moral pristop EU do Tihega oceana pomagati državam v razvoju, zlasti malim otoškim državam, pri njihovih prizadevanjih za večji delež koristi iz trajnostnega izkoriščanja čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib ter pri krepitvi regionalnih prizadevanj za trajnostno ohranjanje in upravljanje ribolova teh staležev, kot poziva konferenca o pregledu sporazuma ZN o staležih rib; |
13. |
izraža zaskrbljenost zaradi nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova na tem območju, in čeprav priznava, da so bile pri upravljanju dosežene nekatere izboljšave, meni, da niso bile zadostne, zlasti kar zadeva uvedbo temeljnih orodij za boj proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu; |
14. |
poziva Komisijo, naj v določbe sporazumov o gospodarskem partnerstvu, o katerih se pogaja z državami Tihega oceana, vključi izrecno sklicevanje na Uredbo (ES) št. 1005/2008 o nezakonitem, neprijavljenem in nereguliranem ribolovu; |
15. |
poziva države AKP, naj še naprej dejavno sodelujejo znotraj ustreznih regionalnih organizacij za upravljanje ribištva ter naj svoje organizacije civilne družbe ter socialne in poklicne organizacije redno seznanjajo z odločitvami na področju ribištva. |
B. Srednjeročni in dolgoročni ukrepi:
16. |
poziva Komisijo, naj predvidi možnost oblikovanja bolj dolgoročne strategije za ureditev dostopa flote Evropske unije do virov v izključnih ekonomskih conah držav na tem območju, ki bi temeljila na okvirnem regionalnem sporazumu med Evropsko unijo ter državami zahodnega in centralnega Tihega oceana, ki bo dosežen s pogajanji z Agencijo Pacifiškega foruma za ribištvo in bo temeljil na naslednjih vidikih:
|
17. |
poudarja, da bi morala zadnja faza tega procesa temeljiti na izključno regionalnem pristopu, namreč v obliki večstranskega sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju med državami podpisnicami sporazuma o gospodarskem partnerstvu, ki bo floti Unije omogočil dostop do virov v izključnih ekonomskih conah teh držav; |
18. |
priporoča Komisiji, naj razmisli o takšni ribiški strategiji za tihomorsko regijo in pri reviziji sporazuma iz Cotonouja upošteva posebnosti otoških držav; |
19. |
poudarja, da mora biti Parlament v skladu z določbami PDEU ustrezno vključen v postopek priprave in pogajanj ter v dolgoročno spremljanje in ocenjevanje delovanja dvostranskih sporazumov; vztraja, da je treba Parlament v skladu s členom 13(2) Pogodbe o evropski uniji in členom 218(10) Pogodbe o delovanju Evropske unije enako kot Svet nemudoma in izčrpno obveščati v vseh fazah postopka sklepanja sporazumov o partnerstvu v ribiškem sektorju; ponovno izraža prepričanje, da morajo opazovalci zastopati Parlament na sejah skupnih odborov, ki jih predvidevajo sporazumi o ribolovu; vztraja pri tem, da bi morali biti na sejah kot opazovalci navzoči tudi predstavniki civilne družbe, vključno s predstavniki ribiškega sektorja iz EU in tretjih držav |
o
o o
20. |
naroči svojemu predsedniku, naj to poročilo posreduje Svetu, Komisiji in Evropski službi za zunanje delovanje. |
(1) UL L 286, 29.10.2008, str. 1.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0461,
(3) JOIN(2012)0006.
(4) UL L 32, 4.2.2005, str. 1.
(5) UL L 224, 16.8.2006, str. 22.
(6) UL L 67, 6.3.2012, str. 3.
(7) UL L 67, 6.3.2012, str. 1.
(8) UL L 60, 5.3.2011, str. 2.
(9) UL L 317, 15.12.2000, str. 3.
(10) UL L 78, 19.3.2008, str. 1.
(11) UL L 151, 6.6.2006, str. 3.
(12) UL L 205, 7.8.2007, str. 3.
(13) UL L 190, 22.7.2010, str. 3.
(14) UL C 354, 17.11.2012, str. 1.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/41 |
P7_TA(2013)0403
Omejevanje ribolova in teritorialne vode v Sredozemlju in Črnem morju – načini reševanja konfliktov
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o omejevanju ribolova in teritorialnih vodah v Sredozemlju in Črnem morju – načini reševanja konfliktov (2011/2086(INI))
(2016/C 181/07)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju Konvencije Organizacije združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982, |
— |
ob upoštevanju sporazuma iz leta 1995 o izvajanju določb Konvencije Organizacije združenih narodov o mednarodnem pomorskem pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih in izrazito selivskih staležev rib, |
— |
ob upoštevanju Kodeksa odgovornega ribištva Organizacije ZN za prehrano in kmetijstvo, ki ga je oktobra 1995 sprejela Konferenca Organizacije ZN za prehrano in kmetijstvo, |
— |
ob upoštevanju Konvencije o varstvu Črnega morja pred onesnaževanjem, podpisane aprila 1992 v Bukarešti, |
— |
ob upoštevanju Konvencije o varstvu morskega okolja in obalnega območja Sredozemlja in njenih protokolov, podpisanih februarja 1976 v Barceloni in spremenjenih junija 1995 v Barceloni, |
— |
ob upoštevanju strateškega akcijskega načrta za okoljsko zaščito in rehabilitacijo Črnega morja, sprejetega aprila 2009 v Sofiji, |
— |
ob upoštevanju Direktive 2008/56/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. junija 2008 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju politike morskega okolja (Okvirna direktiva o morski strategiji) (1), |
— |
ob upoštevanju predloga Komisije za direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi okvira za pomorsko prostorsko načrtovanje in celostno upravljanje obalnih območij (COM(2013)0133), |
— |
ob upoštevanju [dela VII o zunanji politiki] Uredbe EU št. […]/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne […] o skupni ribiški politiki (2), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. januarja 2011 o strategiji EU za Črno morje (3), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. septembra 2011 o upravljanju ribištva v Črnem morju danes in v prihodnje (4), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. novembra 2012 o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike (5), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 10. oktobra 2007 o celostni pomorski politiki za Evropsko unijo (COM(2007)0575), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 21. oktobra 2010 o celostni pomorski politiki (CPP) – ocena dosedanjega napredka in novi izzivi (6), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Svetu in Evropskemu parlamentu z dne 11. septembra 2009 o celostni morski politiki za boljše gospodarjenje z morjem v Sredozemlju (COM(2009)0466), |
— |
ob upoštevanju evropske sosedske politike in z njo povezanih instrumentov financiranja, |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu z dne 8. septembra 2010 z naslovom „Znanje o morju 2020: opazovanje in podatki o morju za pametno in trajnostno rast“ (COM(2010)0461), |
— |
ob upoštevanju programa evropskega sosedskega in partnerskega instrumenta za čezmejno sodelovanje v obdobju 2007–2013 „Sredozemski morski bazen“, ki ga je Komisija sprejela 14. avgusta 2008, |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z dne 13. septembra 2012 z naslovom: „Modra rast: možnosti za trajnostno rast v morskem in pomorskem sektorju“ (COM(2012)0494), |
— |
ob upoštevanju člena 48 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za ribištvo in mnenja Odbora za razvoj (A7-0288/2013), |
A. |
ker bi do leta 2025 stopnja urbanizacija v Sredozemlju lahko dosegla 60 %, s tretjino prebivalstva zgoščenega na obalnih območjih, s čimer bi se podvojila potreba po vodnih in ribolovnih virih; |
B. |
ker v Sredozemskem morju poteka 30 % svetovnega pomorskega prometa; |
C. |
ker imata Sredozemsko in Črno morje posebne značilnosti z oceanografskega, ribolovnega, okoljskega in socialno-ekonomskega vidika; |
D. |
ker je upravljanje pomorskih in obalnih območij kompleksno, vanj pa so vključeni različni zasebni in javni organi; |
E. |
ker imata sredozemski in črnomorski bazen zelo nizko stopnjo obnove voda (80–90 let oziroma 140 let) ter sta zato izredno občutljiva za onesnaževanje morja; |
F. |
ker se prekomerno izkorišča približno 75 % ribjih staležev; |
G. |
ker se pravne ureditve, ki urejajo vstop plovil v nacionalna ribolovna območja, razlikujejo glede na nacionalnost plovila; |
1. |
izraža zaskrbljenost zaradi večje konkurence za manjši obseg staležev in morskih virov, kar vodi v regionalne napetosti in možne spore med obalnimi državami zaradi pomorskih območij; v tem kontekstu poziva h krepitvi prizadevanj za izboljšanje ureditve dostopa do virov na regionalni in nacionalni ravni ter ravni EU; |
2. |
poziva vse države ob Sredozemskem in Črnem morju, naj si bolj prizadevajo, da bi postopno odpravile tamkajšnji prekomerni ribolov, saj bo zaradi vse bolj izčrpanih ribjih staležev večja možnost za konflikte na tem območju; |
3. |
trdno verjame, da je mirno reševanje sporov glede pomorskih območij in določitve meja na morju – skladno s pravicami in obveznostmi držav članic in tretjih držav v okviru prava EU in mednarodnega prava, zlasti Konvencije OZN o pomorskem pravu – bistveni element dobrega upravljanja oceanov; |
4. |
meni, da pomorsko upravljanje v Sredozemlju in Črnem morju zahteva višjo stopnjo politične kohezije in sodelovanja med zadevnimi obalnimi državami; poudarja pomembno vlogo dvostranskega sodelovanja in mednarodnih sporazumov, saj večina črnomorskih in sredozemskih držav ni članic EU in torej ni dolžna spoštovati njene zakonodaje; |
5. |
pozdravlja vlogo Komisije pri spodbujanju trdnejšega in bolj strukturiranega dialoga z državami nečlanicami, ki mejijo na Sredozemlje in Črno morje, za upravljanje skupnih staležev v teh bazenih; spodbuja Komisijo, naj z regionalnim pristopom okrepi svoja prizadevanja v tej smeri; |
6. |
meni, da pomorsko upravljanje v Sredozemlju in črnomorski regiji nudi priložnosti za mednarodne odnose in učinkovito upravljanje regije; |
7. |
poudarja, da konkurenca za zmanjšane staleže rib in morskih virov lahko postane povod za konflikte s tretjimi državami; poziva EU in države članice k sodelovanju pri zagotavljanju spremljanja, nadzora, varnosti in zaščite obalnih in teritorialnih voda, izključnih ekonomskih con, obalnega pasu ter pomorske infrastrukture in morskih virov; ugotavlja, da bi EU v zvezi s tem morala ohraniti trdno politično držo in si prizadevati za preprečitev mednarodnih razdorov; |
8. |
poziva EU, naj prek diplomatskih virov spodbuja dialog med državami članicami in tretjimi državami ter tako zagotovi, da bodo spoštovale načela skupne ribiške politike EU, in spremlja spoštovanje svojih pravil; zlasti države kandidatke za pristop k EU bi morale spoštovati načela ribiške politike EU ter zadevno evropsko in mednarodno zakonodajo na področju ribolovnih dejavnosti; |
9. |
ugotavlja, da od 21 sredozemskih držav le tri niso podpisale ali ratificirale Konvencije ZN o pomorskem mednarodnem pravu; poziva Komisijo, naj te države, še zlasti države kandidatke za pristop k EU, pozove k podpisu Konvencije kot sestavnega dela regulativnega okvira EU za pomorske zadeve in k njenemu izvajanju; |
10. |
poziva Komisijo in tretje države, naj ob upoštevanju čezmejne razsežnosti ribiške dejavnosti in selitvenega značaja nekaterih vrst razvijejo regionalni pristop za ohranjanje in izkoriščanje ribolovnih virov v Sredozemlju in Črnem morju; v zvezi s tem poudarja pomembno vlogo Generalne komisije za ribištvo v Sredozemlju pri zagotavljanju enakih pogojev in kot regionalnega foruma za zagotavljanje trajnostnega ribolova v Črnem morju; |
11. |
poudarja potrebo po varstvu okolja in trajnostnem razvoju v teh bazenih ter potrebo po okrepljenih prizadevanjih za pomorsko upravljanje in nadzor v skladu z mednarodnim pravom – zlasti Konvencijo OZN o pomorskem pravu – kot sredstvi za zagotavljanje okrepljenega varstva okolja obalnega in pomorskega prostora; |
12. |
meni, da lahko imata integrirana pomorska politika in zlasti pomorsko prostorsko načrtovanje osrednjo vlogo za preprečevanje konfliktov med državami članicami EU in tretjimi državami; |
13. |
spodbuja države članice, da bi začele celostno upravljanje obalnih območij in pomorsko prostorsko načrtovanje: proizvodnjo energije iz vetrnih elektrarn na morju, polaganje podvodnih kablov in cevovodov, ribištvo in ribogojstvo, vzpostavitev območij za obnovo staležev, v okviru strategije za modro rast in ob upoštevanju obstoječih sporazumov s sosednimi državami, vključno s tretjimi državami, ki delijo isto regionalno morje; |
14. |
spodbuja vzpostavitev pomorskih con, zlasti izključnih ekonomskih con in varovanih pomorskih področij, s čimer se ne bo le izboljšalo ohranjanje in upravljanje ribištva zunaj teritorialnih voda, temveč se bodo tudi spodbujali trajnostni ribolovni viri, omogočil nadzor nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova in njegovo odpravljanje ter izboljšalo pomorsko upravljanje v teh bazenih; poudarja, da mora EU državam članicam v zvezi s tem zagotoviti ustrezne smernice, usklajevanje in podporo; |
15. |
poziva Komisijo, naj še podrobneje obravnava ta vprašanja, da bo zagotovila usklajenost pomembnih področij politike EU, zlasti skupne ribiške politike in integrirane pomorske politike, ter naj z okrepljenim sodelovanjem in dialogom spodbuja to usklajenost in enake konkurenčne pogoje znotraj EU in s sosednjimi partnerskimi državami; |
16. |
poudarja pomen ocenjevanja staležev in poziva k okrepljenemu sodelovanju med znanstvenimi ustanovami v obeh bazenih, vključno z izmenjavo znanstvenih podatkov in skupno rabo informacij; meni, da bi EU morala spodbujati, podpirati in olajšati sodelovanje in skupno delo ekip znanstvenikov iz EU in primerljivih ekip znanstvenikov iz drugih vpletenih držav nečlanic; v zvezi s tem pozdravlja pobudo „Znanje o morju 2020“, katere cilj je podatke o morskem okolju dati na voljo velikemu številu potencialno zainteresiranih strani, vključno z javnimi in raziskovalnimi organi, organi iz industrije in šolstva ter civilno družbo; |
17. |
poziva k okrepljenemu sistemu spremljanja, kontrole in nadzora ribolovne dejavnosti v okviru integrirane razsežnosti za krepitev ohranjanja ekosistema v obeh bazenih v skladu z evropskim in mednarodnim pravom, zlasti Konvencijo ZN o pomorskem mednarodnem pravu, s čimer bi prispevali k učinkovitejšemu dolgoročnemu trajnostnemu izkoriščanju staležev rib in odpravljanju nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova; |
18. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji. |
(1) UL L 164, 25.6.2008, str. 19.
(2) Glej dokument Sveta št. …
(3) UL C 136 E, 11.5.2012, str. 81.
(4) UL C 51 E, 22.2.2013, str. 37.
(5) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0461.
(6) UL C 70 E, 8.3.2012, str. 70.
Sreda, 09. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/45 |
P7_TA(2013)0411
Pogajanja med EU in Kitajsko za dvostranski sporazum o naložbah
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o pogajanjih med EU in Kitajsko za dvostranski sporazum o naložbah (2013/2674(RSP))
(2016/C 181/08)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju členov 2, 3, 6 in 21 Pogodbe o Evropski uniji, |
— |
ob upoštevanju členov 153, 191, 207 in 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju členov 12, 21, 28, 29, 31 in 32 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, |
— |
ob upoštevanju Strateškega okvira EU za človekove pravice in demokracijo ter akcijskega načrta za njegovo izvajanje z dne 25. junija 2012, |
— |
ob upoštevanju protokola o pristopu Ljudske republike Kitajske k Svetovni trgovinski organizaciji (STO) z dne 23. novembra 2001, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 23. maja 2012 z naslovom „EU in Kitajska: neuravnotežena trgovina?“ (1) in poročila svojega generalnega direktorata za zunanjo politiko iz julija 2011 o trgovinskih in gospodarskih odnosih s Kitajsko, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. marca 2013 o odnosih med EU in Kitajsko (2), |
— |
ob upoštevanju splošno sprejetih načel in praks, imenovanih „načela iz Santiaga“, ki jih je oktobra 2008 sprejela mednarodna delovna skupina Mednarodnega denarnega sklada o državnih skladih, |
— |
ob upoštevanju skupne izjave, sprejete na 13. vrhunskem srečanju med EU in Kitajsko, ki je potekalo 20. septembra 2012 v Bruslju, |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije „Trgovina, rast in svetovne zadeve – Trgovinska politika je temeljna sestavina strategije EU 2020“ (COM(2010)0612) in resolucije Parlamenta z dne 27. septembra 2011 o novi trgovinski politiki za Evropo v okviru strategije EU 2020 (3), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. decembra 2011 o trgovinskih ovirah in ovirah za naložbe (4), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 6. aprila 2011 o prihodnji evropski mednarodni naložbeni politiki (5), |
— |
ob upoštevanju svojih resolucij z dne 25. novembra 2010 o družbeni odgovornosti gospodarskih družb v mednarodnih trgovinskih sporazumih (6), o človekovih pravicah, socialnih in okoljskih standardih v mednarodnih trgovinskih sporazumih (7) in o mednarodni trgovinski politiki v okviru zahtev glede podnebnih sprememb (8), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „EU-Kitajska: Tesnejši partnerici, naraščajoče odgovornosti“ (COM(2006)0631) in spremnega delovnega dokumenta „Konkurenca in partnerstvo – Dokument o trgovinski in naložbeni politiki EU-Kitajska“ (COM(2006)0632), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 5. februarja 2009 o krepitvi vloge evropskih MSP v mednarodni trgovini (9), |
— |
ob upoštevanju svojega nedavnega sklepa, ki za ekstraktivno industrijo in sektor izkoriščanja gozdov uvaja zahteve glede objavljanja podatkov v zvezi z njihovimi plačili vladam (10), |
— |
ob upoštevanju skupne odločitve EU in Kitajske, sprejete na 14. vrhunskem srečanju med EU in Kitajsko, ki je potekalo februarja 2012 v Pekingu, o začetku pogajanj za dvostranski sporazum o naložbah, |
— |
ob upoštevanju člena 110(2) Poslovnika, |
A. |
ker je obseg trgovine med EU in Kitajsko v zadnjih treh desetletjih hitro in neprestano rasel ter leta 2012 dosegel vrhunec s skupno trgovinsko menjavo 433,8 milijarde EUR in ker je neravnovesje v dvostranski trgovini že od leta 1997 v prid Kitajski; ker je ta trgovinski primanjkljaj leta 2012 znašal 146 milijarde EUR, leta 2000 pa le 49 milijard EUR; |
B. |
ker so v letu 2011 tuje naložbe EU na Kitajskem znašale 102 milijardi EUR, tuje naložbe Kitajske v EU pa so v istem letu znašale 15 milijard EUR; ker so leta 2006 tuje naložbe Kitajske v EU znašale le 3,5 milijarde EUR; |
C. |
ker so z Lizbonsko pogodbo tuje neposredne naložbe postale del izključnih pristojnosti Unije; |
D. |
ker ima 26 držav članic EU s Kitajsko posamezne veljavne dvostranske sporazume o naložbah; ker EU še ni razvila trajnostne dolgoročne industrijske politike, ki bi usmerjala njene ofenzivne in defenzivne interese v okviru njene nove politike glede tujih naložb; |
E. |
ker je Kitajska kljub 10-odstotni letni rasti stroškov dela v zadnjih letih še vedno med tremi najpomembnejšimi naložbenimi trgi na svetu; |
F. |
ker razvojni cilji iz kitajskega 12. petletnega načrta in strategije Evropa 2020 vključujejo številne skupne interese in izzive; ker bi lahko višja stopnja povezovanja in tehnološke izmenjave med gospodarstvom EU in kitajskim gospodarstvom privedla do sinergij in skupnih koristi; |
G. |
ker bi morala zasebna in državna podjetja uživati enake konkurenčne pogoje; |
H. |
ker je ta sporazum o naložbah prvi, o katerem se bo EU pogajala na podlagi skupne pristojnosti po začetku veljave Lizbonske pogodbe; ker bi lahko pogajanja o tem sporazumu o naložbah, vključno z dostopom do trga, vzbudile veliko zanimanja, pa tudi vprašanja javnega pomena, zato je zanje nujna najvišja možna stopnja preglednosti, da bi omogočili potreben parlamentarni nadzor, s tem pa izpolnili predpogoj nujnega soglasja Evropskega parlamenta k izidu pogajanj; |
I. |
ker morajo vlagatelji upoštevati tako zakone države gostiteljice kot tudi določbe vseh sporazumov, sklenjenih med EU in Kitajsko, ko ti začnejo veljati, da bi v celoti izkoristili najboljšo zaščito svojih naložb; |
J. |
ker Kitajska slabo izvaja nekatere temeljne socialne in delavske pravice ter okoljske standarde, ki so mednarodno priznani, oziroma jih sploh ne ter je to eden od vzrokov za trenutno neravnovesje na področju trgovinskih tokov med EU in Kitajsko, ki se lahko še poslabša s tesnejšimi naložbenimi odnosi, če se pri izvajanju teh pravic in standardov ne doseže napredek; ker sporazum o naložbah ne bi smel nadalje zniževati socialnih in okoljskih standardov na Kitajskem, temveč bi nasprotno moral prispevati k njihovemu izboljšanju kot predpogoju, ki vodi k bolj uravnovešenemu in vzajemno koristnemu trgovinskemu in naložbenemu odnosu; |
K. |
ker bi moral sporazum o naložbah vsebovati tudi obveznosti vlagateljev, vključno glede spoštovanja sindikalnih in drugih pravic delavcev, preglednosti in varstva okolja, kot je določeno v zakonodaji vsake strani, sklenjen pa bi moral biti v skladu s pravili Svetovne trgovinske organizacije (STO) ter drugimi ustreznimi mednarodnimi sporazumi in temeljnimi konvencijami, ki sta jih strani podpisali in ratificirali; ker v sporazume o naložbah ne bi smele biti vključene naložbe v posebej ustvarjenih območjih, ki omogočajo izogibanje delovnim pravicam in standardom ter drugim zakonskim zahtevam; |
L. |
ker blago za izvoz v EU, ki se proizvaja v taboriščih prisilnega dela, kot so tista v sistemu prevzgoje z delom, ki so na splošno poznana pod imenom laogai, ne bi smelo biti upravičeno do naložb v okviru tega dvostranskega sporazuma o naložbah; |
M. |
ker sta se Komisija in Svet zavezala, da bosta zagotovila, da bo naložbena politika EU upoštevala načela in cilje zunanjega delovanja Unije, vključno s človekovimi pravicami, ter da bosta to uresničevala od leta 2013 naprej; |
N. |
ker bi sporazum o naložbah s Kitajsko bistveno nadgradil gospodarske odnose med EU in Kitajsko ter bi moral tudi prispevati k izboljšanju političnega dialoga med EU in Kitajsko, zlasti glede vprašanj, kot so človekove pravice – v okviru učinkovitega in k rezultatom usmerjenega dialoga o človekovih pravicah – ter pravna država, da bi politični in gospodarski odnosi potekali vzporedno, v skladu z duhom strateškega partnerstva; |
O. |
ker bi morali vlagatelji in naložbe s svojimi politikami in praksami upravljanja biti skladni z razvojnimi cilji držav gostiteljic in lokalnih vlad, kjer se naložbe izvedejo; |
1. |
pozdravlja okrepitev gospodarskih odnosov med EU in Kitajsko; poziva EU in Kitajsko, naj si prizadevata za uravnotežen partnerski odnos, reden dialog na visoki ravni in vzajemne koristi, namesto da med njima vlada konkurenca na podlagi sporov; |
2. |
poudarja, da bi si morala Kitajska, ki je leta 2001 pristopila k STO, bolj prizadevati za liberalizacijo trgovine in odpiranje trga, da bi tako zagotovila čim bolj enake konkurenčne pogoje, in bi morala pospešiti odstranjevanje umetnih ovir, s katerimi se soočajo podjetja pri dostopanju do kitajskega trga; |
3. |
ugotavlja, da evropska podjetja obžalujejo obstoj številnih carinskih in necarinskih ovir za dostop do kitajskega trga, kot so nekatere oblike diskriminacije zoper tuje izvajalce, ter zapletenost carinskih struktur in tehničnih trgovinskih ovir; |
4. |
pozdravlja vključitev dostopa do trga v pogajalski mandat; meni, da bi moralo biti zagotovilo Kitajske, da bo dostop do trga vključen v pogajanja, predpogoj za njihov začetek; |
5. |
poudarja, da je treba v pogajalski proces izrecno vključiti tako neposredne tuje naložbe kot portfeljske naložbe; |
6. |
ugotavlja, da kitajska podjetja Unijo na splošno vidijo kot stabilno naložbeno okolje, a obžalujejo to, kar imajo za preostale izvozne subvencije za evropske kmetijske izdelke, ter obstoj določenih trgovinskih ovir za dostop na trg EU, kot so tehnične trgovinske ovire in ovire, namenjene preprečevanju naložb tretjih držav v nekaterih državah članicah, in da pozivajo k odstranitvi preostalih neupravičenih ovir in olajšanju naložb v državah članicah; vendar opozarja, da je Kitajska nedavno vzpostavila mehanizem za pregled varnosti tujih naložb ter da lahko obstajajo upravičeni razlogi za to, da obe strani uporabljata tovrstne mehanizme; poudarja, da sta lahko EU in Kitajska upravičeno zaskrbljeni glede varnosti, zaradi česar lahko začasno ali dolgoročno v nekaterih sektorjih v celoti ali delno onemogočita tuje naložbe; |
7. |
poudarja, da lahko tuja podjetja na Kitajskem začnejo delovati predvsem v obliki skupnih podjetij, ki so pogosto povezana s prenosom strateških tehnologij, ki spodbujajo konkurenčni razvoj Kitajske v škodo evropske industrije; je prepričan, da je večja odprtost Kitajske za druge pravne ureditve, ki bi omogočale začetek delovanja tujim vlagateljem, v povezavi z ustrezno zaščito pravic intelektualne lastnine, industrijske lastnine, blagovnih znamk in geografskih označb proizvodov, bistvena in bi lahko bila vzajemno koristna, pri tem pa bi omogočala večjo stopnjo povezovanja evropskega in kitajskega gospodarstva na podlagi bolj strateškega pristopa h gospodarskemu sodelovanju, med drugim usmerjenemu k okolju prijaznim tehnologijam in inovacijam; |
8. |
je prepričan, da bi boljše varovanje pravic intelektualne lastnine in učinkovito izvajanje s tem povezanih pravil na Kitajskem v veliki meri spodbudilo vlagatelje iz Evropske unije in od drugod k naložbam, delitvi novih tehnoloških zmogljivosti in posodobitvi obstoječih tehnologij v tej državi, zlasti na področju okolju prijaznih tehnologij; |
9. |
pozdravlja prizadevanja kitajskih oblasti od vstopa Kitajske v STO za izboljšanje spoštovanja pravic intelektualne lastnine, vendar še naprej obžaluje njihovo nezadostno varstvo na Kitajskem in pomanjkanje sredstev, ki so evropskim podjetjem, zlasti MSP, na voljo za učinkovit boj proti kršitvam teh pravic; |
10. |
je zaskrbljen zaradi nezanesljivosti kitajskega pravosodnega sistema, ki ni zmožen zagotoviti izpolnjevanja pogodbenih obveznosti, ter zaradi nepreglednosti in neusklajenosti pri izvajanju predpisov o naložbah; |
11. |
poziva Komisijo, naj se pogaja za sklenitev velikopoteznega in uravnoteženega sporazuma o naložbah med EU in Kitajsko, ki bi si prizadeval za boljše okolje za vlagatelje EU na Kitajskem in obratno, vključno z boljšim dostopom do trga, da bi povečali obseg obojestranskih kapitalskih tokov ter zagotovili preglednost pri upravljanju državnih in zasebnih podjetij, ki vlagajo v partnerskem gospodarstvu; priporoča smernice Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o upravljanju podjetij kot referenčni dokument; vztraja tudi pri boljšem izvrševanju zakonodaje, da se zagotovi poštena konkurenca med javnimi in zasebnimi akterji, omeji korupcija ter poveča pravna varnost in predvidljivost poslovnega okolja na Kitajskem; |
12. |
poudarja, kako pomembno je, da se v tem sporazumu določijo predpogoji za pošteno konkurenco med EU in Kitajsko; zato predlaga, naj Komisija v pogajanjih doseže stroge in zavezujoče določbe glede preglednosti in poštene konkurence, da bodo enaki konkurenčni pogoji veljali tudi za podjetja v državni lasti in naložbene prakse državnih premoženjskih skladov; |
13. |
zahteva, naj se sporazum, o katerem potekajo pogajanja, nanaša na dostop do trga in tudi na varstvo vlagateljev; |
14. |
poudarja, da nič v sporazumu o naložbah ne bi smelo zmanjšati političnega prostora strani ali njihove zmožnosti sprejemanja zakonodaje za doseganje legitimnih in upravičenih namenov javne politike, ob čemer bi si bilo treba prizadevati, da ne bi izničili koristi, ki izhajajo iz zavez obeh strani; poudarja, da mora zagotavljanje pravne države za vse vlagatelje in državljane EU ter kitajske vlagatelje in državljane ostati prednostna naloga; |
15. |
poziva Komisijo, naj zagotovi popolno preglednost v zvezi z državnimi premoženjskimi skladi; |
16. |
ugotavlja, da bi bilo treba vzpostaviti jasen časovni okvir za pogajanja ter upoštevati razumna in smiselna prehodna obdobja; |
17. |
meni, da bi moral sporazum o naložbah s Kitajsko temeljiti na najboljših praksah, ki izhajajo iz izkušenj držav članic, prispevati k večji skladnosti in vsebovati naslednje standarde:
|
18. |
ponovno poudarja, da mora imeti za uspešen zaključek pogajanj kakovost vedno prednost pred hitrostjo; |
19. |
ugotavlja, da bi morali biti v sporazum o zaščiti naložb vključeni jasni opredelitvi naložbe in vlagatelja, ki ju je treba zaščititi, ter da povsem špekulativne oblike naložb ne bi smele biti zaščitene; |
20. |
poziva k združljivosti tega sporazuma z večstranskimi obveznostmi iz splošnega sporazuma o trgovini s storitvami (GATS), da se izpolnijo pogoji sporazuma o gospodarskem povezovanju; |
21. |
pozdravlja dejstvo, da bo pričakovana večja gotovost pomagala MSP pri vlaganjih v tujini, in poudarja, da je treba med pogajanji upoštevati mnenje teh podjetij (tudi z vključitvijo novega centra MSP Evropske unije na Kitajskem, službe EU za pomoč glede pravic intelektualne lastnine in gospodarske zbornice EU na Kitajskem), tako da bo sklenjeni sporazum omogočal internacionalizacijo tistih MSP, ki so pripravljene dostopati do trga druge strani; |
22. |
poudarja, da mora biti predpogoj za sklenitev sporazuma vključitev močne zaveze pogodbenic trajnostnemu in vključujočemu razvoju v njegovo gospodarsko, socialno in okoljsko razsežnost in v povezavi z naložbami, da se oblikujeta bolj uravnovešeno trgovanje in naložbeni odnos med EU in Kitajsko, ki ne bo temeljil zlasti na nizkih stroških dela in slabih okoljskih standardih na Kitajskem; |
23. |
poudarja, da sporazumi o naložbah, ki jih sklene EU, ne smejo biti v nasprotju s temeljnimi vrednotami, ki jih EU želi spodbujati s svojo zunanjo politiko, in ne smejo ogrožati zmožnosti javnega posredovanja, zlasti pri izvajanju ciljev javne politike, kot so socialna in okoljska merila, človekove pravice, boj proti ponarejanju, varnost, pravice delavcev in potrošnikov, zdravje in varnost ljudi, industrijska politika in kulturna raznolikost; poziva, naj se v ta sporazum vključijo posebne in zavezujoče klavzule za ta področja; |
24. |
poziva, naj po zgledu drugih trgovinskih zavez, ki jih je sklenila EU, zaščita javnih storitev ostane temeljno načelo v okviru tega sporazuma; |
25. |
poudarja, da mora nadaljnji razvoj sporazuma o naložbah med EU in Kitajsko temeljiti na vzajemnem zaupanju in doslednem spoštovanju obveznosti v okviru STO; obžaluje obsežno javno subvencioniranje določenih sektorjev z možnostmi za rast, vključno s sončnimi paneli, in poziva Komisijo, naj zagotovi odpravo škodljivih posledic takšnega dampinga in subvencioniranja v celoti, da bi pospešili pogajanja; |
26. |
glede dostopa do trga priporoča, naj se obe pogodbenici zavežeta k ustreznim obdobjem uvajanja in prehodnim dogovorom za nekatere sektorje, da se poenostavi pot do celovite ali delne liberalizacije v teh sektorjih; obenem priznava, da pogodbenici v nekaterih sektorjih morda ne moreta sprejeti zavez; v zvezi s tem poziva k izvzetju kulturnih in avdiovizualnih storitev iz pogajanj o dostopu do trga v skladu z ustreznimi določbami Pogodb EU; poudarja, da je treba obravnavati intervencijske industrijske politike, neustrezno zaščito pravic intelektualne lastnine, nejasnosti glede vsebine in izvajanja pravil ter druge necarinske in tehnične ovire za trgovanje; |
27. |
meni, da mora biti sporazum, da bi bil uravnotežen, zaradi težav pri dostopu do kitajskega trga, ki jih povzroča prevladujoč položaj državnih podjetij na njem, prednostna priložnost za vzpostavitev enakih konkurenčnih pogojev za državna in zasebna podjetja; |
28. |
poudarja, da je treba v sporazumu zagotoviti zmožnost EU, da v določenih strateških sektorjih onemogoči dostop kitajskim vlagateljem; |
29. |
poudarja, bi moral sporazum stranema, v primeru EU pa tudi njenim državam članicam, omogočiti opredeliti in izvajati osrednje politike za spodbujanje in zaščito kulturne raznolikosti; |
30. |
poudarja, da mora sporazum, zlasti v ekstraktivnih dejavnostih, spodbujati trajnostne, vključujoče in okolju prijazne naložbe, ki spodbujajo kakovostne delovne razmere v podjetjih, v katera se vlaga; |
31. |
poziva h klavzuli, ki zagotavlja, da mora vlagatelj morebitni državi pogodbenici gostiteljici zagotoviti vse informacije, ki bi jih ta lahko potrebovala glede določene naložbe v povezavi z odločanjem o njej ali samo za statistične namene, hkrati pa mora država pogodbenica vse zaupne poslovne informacije zavarovati pred razkritjem, ki bi lahko škodovalo konkurenčnosti vlagatelja ali naložbe; |
32. |
poudarja, da je treba v prihodnji sporazum vključiti določbe o preglednosti in upravljanju državnih podjetij in premoženjskih skladov, ki bodo temeljile na načelih iz Santiaga, sprejetih pod pokroviteljstvom MDS in ki opredeljujejo načela v zvezi z upravljanjem in institucionalno strukturo državnih premoženjskih skladov ter s preglednostjo njihovih naložbenih strategij; |
33. |
ponovno poziva k vključitvi učinkovite klavzule o družbeni odgovornosti gospodarskih družb v skladu z vodilnimi načeli OZN o podjetništvu in človekovih pravicah; potrjuje, da bi morali vlagatelji ustrezno izvajati tristransko deklaracijo Mednarodne organizacije dela o večnacionalnih podjetjih in socialni politiki, smernice OECD za večnacionalna podjetja ter specifične oziroma sektorske mednarodne standarde o odgovornem ravnanju, če obstajajo; poziva k obvezujočim socialnim in okoljskim klavzulam kot delu celovitega poglavja o trajnostnem razvoju, za katerega se uporablja mehanizem za reševanje sporov; poziva obe strani, naj izvajata trajnostno in vključujočo naložbeno strategijo, ki bo vključevala klavzulo o družbeni odgovornosti gospodarskih družb s konkretnimi smernicami za vlagatelje in učinkovito metodologijo ocenjevanja za javne organe, ki nadzirajo izvedene naložbe glede njihovega socialnega in okoljskega učinka; |
34. |
poudarja, da mora sporazum zavezovati kitajske vlagatelje v EU k upoštevanju evropskih socialnih standardov in ureditev socialnega dialoga; |
35. |
poudarja, da mora dvostranski sporazum o naložbah med EU in Kitajsko zagotoviti tako trajnostno rast kot ustvarjanje delovnih mest, pa tudi spodbujati sinergije in pozitivne učinke prelivanja z drugimi regionalnimi sporazumi o trgovini in naložbah, pri katerih sta EU ali Kitajska pogodbenici; |
36. |
poziva Komisijo, naj oceno učinka dopolni še z oceno učinka sporazuma o naložbah med EU in Kitajsko na človekove pravice, kot se je zavezala v skladu s strateškim okvirom za človekove pravice in demokracijo ter akcijskim načrtom za njegovo izvajanje; |
37. |
meni, da mora sporazum vključevati določbo, da morajo vsi vlagatelji v celoti spoštovati zakonodajo gostiteljice na lokalni, regionalni, nacionalni in po potrebi nadnacionalni ravni ter da se bodo proti vlagateljem, ki ne bodo spoštovali pravne države, pri pristojni sodni oblasti sprožili civilni sodni postopki zaradi odgovornosti za vsa nezakonita dejanja ali odločitve v zvezi z naložbami, zlasti v primerih, ko se s temi dejanji ali odločitvami povzročijo pomembna okoljska škoda, telesne poškodbe ali izguba življenja; |
38. |
vztraja, da bi moral sporazum vsebovati klavzulo, ki prepoveduje slabljenje socialne in okoljske zakonodaje, da bi s tem pritegnili naložbe, in zagotavlja, da nobena od strani ne sme pomanjkljivo uveljavljati ustrezne zakonodaje s trajnim ali ponavljajočim se ukrepanjem ali neukrepanjem, da bi s tem spodbudila ustanavljanje, pridobivanje, razširjanje ali ohranjanje naložb na svojem ozemlju; |
39. |
vztraja, da mora biti dvostranski sporazum o naložbah med EU in Kitajsko v skladu s pravnim redom EU, vključno z veljavno socialno in okoljsko zakonodajo, ter da morata obe strani učinkovito izvajati svojo zakonodajo na teh področjih, tako da bodo vse določbe tega sporazuma spodbujale zakonito ustanavljanje, pridobivanje, razširjanje ali ohranjanje naložb na ozemlju zadevne strani ter spodbujale najboljše poslovne prakse in pošteno poslovanje; |
40. |
vztraja, da je treba v sporazum vključiti zahtevo, da tuji vlagatelji upoštevajo standarde EU o varstvu podatkov; |
41. |
izraža globoko zaskrbljenost glede ravni presoje mednarodnih razsodnikov, da bodo uporabljali široko razlago določb za zaščito vlagateljev, kar bo privedlo do izključitve zakonitih javnih uredb; zahteva, naj bodo razsodniki, ki jih imenujejo stranke v sporih, nepristranski in neodvisni, izdana razsodba pa skladna s kodeksom ravnanja, ki temelji na pravilih Komisije OZN za mednarodno trgovinsko pravo (UNCITRAL), na pravilih Mednarodnega centra za reševanje investicijskih sporov (ICSID) ali na drugih mednarodnih sporazumih in standardih, ki jih stranke priznavajo in sprejemajo; |
42. |
meni, da bi moral sporazum kot osrednjo prednostno nalogo vključevati učinkovite mehanizme za reševanje sporov med državama ter med vlagatelji in državo, da se tako preprečijo neupravičene arbitraže zaradi neresnih zahtevkov ter da se vsem vlagateljem zagotovi dostop do pravičnega sojenja, ki mu sledi takojšnje izvrševanje arbitražnih odločb; |
43. |
meni, da bi moral sporazum predvidevati postopke za poravnavo sporov med državama ter mehanizme reševanja sporov med vlagatelji in državo, ki so del ustreznega pravnega okvira in za katere veljajo stroga pravila o preglednosti; |
44. |
poziva, naj EU in Kitajska skupaj vzpostavita mehanizem za zgodnje opozarjanje in si tako ustvarita priložnost za proaktivno in čimprejšnje reševanje morebitnih nastajajočih sporov glede trgovanja ali naložb z uporabo vseh ustreznih ukrepov, vključno z mehko močjo in trgovinsko diplomacijo; |
45. |
poleg tega meni, da bi moral sporazum vključevati določbe glede izvensodne poravnave sporov, da bi tako spodbujal hitro, cenovno ugodno in prijateljsko reševanje sporov med stranema, ki se svobodno odločata o njeni uporabi; |
46. |
predlaga, naj se prožni mehanizmi reševanja sporov, kot je posredovanje, natančno opredelijo prav v okviru sporazuma, kar zadeva, na primer, trajanje, stroške in izvajanje rešitev, o katerih se dogovorijo stranke; |
47. |
meni, da bi moral sporazum o naložbah med EU in Kitajsko po sklenitvi in zaključeni ratifikaciji nadomestiti vse veljavne dvostranske sporazume o naložbah med posameznimi državami članicami EU in Kitajsko v skladu s pravom Unije; |
48. |
priporoča, naj se pogajanja začnejo le pod pogojem, da kitajski državni svet predhodno da formalno soglasje za vključitev dostopa do trga v sporazum o naložbah; |
49. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji. |
(1) UL C 264 E, 13.9.2013, str. 33.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0097.
(3) UL C 56 E, 26.2.2013, str. 87.
(4) UL C 168 E, 14.6.2013, str. 1.
(5) UL C 296 E, 2.10.2012, str. 34.
(6) UL C 99 E, 3.4.2012, str. 101.
(7) UL C 99 E, 3.4.2012, str. 31.
(8) UL C 99 E, 3.4.2012, str. 94.
(9) UL C 67 E, 18.3.2010, str. 101.
(10) Sprejeta besedila z dne 12.6.2013, P7_TA(2013)0261 in 0262.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/52 |
P7_TA(2013)0412
Trgovinski odnosi med EU in Tajvanom
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o trgovinskih odnosih med EU in Tajvanom (2013/2675(RSP))
(2016/C 181/09)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 17. februarja 2011 o Evropi 2020 (1), |
— |
ob upoštevanju člena 3(5) Pogodbe o Evropski uniji in člena 7 Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določata, da „[v] odnosih s preostalim svetom Unija […] prispeva k […] doslednemu spoštovanju in razvoju mednarodnega prava“ in da „Unija skrbi za notranjo usklajenost svojih politik in dejavnosti“, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. maja 2011 o letnem poročilu Sveta Evropskemu parlamentu o osrednjih vidikih in temeljnih usmeritvah skupne zunanje in varnostne politike v letu 2009 (2), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. septembra 2012 o letnem poročilu Sveta Evropskemu parlamentu o skupni zunanji in varnostni politiki (3), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 14. marca 2013 o odnosih med EU in Kitajsko (4), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 25. novembra 2010 o človekovih pravicah ter socialnih in okoljskih standardih v mednarodnih trgovinskih sporazumih (5), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 5. februarja 2009 o krepitvi vloge evropskih malih in srednjih podjetij v mednarodni trgovini (6), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 18. decembra 2008 o vplivu ponarejanja na mednarodno trgovino (7), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 4. septembra 2008 o trgovini s storitvami (8), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 20. maja 2008 o trgovini s surovinami in izdelki (9), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 19. februarja 2008 o strategiji EU za olajšanje dostopa evropskim podjetjem na zunanje trge (10), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. maja 2007 o globalni Evropi – zunanji vidiki konkurenčnosti (11), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 7. julija 2005 o odnosih med Evropsko unijo, Kitajsko in Tajvanom ter varnosti na Daljnem vzhodu (12), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Trgovina, rast in svetovne zadeve – Trgovinska politika je temeljna sestavina strategije EU 2020“ (COM(2010)0612), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Globalna Evropa: konkurenca v svetu – Prispevek k strategiji EU za gospodarsko rast in delovna mesta“ (COM(2006)0567), |
— |
ob upoštevanju Poročila Komisije za Evropski svet o trgovinskih ovirah in ovirah za naložbe v letu 2013, objavljenega 28. februarja 2013 (COM(2013)0103), |
— |
ob upoštevanju vprašanja Komisiji o trgovinskih odnosih med EU in Tajvanom (O–000093/2013 – B7-0509/2013), |
— |
ob upoštevanju člena 115(5) in člena 110(2) Poslovnika, |
A. |
ker je večstranski in na pravilih temelječ trgovinski sistem Svetovne trgovinske organizacije (STO) najbolj primeren okvir za doseganje poštene in pravične trgovine po vsem svetu; ker je treba vseeno razumeti, da so tudi dvostranski sporazumi del istega skupnega svežnja mednarodnih odnosov; |
B. |
ker EU ostaja povsem predana prednostni nalogi uresničevanja uravnoteženih in poštenih ciljev razvojne agende iz Dohe in ker je smiselna tudi možnost vzporednega sklepanja dvostranskih trgovinskih sporazumov z drugimi industrijskimi državami; |
C. |
ker se je skupni obseg dvostranske trgovine med EU in Tajvanom v zadnjih dveh desetletjih povečal za več kot dvanajstkrat in je leta 2011 presegel 40 milijard EUR; |
D. |
ker je Tajvan sedmi največji trgovinski partner EU v Aziji in triindvajseti največji trgovinski partner v svetovnem merilu; |
E. |
ker je bil leta 2010 delež EU v vseh tujih neposrednih naložbenih tokovih 31,5-odstoten, njen delež v tujih neposrednih naložbah v Tajvanu pa 21-odstoten in je bila največja tuja vlagateljica v državi; |
F. |
ker se pri splošnih trgovinskih odnosih med EU in Tajvanom trenutno še zdaleč ne izkorišča vseh možnosti; |
G. |
ker je odprta in pravična trgovina močno orodje za ustvarjanje večje rasti in blaginje, ki se opira na izkoriščanje primerjalnih prednosti obeh gospodarstev ter potencialne sinergije večjega gospodarskega povezovanja in novih naložb v na znanju temelječe gospodarstvo; |
H. |
ker so na splošno dajatve med trgovinskima partnericama že sedaj na nizki ravni; ker med EU in Tajvanom potekajo redni strukturirani pogovori glede trgovinskih in naložbenih vprašanj, ki zadevajo obe partnerici in so jima v skupnem interesu; ker so bile v tem okviru vzpostavljene štiri tehnične delovne skupine za obravnavo vprašanj v zvezi s pravicami intelektualne lastnine, tehničnimi ovirami pri trgovanju ter sanitarnimi in fitosanitarnimi ukrepi kot tudi s farmacevtskim sektorjem; |
I. |
ker obseg dvostranske trgovine med EU in Tajvanom kljub sorazmerno nizkim tarifam zaostaja za večino trgovinske izmenjave EU z drugimi glavnimi trgovinskimi partnerji; |
J. |
ker je informacijska in komunikacijska tehnologija sektor z visoko dodano vrednostjo ter vir rasti v EU in na Tajvanu, zlasti glede na nadaljnji razvoj pametnih proizvodov in storitev; |
K. |
ker lahko EU in Tajvan še poglobita svoje gospodarske odnose tako, da bo to resnično koristilo obema, tudi z vidika skupnih družbenih izzivov; |
L. |
ker je Tajvan od leta 2002 polnopravna članica svetovne trgovinske organizacije, pa tudi Skupine za azijsko-pacifiško gospodarsko sodelovanje in Azijske razvojne banke; |
M. |
ker je bil pristop Tajvana k sporazumu STO o vladnih naročilih (GPA) julija 2009 pomemben in pozitiven korak, po zaslugi katerega Tajvan ne bo le deležen prednosti vzajemnega odprtja trgov GPA, pač pa bo povečal tudi učinkovitost na notranjem trgu; |
N. |
ker sta Tajvan in Ljudska republika Kitajska ubrala konstruktiven pristop, ki je prispeval k sklenitvi 19 sporazumov med Ustanovo za izmenjavo v Tajvanski ožini (za Tajvan) in Združenjem za odnose v Tajvanski ožini (za Ljudsko republiko Kitajsko); ker ti sporazumi vključujejo okvirni sporazum o gospodarskem sodelovanju med državama ter sporazum o varstvu pravic intelektualne lastnine, podpisana 29. junija 2010, pa tudi sporazum o naložbah in sporazum o carinskem sodelovanju, podpisana 9. avgusta 2012; |
O. |
ker je Tajvan zaradi drugih konstruktivnih možnosti sklenil 31 dvostranskih naložbenih sporazumov s tretjimi državami – vključno z Japonsko 22. septembra 2011 – in sporazum o gospodarskem sodelovanju z Novo Zelandijo 10. julija 2013 ter 10. marca 2013 ponovno začel pogovore z ZDA o okvirnem trgovinskem in naložbenem sporazumu, trenutno pa se pogaja o naložbenem sporazumu z Republiko Korejo in sporazumu o prosti trgovini s Singapurjem (ASTEP); |
P. |
ker sta se gospodarsko in kulturno predstavništvo Tajpeja v ZDA in ameriški inštitut v Tajvanu sporazumela o skupnih izjavah o načelih mednarodnih naložb in storitev IKT; ker je Tajvan prav tako sklenil celovite sporazume o davku na dohodek s 25 državami, med njimi z devetimi državami članicami EU; |
Q. |
ker tesnejše gospodarske vezi s Tajvanom niso v nikakršnem nasprotju s politiko „ene Kitajske“, ki jo zagovarja EU, saj sta se Kitajska in Tajvan leta 1991 pridružili Skupini za azijsko-pacifiško gospodarsko sodelovanje, leta 2002 pa Svetovni trgovinski organizaciji; |
1. |
meni, da je večstranski trgovinski sistem, ki ga predstavlja Svetovna trgovinska organizacija, še vedno najučinkovitejši okvir za vzpostavitev odprte in pravične trgovine na svetovni ravni; meni, da bi morala EU in Tajvan prispevati k napredovanju večstranskih trgovinskih pogajanj; |
2. |
meni, da bi morala EU ob prizadevanjih za nadgradnjo gospodarskih odnosov s Kitajsko preučiti možnost podobnih ukrepov v primeru Tajvana, da bi tako dosledno podpirala demokratični sistem, družbeni pluralizem ter spoštovanje človekovih pravic in pravne države na Tajvanu; |
3. |
zato meni, da bi se morala EU pozitivno odzvati na pripravljenost Tajvana preučiti možnost pogajanj o dvostranskih sporazumih o zaščiti naložb in dostopu do trga, da bi okrepili pravno varnost naložb v prihodnje in povečali obseg in kakovost naložbenih tokov; |
4. |
meni, da bi morala odločitev o začetku pogajanj s Tajvanom temeljiti na gospodarskih razlogih in da ne bi smela biti povezana z oceno odnosov med EU in Ljudsko republiko Kitajsko; |
5. |
poudarja, da je Parlament naklonjen sporazumom o zaščiti naložb in dostopu do trga s Tajvanom, saj bi se z njimi poglobili sedanji gospodarski odnosi med EU in Tajvanom; |
6. |
meni, da imajo sporazumi o zaščiti naložb in dostopu do trga med EU in Tajvanom resnično potencial, da prinesejo prednosti obema stranema in koristi za obe gospodarstvi; |
7. |
ugotavlja, da bi moral vsak sporazum ustrezno upoštevati mala in srednja podjetja ter izboljšati njihovo zmogljivost vlaganja v tujini; |
8. |
opozarja tudi, da imata EU in Tajvan že zdaj dobre gospodarske odnose, nizke carine na obeh straneh in dobro strukturiran dialog z rednimi srečanji za reševanje dvostranskih trgovinskih in naložbenih vprašanj; |
9. |
poudarja, da mora sporazum vključevati močno zavezo strani k trajnostnemu in vključujočemu razvoju v gospodarskem, socialnem in okoljskem smislu v povezavi z naložbami; |
10. |
poudarja, da morajo sporazumi o naložbah, ki jih sklene EU, spoštovati zmožnost javnega posredovanja, zlasti pri izvajanju ciljev javne politike, kot so socialni in okoljski standardi, človekove pravice, varnost, pravice delavcev in potrošnikov, zdravje in varnost ljudi ter kulturna raznolikost; poziva, naj se v ta sporazum vključijo posebne klavzule v zvezi s temi cilji; |
11. |
glede dostopa do trga priporoča, naj se omogoči, da lahko obe pogodbenici določene sektorje izključita iz obveznosti glede liberalizacije, da bi zaščitili nacionalne strateške interese; |
12. |
ponovno poziva, naj se vključijo učinkovita klavzula o družbeni odgovornosti gospodarskih družb ter učinkovite socialne in okoljske klavzule; |
13. |
poudarja, da mora sporazum zavezovati tuje vlagatelje v EU k spoštovanju evropskih socialnih standardov in zahtev socialnega dialoga; |
14. |
poziva Komisijo, naj začne pogovore o tovrstnih sporazumih med EU in Tajvanom; |
15. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu in Komisiji, vladam in parlamentom držav članic ter tajvanski vladi in zakonodajnemu svetu. |
(1) UL C 188 E, 28.6.2012, str. 42.
(2) UL C 377 E, 7.12.2012, str. 35.
(3) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0334.
(4) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0097.
(5) UL C 99 E, 3.4.2012, str. 31.
(6) UL C 67 E, 18.3.2010, str. 101.
(7) UL C 45 E, 23.2.2010, str. 47.
(8) UL C 295 E, 4.12.2009, str. 67.
(9) UL C 279 E, 19.11.2009, str. 5.
(10) UL C 184 E, 6.8.2009, str. 16.
(11) UL C 102 E, 24.4.2008, str. 128.
(12) UL C 157 E, 6.7.2006, str. 471.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/56 |
P7_TA(2013)0414
Ukrepi EU in držav članic v zvezi z dotokom beguncev zaradi konflikta v Siriji
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o ukrepih EU in držav članic v zvezi z dotokom beguncev zaradi konflikta v Siriji (2013/2837(RSP))
(2016/C 181/10)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Siriji, zlasti resolucij z dne 16. februarja 2012 (1), 13. septembra 2012 (2), 23. maja 2013 (3) in 12. septembra 2013 (4) ter resolucij o beguncih, ki bežijo pred oboroženimi spopadi, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta za zunanje zadeve o Siriji z dne 23. januarja, 18. februarja, 11. marca, 22. aprila, 27. maja, 24. junija, 9. julija in 22. julija 2013; ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta o Siriji z dne 8. februarja 2013, |
— |
ob upoštevanju izjav podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko Catherine Ashton z dne 21. avgusta 2013 o zadnjih poročilih o uporabi kemičnega orožja v Damasku, z dne 23. avgusta 2013 o nujnosti politične rešitve za sirski konflikt (ki odraža dogovorjeno stališču EU o Siriji z dne 7. septembra 2013), z dne 10. septembra 2013 o predlogu, da se sirsko kemično orožje prepusti mednarodnemu nadzoru, ter izjave z dne 14. septembra 2013, podane po sporazumu med ZDA in Rusijo o kemičnem orožju v Siriji, pa tudi izjav podpredsednice/visoke predstavnice z dne 11. septembra 2013, podane med plenarnim zasedanjem Parlamenta v Strasbourgu; |
— |
ob upoštevanju izjav evropske komisarke za mednarodno sodelovanje, humanitarno pomoč in krizno odzivanje Kristaline Georgieve o sirskih beguncih in odzivu EU, zlasti njene izjave z dne 3. septembra 2013 o zadnjih podatkih o številu beguncev zaradi krize v Siriji, ter poročil o stanju in informativnega gradiva GD ECHO (humanitarna pomoč in civilna zaščita) o Siriji, |
— |
ob upoštevanju pripomb visokega komisarja Združenih narodov za begunce Antónia Guterresa, ki jih je podal na neformalnem srečanju Sveta za pravosodje in notranje zadeve 18. julija 2013 v Vilni (5), |
— |
ob upoštevanju poročil Varnostnega sveta o Siriji, ki jih je pripravila generalnega podsekretarka za humanitarne zadeve in koordinatorka za nujno pomoč Valerie Amos, zlasti poročila z dne 18. aprila 2013, |
— |
ob upoštevanju skupne izjave ministrov držav, ki mejijo na Sirijo, podane na srečanju 4. septembra 2013, ki ga je organiziral visoki komisar Združenih narodov za begunce, |
— |
ob upoštevanju resolucij Sveta ZN za človekove pravice o Siriji, |
— |
ob upoštevanju Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin, |
— |
ob upoštevanju Splošne deklaracije o človekovih pravicah iz leta 1948, |
— |
ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah, Mednarodnega pakta o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, Konvencije proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju, Konvencije o otrokovih pravicah in njenega Izbirnega protokola glede udeležbe otrok v oboroženih spopadih ter Konvencije o preprečevanju in kaznovanju zločina genocida, katerih vseh je Sirija pogodbenica, |
— |
ob upoštevanju členov 78, 79 in 80 Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju ženevskih konvencij iz leta 1949 in njihovih dodatnih protokolov, |
— |
ob upoštevanju člena 110(2) Poslovnika, |
A. |
ker je Urad visokega komisarja Združenih narodov za begunce (UNHCR) do 20. septembra 2013 zabeležil skupaj 1 929 227 sirskih beguncev v državah, ki mejijo na Sirijo, in v Severni Afriki; ker je po ocenah skupno število beguncev, vključno z nepopisanimi, 2 102 582; ker isti viri navajajo, da je 76 % sirskih beguncev žensk in otrok; ker je 410 000 sirskih beguncev osnovnošolskih otrok (starih od 5 do 11 let); ker Urad ZN za usklajevanje humanitarnih aktivnosti (OCHA) navaja, da je bilo 9. septembra 20134,25 milijona notranje razseljenih ljudi; |
B. |
ker je bilo po navedbah Urada visokega komisarja ZN za begunce 20. septembra 2013 število beguncev (vključno s tistimi, ki čakajo na registracijo) v državah sprejemnicah naslednje: v Turčiji – 492 687; v Libanonu – 748 608; v Jordaniji – 531 768; v Iraku – 190 857; v Egiptu – 124 373; v Maroku, Alžiriji in Libiji – 14 289 (registriranih); ker vsak dan na tisoče Sircev pobegne v sosednje države in načrt ZN za regionalni odziv v Siriji predvideva, da se bo število beguncev iz Sirije do konca leta 2013 povzpelo na 3,5 milijona; |
C. |
ker v letu 2013 še naprej narašča število prošenj Sircev za azil v EU, pri čemer je bilo od začetka konflikta leta 2011 vloženih skupno 52 037 prošenj za azil v EU in njenih najbližjih sosednjih državah (v Švici in na Norveškem); |
D. |
ker je bilo 59 % vseh prošenj v 28 državah članicah EU vloženih v Nemčiji (14 842) in na Švedskem (14 083); ker število prošenj sicer močno narašča tudi v drugih državah, vendar jih je bilo samo v eni vloženih več kot 2 000 (v Združenem kraljestvu – 2 634); |
E. |
ker ni povsem točnih in zanesljivih podatkov o skupnem številu Sircev, ki prihajajo v Evropo, ter o tem, koliko jih je zaprosilo za azil v evropskih državah in koliko se jih nahaja v Evropi; ker po navedbah Urada visokega komisarja ZN za begunce kljub pomanjkanju teh podatkov in kljub pomanjkljivim statističnim podatkom o praksi obravnave prošenj za azil v državah članicah EU vse kaže, da je zaščita Sircev v EU pomanjkljiva; |
F. |
ker je sirska begunska kriza prvi preizkus Skupnega evropskega azilnega sistema; |
G. |
ker zakonodaja EU že zagotavlja nekatera orodja, kot sta Vizumski zakonik (6) in Zakonik o schengenskih mejah (7), ki omogočajo podelitev vizumov iz humanitarnih razlogov; |
H. |
ker bi bilo treba države članice spodbujati k uporabi sredstev, ki bodo na voljo v okviru Sklada za migracije in azil, ter sredstev, ki so na voljo v okviru pripravljalnega ukrepa – omogočanje ponovne naselitve beguncev v izrednih razmerah, ki med drugim zajema naslednje ukrepe: pomoč osebam, ki jih Urad visokega komisarja ZN za begunce že priznava kot begunce; podpora nujnim ukrepom v primeru skupin beguncev, opredeljenih kot prednostni primeri, ki so žrtve oboroženih napadov ali so v skrajno ranljivem položaju in je njihovo življenje ogroženo; po potrebi zagotovitev dodatne finančne podpore Uradu visokega komisarja ZN za begunce ter z njim povezanim organizacijam v državah članicah in na ravni Unije v izrednih razmerah; |
I. |
ker je v najnovejši tragediji 3. oktobra 2013 ob obali Lampeduse izgubilo življenje 130 migrantov, na stotine pa jih je pogrešanih; ker je več deset tisoč migrantov umrlo med poskusom prihoda v EU; ker ponovno opozarja, da je treba storiti vse potrebno, da bi rešili življenja ljudi v nevarnosti, in da morajo države članice spoštovati svoje obveznosti v zvezi z reševanjem na morju; |
1. |
je močno zaskrbljen zaradi sedanje humanitarne krize v Siriji in velikega bremena, ki ga zaradi krize nosijo sosednje države; izraža zaskrbljenost zaradi vse množičnejšega odhajanja beguncev brez kakršnega koli znaka, da se bo beg ljudi kmalu ustavil; |
2. |
izreka pohvalo oblastem v navedenih državah za njihova prizadevanja in solidarnost ter njihovim prebivalcem za gostoljubno pomoč beguncem iz Sirije; |
3. |
pozdravlja politiko odprtih vrat v sosednjih državah ter jih poziva, naj ohranijo odprte meje za vse begunce, ki bežijo iz Sirije; |
4. |
izraža zaskrbljenost zaradi vse večjega števila Sircev, ki poskušajo na ladjah prečkati Sredozemlje, da bi prišli v EU, in na tej nevarni poti tvegajo svoja življenja; |
5. |
pozdravlja pomoč EU in njenih držav članic, ki so namenile skoraj milijardo EUR humanitarne in nehumanitarne pomoči Sircem v Siriji in zunaj nje; ugotavlja, da je EU največji donator humanitarne pomoči v sirski krizi; EU tudi poziva, naj spremlja razdeljevanje te finančne pomoči; |
6. |
poziva EU, naj še naprej izdatno financira humanitarna in nehumanitarna prizadevanja kot odziv na potrebe ljudi v Siriji in beguncev iz Sirije v sosednjih državah; |
7. |
spodbuja države članice, naj nujne potrebe rešujejo s premestitvami poleg obstoječih nacionalnih kvot in z odobritvijo prihoda iz humanitarnih razlogov; spodbuja države članice, naj uporabijo sredstva, ki so še na razpolago v okviru pripravljalnega ukrepa/pilotnega projekta o preseljevanju; |
8. |
poziva mednarodno skupnost, EU in države članice, naj še naprej zagotavljajo podporo za ukrepe, povezane s to hudo humanitarno krizo, ter naj se zavežejo, da bodo zagotovile učinkovito pomoč državam, ki mejijo na Sirijo; |
9. |
poziva EU, naj skliče humanitarno konferenco o sirski begunski krizi ter naj prednostno obravnava ukrepe za podporo državam v tej regiji, ki sprejemajo begunce (zlasti Libanonu, Jordaniji, Turčiji in Iraku), ter tako podpre njihova prizadevanja za sprejetje vse večjega števila beguncev in ohranitev politike odprtih meja; poudarja, da bi morale na taki konferenci sodelovati vse institucije EU in organizacije civilne družbe ter da bi se bilo treba osredotočiti na humanitarna prizadevanja in krepitev vloge in sodelovanja EU v diplomatskih prizadevanjih za končanje konflikta v Siriji; |
10. |
poudarja, da je na tej stopnji pomembno preučiti, ali bi lahko države članice storile več za okrepitev svojih ukrepov za zaščito v okviru odziva na krizo v Siriji ter kako in kdaj bi to lahko storile; poudarja potrebo po solidarnosti in proaktivni krepitvi celotnega ukrepanja za zaščito v EU, in sicer s krepitvijo sodelovanja, izmenjavo informacij, gradnjo zmogljivosti in političnim dialogom; |
11. |
pozdravlja splošni konsenz med državami članicami, da sirskih državljanov ne bi smeli vračati v Sirijo; poudarja pa, da pri problematiki sprejemanja beguncev iz Sirije potrebujemo skladnejši pristop in več solidarnosti z državami članicami, ki se soočajo z največjim bremenom; poziva države članice, naj zagotovijo pravilno izvajanje vseh določb različnih instrumentov Skupnega evropskega azilnega sistema; |
12. |
poziva države članice, naj preučijo vse obstoječe pravo in postopke EU za zagotovitev varnega vstopa v EU, da bi omogočile začasen prihod beguncev iz Sirije; opozarja, da je zakonit vstop v EU boljša možnost od nevarnejšega nezakonitega vstopa, ki lahko vključuje tveganja, povezana s trgovino z ljudmi; ugotavlja, da so nekatere države članice Sircem odobrile bodisi stalno prebivališče (npr. Švedska) ali začasni prihod (npr. Nemčija); |
13. |
želi opomniti države članice, da bi bilo treba sirske begunce, ki prosijo za mednarodno zaščito, usmeriti na pristojne nacionalne organe, pristojne za azil, ter jim omogočiti dostop do pravičnih in učinkovitih azilnih postopkov; |
14. |
poziva EU, naj sprejme ustrezne odgovorne ukrepe za primer morebitnega prihoda beguncev v njene države članice; poziva Komisijo in države članice, naj še naprej spremljajo trenutne razmere ter naj pripravijo načrte dela v nepredvidenih razmerah, vključno z možnostjo uporabe direktive o začasni zaščiti (8), če in ko bodo razmere to zahtevale; |
15. |
poudarja, da so države članice zavezane priskočiti na pomoč migrantom na morju, in poziva države članice, ki niso izpolnile svojih mednarodnih obveznosti, naj prenehajo zavračati čolne z migranti; |
16. |
poziva države članice, naj spoštujejo načelo nevračanja v skladu z obstoječim mednarodnim pravom in pravom EU; poziva države članice, naj nemudoma končajo prakso neprimernega in daljšega pridržanja, s katero kršijo mednarodno in evropsko pravo, in poudarja, da mora ukrep pridržanja migrantov vselej temeljiti na upravni odločitvi, prav tako pa mora biti ustrezno upravičen in časovno omejen; |
17. |
poziva svoje ustrezne odbore, naj še naprej spremljajo razmere v Siriji in sosednjih državah ter ukrepe držav članic, povezane s temi razmerami; |
18. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, parlamentom in vladam držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov, Uradu visokega komisarja ZN za begunce, generalnemu sekretarju Arabske lige, parlamentu in vladi Sirske arabske republike, vsem parlamentom in vladam držav, ki mejijo na Sirijo, ter vsem stranem, vpletenim v konflikt v Siriji. |
(1) UL C 249 E, 30.8.2013, str. 37.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0351.
(3) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0223.
(4) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0378.
(5) http://www.unhcr.org/51b7149c9.html
(6) Uredba (ES) št. 810/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o vizumskem zakoniku Skupnosti (Vizumski zakonik) (UL L 243, 15.9.2009, str. 1).
(7) Uredba (ES) št. 562/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o Zakoniku Skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja (Zakonik o schengenskih mejah) (UL L 105, 13.4.2006, str. 1).
(8) Direktiva Sveta 2001/55/ES z dne 20. julija 2001 o najnižjih standardih za dodelitev začasne zaščite v primeru množičnega prihoda razseljenih oseb in o ukrepih za uravnoteženje prizadevanj in posledic za države članice pri sprejemanju takšnih oseb (UL L 212, 7.8.2001, str. 12).
Četrtek, 10. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/61 |
P7_TA(2013)0418
Domnevna uporaba evropskih držav za prevoz in nezakonito pridržanje ujetnikov s strani ameriške obveščevalne agencije CIA
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o domnevni uporabi evropskih držav za prevoz in nezakonito pridržanje ujetnikov s strani ameriške obveščevalne agencije CIA (2013/2702(RSP))
(2016/C 181/11)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice z dne 13. decembra 2012, v kateri se Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo obsoja, ker je pri izredni izročitvi Khaleda El Masrija „skrajno resno“ kršila Evropsko konvencijo o človekovih pravicah (členi 3, 5, 8 in 13), |
— |
ob upoštevanju naslednjih zadev, ki so v postopku pred Evropskim sodiščem za človekove pravice: Al Naširi proti Poljski, Abu Zubajdah proti Litvi, Abu Zubajdah proti Poljski in Nasr in Ghali proti Italiji; ob upoštevanju tožbe, ki jo je avgusta 2012 Al Naširi vložil proti Romuniji, in tožbe, ki sta jo decembra 2012 organizaciji Human Rights Monitoring Institute (HRMI) in Open Society Justice Initiative vložila proti Litvi zaradi kršenja pravice do obveščenosti in pravice do učinkovitega pravnega sredstva, |
— |
ob upoštevanju sodbe italijanskega vrhovnega sodišča iz septembra 2012, v kateri je potrdilo obsodbo 23 državljanov ZDA v povezavi z ugrabitvijo Abu Omarja leta 2003, med njimi tudi nekdanjega vodje podružnice ameriške obveščevalne agencije CIA v Milanu Roberta Seldona Ladyja, ki je bil obsojen na devetletno zaporno kazen, |
— |
ob upoštevanju sodbe pritožbenega sodišča v Milanu, v kateri je februarja 2013 tri druge agente te agencije (1), za katere se je prej upoštevala diplomatska imuniteta, obsodilo na šest do sedem let zaporne kazni; ob upoštevanju sodbe tega sodišča, v kateri je obsodilo Nicolòja Pollarija, nekdanjega vodjo italijanske vojaške obveščevalne in varnostne službe (SISMI) na deset let zaporne kazni, nekdanjega namestnika vodje te službe Marca Mancinija na devet let, tri njene agente pa vsakega na šest let zaporne kazni, |
— |
ob upoštevanju sklepa italijanskega predsednika z dne 5. aprila 2013, da pomilosti polkovnika ZDA Josepha Romana, ki je bil v Italiji obsojen zaradi odgovornosti pri ugrabitvi Abu Omarja v tej državi, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. septembra 2012 o domnevni uporabi evropskih držav za prevoz in nezakonito pridržanje ujetnikov s strani ameriške obveščevalne agencije CIA, nadaljnje ukrepanje po poročilu odbora TDIP Evropskega parlamenta (2), |
— |
ob upoštevanju dokumentov, ki jih je Komisija posredovala poročevalcu, vključno s pismi, ki jih je marca 2013 poslala vsem državam članicam in se niso nanašala na posamezne države, na katera pa je odgovorilo le nekaj držav (Finska, Madžarska, Španija in Litva), |
— |
ob upoštevanju svojih resolucij o Guantanamu, najnovejša je z dne 23. maja 2013 z naslovom Guantanamo: gladovna stavka zapornikov (3), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 12. decembra 2012 o razmerah na področju temeljnih pravic v Evropski uniji (2010–2011) (4), |
— |
ob upoštevanju podatkov o letih v obdobju do septembra 2012, ki jih je predložila Evropska organizacija Eurocontrol, |
— |
ob upoštevanju prošnje za sodelovanje pri razkritju podatkov o letih, ki jo je aprila 2013 poročevalec poslal agenciji za varnost letalske navigacije v Afriki in na Madagaskarju (ASECNA), in njenega pozitivnega odgovora, prejetega junija 2013, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta o temeljnih pravicah in načelu pravne države ter poročila Komisije za leto 2012 o uporabi Listine Evropske unije o temeljnih pravicah (Luxembourg, 6. in 7. junij 2013), |
— |
ob upoštevanju stockholmskega programa – Odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje (2010–2014), |
— |
ob upoštevanju številnih medijskih poročil, ki so jih pripravili raziskovalni novinarji, in njihovih dejavnosti, zlasti raziskave, ki jo je romunski televizijski program Antena 1 predvajal aprila 2013, pa tudi drugih, |
— |
ob upoštevanju raziskav in preiskav, ki so jih opravile predvsem organizacije Interights, Redress in Reprieve, ter poročil, ki so jih od sprejetja zgoraj omenjene resolucije z dne 11. septembra 2012 pripravili samostojni raziskovalci, organizacije civilne družbe ter nacionalne in mednarodne nevladne organizacije, zlasti poročila „Globalising Torture: CIA Secret Detention and Extraordinary Rendition“ (Globalizacija mučenja: skrivno pridržanje in izredne izročitve s strani ameriške obveščevalne agencije CIA, februar 2013), ki ga je pripravila organizacija Open Society Justice Initiative, neodvisne dvostranske študije o ravnanju s priporniki (april 2013), ki jo je v ZDA izvedla projektna skupina organizacije The Constitution Project, podatkovne zbirke o letih, s katerimi so bile opravljene izročitve, ki je bila objavljena na britanskem akademskem spletišču The Rendition Project (maj 2013), poročila „Unlock the truth: Poland’s involvement in CIA secret detention“ (Za razkritje resnice: sodelovanje Poljske pri izvajanju skrivnega pridržanja oseb s strani ameriške obveščevalne agencije CIA, junij 2013), ki ga je pripravila organizacija Amnesty International, in pisma organizacije Human Rights Watch litovskim oblastem (junij 2013), |
— |
ob upoštevanju vprašan, ki sta ju postavila Odbor za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter Odbor za zunanje zadeve (O-000079/2013 – B7-0215/2013 in O-000080/2013 – B7-0216/2013), |
— |
ob upoštevanju členov 115(5) in 110(4) Poslovnika, |
A. |
ker je spoštovanje temeljnih pravic bistvena sestavina uspešnih protiterorističnih politik; |
B. |
ker je Parlament obsodil programe izročitev in skrivnih pridržanj, ki jih je pod vodstvom ZDA izvajala CIA in so vključevali številne kršitve človekovih pravic, med njimi tudi nezakonito in samovoljno pridržanje, mučenje in druge oblike slabega ravnanja, kršitve načela nevračanja ter prisilno izginotje, pri čemer je CIA uporabljala evropski zračni prostor in ozemlje; ker je Parlament že večkrat pozval k celoviti preiskavi o sodelovanju nacionalnih vlad in agencij s programi Cie; |
C. |
ker je Parlament nadaljeval izpolnjevanje mandata, ki mu ga je podelil začasni odbor na podlagi členov 2, 6 in 7 Pogodbe o Evropski uniji, ter ustreznim odborom naročil, naj o tem poročajo na plenarnem zasedanju Parlamenta leto po sprejetju zgoraj omenjene resolucije z dne 11. septembra 2012, saj je menil, da je zelo pomembno oceniti, v kakšni meri so se priporočila, ki jih je sprejel Parlament, izvajala; |
D. |
ker je prevzemanje odgovornosti za izročitve bistvenega pomena za učinkovito varstvo in spodbujanje človekovih pravic v notranjih in zunanjih politikah EU ter zagotovitev zakonitih in učinkovitih varnostnih politik, ki temeljijo na načelu pravne države; ker so institucije EU nedavno začele razpravljati o možnostih za večje varstvo in spodbujanje temeljnih pravic in načela pravne države; |
E. |
ker Svet oziroma Komisija nista podala nobenih stvarnih odgovorov v zvezi s temi priporočili; |
F. |
ker so litovske oblasti večkrat izrazile zavezo, da bodo ponovno odprle kazensko preiskavo o sodelovanju Litve v programu ameriške obveščevalne agencije CIA, če se v zvezi s tem pojavijo novi podatki, vendar tega še vedno niso storile; ker so litovske oblasti pri poročanju o zadevi Abu Zubajdah Evropskemu sodišču za človekove pravice jasno pokazale, da so bile njihove preiskave močno pomanjkljive in da niso razumele pomena novih informacij; ker Litva v drugi polovici leta 2013 predseduje Svetu Evropske unije; ker je bila 13. septembra 2013 litovskemu generalnemu tožilcu predložena pritožba, s katero se želi izvesti preiskavo o domnevi, da je bil Mustafa Al Havsavi, zoper kateremu ravno poteka postopek pred vojaškim sodiščem v Guantanamu, nezakonito prepeljan in tajno pridržan ter mučen v Litvi kot del programa, ki ga vodi ameriška obveščevalna agencija CIA; |
G. |
ker je poglobljena preiskava, ki jo je aprila 2013 predvajal televizijski program Antena 1, prinesla dodatne dokaze o osrednji vlogi Romunije v mreži zaporov; ker je nekdanji svetovalec za državno varnost Ioan Talpeş izjavil, da je Romunija agenciji CIA zagotavljala logistično podporo; ker je nekdanji romunski senator priznal pomanjkljivosti pretekle parlamentarne preiskave in državno tožilstvo pozval k sprožitvi sodnega postopka; |
H. |
ker je poljsko državno tožilstvo 11. junija 2013 vložilo zahtevo v zvezi z drugo osebo, in sicer naj bi jemenskega državljana Valida Mohameda Bin Ataša uradno priznali kot žrtev, potem ko je bil leta 2003 nezakonito pridržan v Pakistanu in od junija do septembra 2003 zaprt v skrivnem zaporu na Poljskem, nato pa premeščen v Guantanamo, kjer je zdaj; ker je poljsko državno tožilstvo potekajočo kazensko preiskavo podaljšalo do oktobra 2013; |
I. |
ker britanski organi še naprej postavljajo postopkovne ovire v tožbi, ki jo je sprožil libijski državljan Abdel Hakim Belhadž, ki ga je CIA z britansko pomočjo domnevno predala v mučenje v Libiji, in so izrazili namero, da si bodo prizadevali za obravnavo zadeve v tajnem postopku; |
J. |
ker je decembra 2012 Italija izdala mednarodni nalog za prijetje Roberta Seldona Ladyja, ki je bil aretiran v Panami julija 2013; ker Panama ni ugodila poznejši prošnji Italije za izročitev in je bil julija 2013 Robert Seldon Lady vrnjen v Združene države; ker se je 5. aprila 2013 italijanski predsednik odločil za pomilostitev ameriškega polkovnika Josepha Romana, ki ga je italijansko sodišče obsodilo zaradi odgovornosti pri ugrabitvi Abu Omarja v Italiji; |
K. |
ker je novembra 2012 finski parlamentarni varuh človekovih pravic sprožil preiskavo o uporabi finskega ozemlja, zračnega prostora in sistemov za evidence letov v programu Cie za izročitve, tako da je poslal podrobne pisne prošnje za informacije 15 vladnim agencijam in litovske oblasti pozval, naj predložijo natančne informacije o povezanih letih; |
L. |
ker preiskava, ki jo je opravila Danska za obdobje do maja 2012, ni bila neodvisna, nepristranska, temeljita in učinkovita, kot zahtevajo mednarodna zakonodaja in standardi o človekovih pravicah, saj je bila izvedena s premajhnimi pooblastili in v omejenem obsegu; |
M. |
ker sta samo dve državi članici (Nemčija in Združeno kraljestvo) odgovorili na nadaljnja pisma, ki so bila poslana osmim državam članicam (Franciji, Nemčiji, Italiji, Litvi, Poljski, Romuniji, Švedski in Združenemu kraljestvu) v okviru posebnih postopkov ZN in so vsebovala prošnjo za dodatne informacije na podlagi skupne študije ZN o globalnih praksah v zvezi s skrivnim pridržanjem v okviru boja proti terorizmu (5); |
N. |
ker je predsednik ZDA Barack Obama večkrat ponovil svojo zavezo za zaprtje Guantanama in 23. maja 2013 oznanil, da bo kljub nasprotovanju v kongresu ZDA ponovno začel postopek za izpustitev pripornikov in odpravil moratorij na izpustitev jemenskih pripornikov, katerih premestitev nazaj v Jemen je bila že ocenjena za varno; ker morajo oblasti ZDA spoštovati svoje mednarodne obveznosti in začeti sodni pregon Roberta Seldona Ladyja; |
O. |
ob upoštevanju uvodne izjave, ki jo je visoka komisarka ZN za človekove pravice Navi Pillay podala na 23. zasedanju Sveta za človekove pravice (Ženeva, maj 2013), v kateri se je sklicevala na omenjeno resolucijo Parlamenta z dne 11. septembra 2012 in se zavzela za „verodostojne in neodvisne preiskave“, ki pomenijo „ključni prvi korak na poti k prevzemanju odgovornosti“, države pa pozvala, „naj to obravnavajo kot prednostno nalogo“; |
P. |
ob upoštevanju letnega poročila za leto 2013 (6), ki ga je pripravil posebni poročevalec ZN o uveljavljanju in varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin v boju proti terorizmu Ben Emmerson, v katerem je omenil delo Parlamenta ter podprl nekatera priporočila iz omenjene resolucije z dne 11. septembra 2012; |
1. |
globoko obžaluje, da zlasti Svet, Komisija, vlade držav članic, države kandidatke in pridružene države, NATO in oblasti Združenih držav niso izvajali priporočil iz omenjene resolucije Parlamenta z dne 11. septembra 2012, zlasti zaradi hudih kršitev temeljnih pravic, ki so jih utrpele žrtve programov Cie; |
2. |
meni, da je vzdušje nekaznovanja v zvezi s programi Cie omogočilo nadaljevanje kršitev temeljnih pravic v okviru protiterorističnih politik EU in ZDA, kar se je izkazalo tudi pri programih množičnega nadzora Agencije ZDA za nacionalno varnost in delu nadzornih organov v različnih državah članicah, ki jih Parlament trenutno preiskuje; |
Postopek odgovornosti v državah članicah
3. |
ponovno poziva tiste države članice, ki niso izpolnile svojih pozitivnih obveznosti, naj ob upoštevanju vseh novih dokazov, ki so prišli na dan, opravijo neodvisno in učinkovito preiskavo kršitev človekovih pravic in razkrijejo vse potrebne informacije o vseh osumljenih letalih, povezanih s Cio in njihovim ozemljem; poziva zlasti države članice, naj raziščejo, ali so bili ljudje v okviru programa Cie na njihovem ozemlju priprti v skrivnih prostorih; poziva zadevne države članice (Francijo, Italijo, Litvo, Poljsko, Romunijo in Švedsko), naj odgovorijo na pisma, poslana v okviru posebnih postopkov ZN; |
4. |
poziva Litvo, naj ponovno začne kazensko preiskavo o skrivnih prostorih za pridržanje Cie in opravi natančno preiskavo, pri kateri bo upoštevala vse dejanske dokaze, ki so bili razkriti, zlasti v zvezi z zadevo Abu Zubajdah proti Litvi na Evropskem sodišču za človekove pravice; poziva Litvo, naj preiskovalcem omogoči, da temeljito raziščejo omrežje letov, s katerimi so bile opravljene izročitve, in navežejo stik z osebami, za katere je splošno znano, da so te lete organizirali ali pri njih sodelovali; poziva litovske oblasti, naj opravijo sodnomedicinsko preiskavo prostorov zapora in preučijo zapise telefonskih klicev; poziva jih, naj v celoti sodelujejo z Evropskim sodiščem za človekove pravice v zadevah Abu Zubajdah proti Litvi in HRMI proti Litvi; glede ponovnega odprtja kazenske preiskave poziva Litvo, naj upošteva vloge drugih morebitnih žrtev za status/sodelovanje v preiskavi; poziva Litvo, naj v celoti odgovori na prošnje drugih držav članic EU za podatke, zlasti na prošnjo finskega varuha človekovih pravic za podatke v zvezi z letom ali leti, ki bi lahko pokazali na povezavo Finske in Litve v zvezi z morebitno potjo izročitev; poziva litovskega generalnega državnega tožilca, naj izvede kazensko preiskavo glede pritožbe Mustafe Al Havsavija; |
5. |
poziva romunske oblasti, naj hitro začnejo neodvisno, nepristransko, temeljito in učinkovito preiskavo, poiščejo manjkajoče dokumente za parlamentarno preiskavo ter v celoti sodelujejo z Evropskim sodiščem za človekove pravice v zadevah Al Naširi proti Romuniji; poziva Romunijo, naj v celoti upošteva svoje obveze s področja temeljnih pravic; |
6. |
poziva Poljsko, naj nadaljuje svojo preiskavo na podlagi večje preglednosti, zlasti tako, da dokaže konkreten napredek preiskave, ter da zastopnikom žrtev omogoči, da bodo resnično zastopali svoje stranke, jim prizna pravico do dostopa do vsega pomembnega zaupnega gradiva in jim omogoči, da na podlagi zbranega gradiva ustrezno ukrepajo; poziva poljske oblasti, naj kazensko preganjajo vse vpletene državne akterje; poziva poljskega generalnega državnega tožilca, naj nemudoma ponovno preveri vlogo Valida Bin Ataša in v zvezi s tem sprejme odločitev; poziva Poljsko, naj v celoti sodeluje z Evropskim sodiščem za človekove pravice v zadevah Al Naširi proti Poljski in Abu Zubajdah proti Poljski; |
7. |
poziva britanske oblasti, naj v celoti sodelujejo pri potekajočih preiskavah kaznivih dejanj in zagotovijo, da se bodo odškodninski zahtevki nadaljevali popolnoma pregledno, da se zaključijo preiskave o čezmejnih izročitvah tujih državljanov; poziva britanske oblasti, naj začnejo preiskavo, ki bo spoštovala človekove pravice, o izročanju, mučenju pripornikov v tujini in slabem ravnanju z njimi; |
8. |
spodbuja italijanske oblasti, naj si še naprej prizadevajo za zagotovitev pravice za kršitve človekovih pravic s strani Cie na italijanskem ozemlju, tako da vztrajajo pri izročitvi Roberta Seldona Ladyja in zahtevajo izročitev 22 drugih državljanov ZDA, obsojenih v Italiji; |
9. |
spodbuja finskega varuha človekovih pravic, naj zaključi svojo preiskavo na podlagi preglednosti in odgovornosti, in v ta namen poziva nacionalne organe, naj v celoti sodelujejo; poziva Finsko, naj preveri vse dokaze o vpletenosti finskih državnih akterjev v program izročitev; |
Odziv institucij EU
10. |
je globoko razočaran, ker se Komisija ni želela ustrezno odzvati na priporočila Parlamenta, in meni, da so pisma, ki jih je Komisija poslala državam članicam, zaradi njihove splošne narave nezadostna za doseganje ugotavljanja odgovornosti; |
11. |
ponavlja svoja posebna priporočila Komisiji:
|
12. |
poziva litovske oblasti, naj izkoristijo priložnost, ki jim jo nudi predsedovanje Svetu EU, da zagotovijo celovito izvajanje priporočil iz poročila Parlamenta in tako uvrstijo zadevo na dnevni red Sveta za pravosodje in notranje zadeve še pred koncem svojega predsedovanja; |
13. |
ponavlja svoja posebna priporočila Svetu:
|
14. |
poziva Svet in Komisijo, naj v svoj večletni program, ki bo nasledil stockholmski program, vključita posebne ukrepe za zagotovitev pravne države in odgovornosti za kršitev temeljnih pravic, zlasti s strani obveščevalnih služb in organov kazenskega pregona; poziva Komisijo, naj uvrsti vprašanje odgovornosti na dnevni red konference Assises de la Justice, ki bo potekala novembra 2013; |
15. |
opozarja, da je za zagotovitev verodostojnosti Parlamenta ključnega pomena, da se njegove pravice za preiskovanje kršitev temeljnih pravic v EU bistveno povečajo, kar bi moralo vključevati pooblastilo, da pod prisego zasliši vpletene osebe, vključno z vladnimi ministri (7); |
16. |
poziva Eurocontrol, naj – kakor ameriški zvezni organ za letalstvo – prizna, da podatki o letalskih poteh nikakor ne bi smeli veljati kot zaupni, in objavi podatke, potrebne za zagotovitev učinkovitih preiskav; |
17. |
pričakuje, da bodo v okviru svoje preiskave glede nadzornega programa ameriške Agencije za nacionalno varnost in nadzornih organov v različnih državah članicah predlagani ukrepi za učinkovit demokratičen parlamentarni nadzor obveščevalnih služb, ob upoštevanju tega, da je demokratični nadzor nad temi službami in njihovimi dejavnostmi z ustreznim notranjim, izvršnim, neodvisnim sodnim in parlamentarnim nadzorom bistvenega pomena; |
18. |
izraža obžalovanje zaradi pomanjkanja napredka držav članic EU glede pristopa k Mednarodni konvenciji o zaščiti vseh oseb pred prisilnim izginotjem, z izjemo Litve, ki jo je ratificirala avgusta 2013; poziva 21 držav članic, ki konvencije še niso ratificirale, naj to nemudoma storijo; |
19. |
poziva Belgijo, Finsko, Grčijo, Irsko, Latvijo, Litvo in Slovaško, naj prednostno ratificirajo opcijski protokol h Konvenciji ZN proti mučenju (MOPPM); obžaluje, da je posebni sklad MOPPM, ki ga upravljajo ZN, dobil le omejeno podporo, in poziva države članice EU in Komisijo, naj podprejo delo posebnega sklada z znatnimi prostovoljnimi prispevki; poziva Evropsko službo za zunanje delovanje in Komisijo, naj okrepita svoja prizadevanja za pomoč pri vzpostavitvi in delovanju državnih preventivnih mehanizmov v okviru MOPPM v tretjih državah; |
20. |
poziva EU, naj pozorno pregleda napredek Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije (v nadaljevanju: Makedonija) pri izvajanju sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice v zadevi El Masri proti Makedoniji, s katerim je odbor ministrov sedaj pogojil okrepljeni postopek v okviru prošnje Makedonije za pristop; poziva makedonske oblasti, naj začnejo kazensko preiskavo o sodelovanju državnih akterjev v zadevi El Masri, in naj proti odgovornim ukrepa; |
21. |
poziva vlado ZDA, naj izpolni vse zahteve držav članic EU po informacijah ali izročitvah v zvezi s programom Cie; nadalje poziva, naj neha uporabljati stroge zaščitne ukrepe, ki odvetnikom pripornikov v zaporu Guantanamo onemogočajo razkritje informacij v zvezi s podrobnostmi njihovega skrivnega pridržanja v Evropi; spodbuja ZDA, naj nemudoma uresniči načrt o zaprtju zapora v Guantanamu; |
22. |
poziva države članice EU, naj si bolj prizadevajo za ponovno naselitev neevropskih pripornikov, ki so izpuščeni iz Guantanama in jih ni mogoče vrniti v njihove države, ker jim tam grozi smrt, mučenje ali kruto in nečloveško ravnanje (8); poziva EU, naj obudi skupne pobude iz leta 2009, tako da zagotovi okvir za premestitev pripornikov iz Guantanama v države članice EU in začne dialog o konkretnih načrtih za sodelovanje s Cliffordom Sloanom, novim posebnim odposlancem ZDA za premestitev pripornikov iz zapora Guantanamo; |
23. |
poziva Agencijo za varnost letalske navigacije v Afriki in na Madagaskarju, naj nemudoma začne sodelovati s Parlamentom, tako da zagotovi zahtevane informacije o letih; |
24. |
poziva sestavo naslednjega parlamentarnega obdobja (2014–2019), naj še naprej izpolnjuje in izvaja naloge, ki ji jih bo predal začasni odbor, in tako zagotovi upoštevanje njegovih priporočil, preuči nove elemente, ki bi se mogoče pojavili, in v celoti izkoristi in razvija svojo preiskovalno pravico; |
o
o o
25. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic. |
(1) Med njimi tudi nekdanjega vodjo podružnice agencije CIA v Rimu Jeffreya W. Castellija.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0309.
(3) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0231.
(4) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0500.
(5) A/HRC/13/42.
(6) Framework Principles for securing the accountability of public officials for gross or systematic human rights violations committed in the context of State counter-terrorism initiatives (Okvirna načela za zagotavljanje odgovornosti javnih uslužbencev za hude ali sistemske kršitve človekovih pravic, storjene v okviru državnih pobud za boj proti terorizmu), A/HRC/22/52, 1. marec 2013.
(7) Glej: predlog uredbe Evropskega parlamenta o podrobnih določbah o uresničevanju pravice Evropskega parlamenta do preiskave in razveljavitvi Sklepa 95/167/ES, Euratom, ESPJ Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL C 264 E, 13.9.2013, str. 41).
(8) Resolucija Evropskega parlamenta z dne 18. aprila 2012 o letnem poročilu o človekovih pravicah v svetu in politiki Evropske unije na tem področju, vključno s posledicami za strateško politiko EU o človekovih pravicah (UL C 258 E, 7.9.2013, str. 8).
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/67 |
P7_TA(2013)0419
Krepitev čezmejnega sodelovanja na področju kazenskega pregona v EU
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o krepitvi čezmejnega sodelovanja na področju kazenskega pregona v EU: izvajanje sklepa k Prümski pogodbi in evropskega modela za izmenjavo informacij (2013/2586(RSP))
(2016/C 181/12)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije z dne 7. decembra 2012 o krepitvi sodelovanja na področju kazenskega pregona v EU: evropski model za izmenjavo informacij (EIXM) (COM(2012)0735), |
— |
ob upoštevanju sporočila Komisije o izvajanju Sklepa Sveta 2008/615/PNZ z dne 23. junija 2008 o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu („Sklep k Prümski pogodbi“) (COM(2012)0732) z dne 7. decembra 2012, |
— |
ob upoštevanju stockholmskega programa, strategije notranje varnosti in strategije upravljanja informacij na področju notranje varnosti EU, |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. maja 2012 o strategiji notranje varnosti Evropske unije (1), |
— |
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti člena 87 Pogodbe, |
— |
ob upoštevanju vprašanja Komisiji o krepitvi čezmejnega sodelovanja na področju kazenskega pregona v EU z izvajanjem sklepa k Prümski pogodbi in evropskega modela za izmenjavo informacij (EIXM) (O-000067/2013 – B7-0501/2013), |
— |
ob upoštevanju člena 115(5) in člena 110(2) Poslovnika, |
A. |
ker je bilo v stockholmskem programu potrjeno, da je treba za izboljšanje varnosti državljanov EU bolje uskladiti in združiti obsežni nabor orodij za zbiranje, obdelovanje in izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona v EU; |
B. |
ker je v skladu s strategijo notranje varnosti potreben celovit model za izmenjavo informacij; |
C. |
ker je čezmejna izmenjava informacij o kriminalnih dejavnostih podlaga za sodelovanje organov kazenskega pregona v EU, zlasti pa je pomembna na področju, kjer ni notranjih mejnih kontrol; ker čezmejni kriminal v EU narašča in je zato treba še več pozornosti posvetiti potrebi po učinkoviti in varni izmenjavi informacij med organi kazenskega pregona, pri kateri se bodo spoštovali varstvo podatkov in temeljne pravice; |
1. |
ugotavlja, da so v sporočilih Komisije pregledani vsi obstoječi instrumenti, poti in orodja za čezmejno izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona v EU; meni, da je sedanja podoba, ki jo sestavljajo različni instrumenti, poti in orodja, zapletena in razpršena, zato je uporaba instrumentov neučinkovita in na ravni EU ni zadostnega demokratičnega nadzora, v nekaterih primerih pa prihaja tudi do nenadzorovane širitve uporabe in dostopa do osebnih podatkov (tako imenovana function creep in access creep); |
2. |
poziva Komisijo, naj izvede pregled zakonodaje EU in nacionalnih zakonodaj, vključno z (dvostranskimi) mednarodnimi sporazumi, ki urejajo čezmejno izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona; se strinja s Komisijo, da so potrebni zanesljivejši statistični podatki za oceno dejanske vrednosti instrumentov, ter poziva k pripravi neodvisne zunanje ocene obstoječih instrumentov za izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona v EU, da se oceni njihov merljivi učinek; |
3. |
podpira priporočila Komisije, da bi bilo treba racionalizirati uporabo obstoječih instrumentov in poti (na primer privzeto uporabo poti Europola in oblikovanje nacionalnih integriranih enotnih kontaktnih točk) ter izboljšati usposabljanje in ozaveščanje o čezmejni izmenjavi informacij; vendar je razočaran, ker Komisija ni pripravila bolj ambiciozne v prihodnost usmerjene vizije, h kateri sta pozvala stockholmski program in strategija notranje varnosti, saj bi lahko ta predstavljala izhodiščno točko za politično razpravo o oblikovanju in optimiziranju izmenjave informacij med organi kazenskega pregona v EU, hkrati pa bi zagotovila visoko mero varstva podatkov in zasebnosti; odločno spodbuja Komisijo, naj pripravi tako vizijo, s katero bo vzpostavila dobro oblikovan okvir za izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona v EU, temelječ na načelih, kot so nujnost, kakovost, sorazmernost, učinkovitost in odgovornost, ter vključujoč ustrezno oceno načela dostopnosti in koncepta navzkrižnega preverjanja; |
4. |
poziva Komisijo, naj preuči, kako bi se lahko postopki za izvajanje obstoječih instrumentov avtomatizirali, da bi se zagotovila večja učinkovitost v skladu s smernicami iz študije Delovne skupine za izmenjavo informacij in varstvo podatkov, opravljene v številnih državah članicah, ter možnost, da se vzpostavi enotna oblika zapisa za izmenjavo informacij, ki bi pospešila obdelavo odobrenih zahtevkov; |
5. |
poudarja, da različni instrumenti za čezmejno izmenjavo informacij med organi kazenskega pregona, tudi omogočanje čezmejnega dostopa do nacionalnih podatkovnih baz, vodijo do razpršene in nejasne ureditve varstva podatkov, ki pogosto temelji na najnižjem skupnem imenovalcu na podlagi razdrobljenega pristopa; zato ponovno izraža svoje stališče, da je predlagano direktivo o varstvu podatkov treba čim prej sprejeti; |
6. |
poziva Komisijo, naj za utrditev in izboljšanje sistema za izmenjavo informacij sprejme ukrepe za podporo učinkovitemu sistemu, ki bo služil tudi za zagotavljanje varstva podatkov, kot je opisano v mnenju evropskega nadzornika za varstvo podatkov, ob uporabi referenčnega okvira, ki ga določa predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o Europolu o razveljaviti Sklepa 2009/371/PNZ; |
7. |
je seznanjen, da je za naraščajočo skupino držav članic sklep k Prümski pogodbi postal rutinsko orodje za čezmejno policijsko sodelovanje in preiskovanje kaznivih dejanj; obžaluje, da so v več državah članicah pri izvajanju sklepa precejšnje zamude; se strinja s Komisijo, da ni smiselno razmišljati o nadaljnjem razvoju instrumenta, dokler se ne bo sklep v celoti izvajal; poziva zadevne države članice, naj v celoti in pravilno izvajajo sklep k Prümski pogodbi, da bo kar se da učinkovit; |
8. |
poudarja, da je bil sklep k Prümski pogodbi sprejet v nekdanjem tretjem stebru, nad njegovim izvajanjem pa ni dovolj demokratičnega nadzora Parlamenta; poziva Komisijo, naj čim prej predstavi predloge za vključitev obstoječih instrumentov za čezmejno policijsko sodelovanje, ki so bili sprejeti v nekdanjem tretjem stebru – kot sta sklep k Prümski pogodbi in švedska pobuda – v pravni okvir Lizbonske pogodbe; |
9. |
poudarja, da evropsko policijsko usposabljanje pomaga krepiti medsebojno zaupanje med policijskimi silami, zato omogoča boljšo izmenjavo informacij in čezmejno sodelovanje in ga je potemtakem treba ohraniti in razširiti; |
10. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji in parlamentom držav članic. |
(1) UL C 264 E, 13.9.2013, str. 1.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/69 |
P7_TA(2013)0420
Kastno razlikovanje
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o kastnem razlikovanju (2013/2676(RSP))
(2016/C 181/13)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svojih resolucij z dne 13. decembra 2012 o kastnem razlikovanju v Indiji (1), z dne 17. januarja 2013 o nasilju nad ženskami v Indiji (2), z dne 1. februarja 2007 o položaju človekovih pravic dalitov v Indiji (3), z dne 18. aprila 2012 o letnem poročilu o človekovih pravicah in demokraciji v svetu in politiki Evropske unije na tem področju, vključno s posledicami za strateško politiko EU na področju človekovih pravic (4), |
— |
ob upoštevanju mednarodnih konvencij o človekovih pravicah, vključno z Mednarodno konvencijo o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije in splošnim priporočilom XXIX odbora za odpravo rasne diskriminacije, |
— |
ob upoštevanju osnutka načel in smernic ZN za učinkovito odpravljanje diskriminacije na podlagi dela in izvora (5), ki jih je objavil Svet za človekove pravice, |
— |
ob upoštevanju resne zaskrbljenosti, ki jo je visoka komisarka ZN za človekove pravice izrazila glede kastnega razlikovanja, ter njenih opažanj in priporočil v zvezi s tem, |
— |
ob upoštevanju nedavnih priporočil organov za spremljanje izvajanja pogodb ZN ter imetnikov mandatov za posebne postopke ZN o kastnem razlikovanju, |
— |
ob upoštevanju poročila posebnega poročevalca z dne 24. maja 2011 o sodobnih oblikah rasizma, rasne diskriminacije, ksenofobije in s tem povezane nestrpnosti (6) ter poročil iz splošnih rednih pregledov držav s kastno ureditvijo, |
— |
ob upoštevanju študije Evropskega parlamenta Pregled človekovih pravic in revščine: ukrepi EU pri obravnavanju kastnega razlikovanja („A human rights and poverty review: EU action in addressing caste-based discrimination“), |
— |
ob upoštevanju vprašanja za ustni odgovor Komisiji o kastnem razlikovanju (O-000091/2013 – B7-0507/2013), |
— |
ob upoštevanju člena 115(5) in člena 110(2) Poslovnika, |
A. |
ker kaste odražajo družbeno-verski kontekst, kot v Aziji, kjer se tisti, ki niso vključeni v kastni sistem, po naravi štejejo za nečiste in nedotakljive, v širšem smislu pa kaste odražajo tudi strog sistem družbenega razslojevanja v skupine, opredeljene s poreklom in zaposlitvijo; ker je diskriminacija na podlagi dela in porekla, ki je celovitejši pojem, kateremu Združeni narodi dajejo prednost, oblika diskriminacije, ki jo prepoveduje mednarodno pravo o človekovih pravicah, razglašeno v Splošni deklaraciji človekovih pravic, Mednarodnem paktu o državljanskih in političnih pravicah, Mednarodnem paktu o ekonomskih, socialnih in kulturnih pravicah, Mednarodni konvenciji o odpravi vseh oblik rasne diskriminacije, Konvenciji o odpravi vseh vrst diskriminacije žensk, Konvenciji o otrokovih pravicah in Konvenciji Mednarodne organizacije dela št. 111; |
B. |
ker je junija 2001 Guithu Muigai, posebni poročevalec ZN za rasizem, poudaril, da se moramo nujno izogniti vzpostavitvi kakršne koli hierarhije med različnimi oblikami diskriminacije, čeprav se lahko razlikujejo po naravi in stopnji glede na zgodovinske, geografske in kulturne okoliščine, vključno z romsko skupnostjo v Evropi in žrtvami kastnega sistema v Afriki, Aziji in na Bližnjem vzhodu; |
C. |
ker je kljub ukrepom, ki so jih sprejele vlade nekaterih držav s kastno ureditvijo, da bi zagotovile ustavno in zakonodajno varstvo ter uvedle posebne ukrepe proti kastnemu razlikovanju in nedotakljivosti, kastno razlikovanje še vedno zelo razširjeno in trdovratno ter vpliva na 260 milijonov ljudi po vsem svetu; |
D. |
ker kastno razlikovanje obstaja v številnih državah po vsem svetu, največje število žrtev pa je v Južni Aziji; ker pa so žrtve te diskriminacije zgoščene tudi na drugih območjih, vključno z Afriko, Bližnjim vzhodom in diasporo; |
E. |
ker so neizvajanje zakonodaje in politik ter pomanjkanje učinkovitih pravnih sredstev in učinkovito delujočih državnih institucij, vključno s sodstvom in policijo, še vedno glavne ovire za odpravo kastnega razlikovanja; |
F. |
ker se zagotavljanje razčlenjenih podatkov ter potreba po posebni zakonodaji in ukrepih za zaščito pred kastnim razlikovanjem v številnih prizadetih državah še vedno ne obravnavajo; |
G. |
ker kljub prizadevanjem vlad in vse pogosteje nekaterih mednarodnih agencij kaste še naprej trpijo zaradi hudih oblik socialne izključenosti, revščine, nasilja, segregacije, fizičnih in verbalnih zlorab, povezanih s predsodki in pojmom čistoče in onesnaženja; |
H. |
ker prakse nedotakljivosti ostajajo splošno razširjene in prevzemajo sodobne oblike; ker se prizadete skupnosti soočajo z omejitvami pri politični udeležbi in hudo diskriminacijo na trgu dela; |
I. |
ker so v nekaterih državah, kot je Indija, obvezni spodbujevalni ukrepi do neke mere prispevali k vključitvi dalitov v javni sektor, vendar pa pomanjkanje zaščitnih ukrepov za nediskriminacijo na trgu in v zasebnem sektorju prispeva k izključenosti in vse večjim neenakostim; |
J. |
ker Mednarodna organizacija dela ocenjuje, da je velika večina žrtev zasužnjevanja zaradi dolgov v Južni Aziji iz najnižjih kast in plemen; ker je prisilno in suženjsko delo posebej razširjeno v kmetijstvu, rudarstvu in tekstilni proizvodnji, ki zagotavljajo izdelke več multinacionalnim in evropskim družbam; |
K. |
ker je nediskriminacija pri zaposlovanju ena od štirih temeljnih pravic delavcev in tudi vključena v mednarodne smernice in okvire za podjetja, kot so vodilna načela ZN o podjetništvu in človekovih pravicah, smernice OECD in smernice ISO 26000 o socialni odgovornosti, v katerih je kastno razlikovanje posebej navedeno kot resna oblika diskriminacije; |
L. |
ker so vlade in oblasti držav s kastno ureditvijo pozvane, naj se seznanijo z osnutkom načel in smernic ZN za učinkovito odpravo diskriminacije na podlagi dela in porekla ter sprejmejo vse potrebne ukrepe za odpravo in preprečevanje kastnega razlikovanja, odpravijo vse vrzeli pri izvajanju na zvezni, državni, regionalni in lokalni ravni in izvedejo, spremenijo ali uvedejo posebne zakonodajne in politične ukrepe za varstvo in spodbujanje pravic dalitov in skupin, na katere podobno vpliva kastno razlikovanje; |
1. |
obsoja stalne kršitve človekovih pravic ljudi, ki trpijo zaradi kastne hierarhije in kastnega razlikovanja, vključno z nepriznavanjem enakosti, onemogočanjem dostopa do pravnega varstva in zaposlitve, neprestano segregacijo in ovirami zaradi kastnega sistema pri zagotavljanju osnovnih človekovih pravic in razvoja; |
2. |
meni, da osebne izkaznice ne bi smele vsebovati kastne pripadnosti, saj je to v nasprotju z načeli enakosti in družbene mobilnosti; |
3. |
pozdravlja poročilu Ghituja Muigaia, posebnega poročevalca ZN za rasizem, in poudarja, da bi bilo treba vsem žrtvam kastnega razlikovanja povsod po svetu nameniti enako pozornost in zaščito; v širšem smislu poudarja, da bi se bilo treba tudi v Evropi enako intenzivno in odločno spopasti z vsemi oblikami rasizma in diskriminacije; |
4. |
izraža resno zaskrbljenost, da družbena izključitev dalitov in podobno prizadetih skupnosti vodi v visoko stopnjo revščine med prizadetimi skupinami prebivalstva in izključitev ali zmanjšano korist od razvojnih procesov; poudarja, da poleg tega preprečuje njihovo vključevanje v odločanje in upravljanje ter dejavno udeležbo v javnem in civilnem življenju; |
5. |
ostaja zaskrbljen zaradi vztrajno visokega števila prijavljenih in neprijavljenih grozodejstev in razširjenih praks nedotakljivosti v državah s kastno ureditvijo, vključno z Indijo, ter zaradi splošno razširjene nekaznovanosti povzročiteljev zločinov nad daliti in drugimi žrtvami kastnega kršenja človekovih pravic; opozarja, da so v nekaterih državah vršitelji takšnega razlikovanja na visokih mestih v vladi; |
6. |
ponovno izraža zaskrbljenost glede nasilja nad pripadnicami dalitov in drugimi ženskami iz podobno prizadetih skupnosti v družbah s kastno ureditvijo, ki takšnega nasilja pogosto ne prijavijo zaradi strahu pred ogrožanjem osebne varnosti in socialno izključenostjo, ter glede številnih in prekrivajočih se oblik diskriminacije na podlagi kaste, spola ali veroizpovedi, ki prizadevajo pripadnice dalitov in ženske iz manjšinskih skupnosti, kar je vzrok prisilnih spreobrnitev, ugrabitev, prisilne prostitucije in spolnih zlorab, ki jih izvajajo pripadniki dominantnih kast; |
7. |
poudarja, da je treba spodbujati ugodno okolje za zagovornike civilne družbe in človekovih pravic, ki delajo z osebami, ki jih je kastno razlikovanje prizadelo, da bi zagotovili njihovo varnost ter preprečili, da bi karkoli oviralo, zaznamovalo ali omejevalo njihovo delo; poudarja, da bi moralo takšno okolje vključevati dostop do sredstev, sodelovanje z organi ZN za človekove pravic ter akreditacijo Ekonomsko-socialnega sveta; |
8. |
poziva EU, naj spodbuja osnutek načel in smernic ZN za odpravo diskriminacije na podlagi dela in porekla kot vodilni okvir za odpravo diskriminacije na podlagi kast in njegovo potrditev s strani Sveta ZN za človekove pravice; |
9. |
poziva Komisijo, naj prizna kaste kot posebno obliko diskriminacije, ki temelji na družbenem in/ali verskem kontekstu in jo je treba obravnavati skupaj z drugimi razlogi za diskriminacijo, kot so narodnost, rasa, poreklo, veroizpoved, spol in spolnost, v prizadevanjih EU za boj proti vsem oblikam diskriminacije; poziva EU, naj v svojih programih in politikah ljudi, prizadete zaradi kastnega razlikovanja, obravnava kot določljivo skupino; |
10. |
poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD), naj boj proti kastnemu razlikovanju vključita v zakonodajo, politike in načrtovalne dokumente EU ter sprejmeta operativne smernice za njegovo izvajanje; poziva ESZD, naj okrepi mehanizme spremljanja in ocenjevanja, da bi učinkovito ocenili vpliv ukrepov EU na položaj ljudi, ki so žrtve te oblike diskriminacije; |
11. |
priporoča, naj EU opravi sistematično oceno učinka trgovinskih in/ali naložbenih sporazumov na skupine, prizadete zaradi kastnega razlikovanja, ter naj ta vprašanja obravnava s predstavniki industrije, vladnimi organi in ustreznimi organizacijami civilne družbe; |
12. |
poziva k vključitvi kastnega razlikovanja kot vprašanja o človekovih pravicah v prihodnje politike, strategije in akcijske načrte EU o človekovih pravicah; |
13. |
poziva Komisijo, naj zagotovi močno podporo razvojnim projektom za boj proti kastnemu razlikovanju kot hudi kršitvi človekovih pravic, ki povečuje revščino, ter upošteva to obliko diskriminacije v vseh projektih s poudarkom na izobraževanju, ženskah, dostopu do sodstva, politični udeležbi ali delovnih mestih v zadevnih državah; |
14. |
poziva Komisijo, naj v času humanitarne krize razvije in uporablja pristope, ki upoštevajo vprašanje kast, in zagotovi dostavo človekoljubne pomoči vsem marginaliziranim skupinam, vključno z ljudmi, ki so žrtve kastnega razlikovanja; |
15. |
poziva EU, naj na dvostranskih vrhunskih srečanjih in drugih mednarodnih srečanjih na najvišji ravni z vladami prizadetih držav obravnava vprašanje kastne diskriminacije; |
16. |
spodbuja ESZD, naj z vladami držav, kot so Indija, Nepal, Pakistan, Bangladeš in Šrilanka, kjer so skupnosti s kastno ureditvijo žrtve t. im. praks nedotakljivosti, okrepi politični dialog in dialog o človekovih pravicah ter spodbuja skupne pobude za odpravo kastne diskriminacije, in v širšem smislu, naj se bori proti diskriminaciji na podlagi dela in porekla, ki obstaja v različnih državah, kot so Jemen, Mavretanija, Nigerija, Senegal in Somalija; ponovno poudarja, da kastno razlikovanje ni bilo omenjeno v sporazumih s številnimi od teh držav; |
17. |
poziva Komisijo in ESZD, naj vključita, kadar je primerno, klavzulo o kastnem razlikovanju v vse trgovinske in pridružitvene sporazume; |
18. |
priporoča Evropski uniji, naj v poslovnih razmerjih z državami s kastno ureditvijo spodbuja politiko in postopke nediskriminacije in vključevanja, vključno s spodbujevalnimi ukrepi za dalite in osebe v podobnih razmerah na trgu dela in v zasebnem sektorju; |
19. |
poziva EU, naj spodbuja redna in obširna posvetovanja o kastnem razlikovanju s civilno družbo in dodeli primerna sredstva organizacijam civilne družbe za boj proti kastnemu razlikovanju; |
20. |
poziva EU, naj spodbuja razvojno agendo po letu 2015, ki bo upoštevala vprašanje kast, z zmanjševanjem neenakosti, ki temeljijo na kastah ali jih kaste zaostrujejo, kot ključnim in merljivim ciljem ter naj zagotovi, da se kastno razlikovanje izrecno obravnava kot pomemben strukturni dejavnik revščine in kot temeljni vzrok strukturnih neenakosti; |
21. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, Svetu, Komisiji, posebnemu predstavniku Evropske unije za človekove pravice, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju Združenih narodov in Svetu Združenih narodov za človekove pravice. |
(1) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0512.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0031.
(3) UL C 250 E, 25.10.2007, str. 87.
(4) UL C 258 E, 7.9.2013, str. 8.
(5) A/HRC/11/CRP.3.
(6) A/HRC/17/40.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/73 |
P7_TA(2013)0421
Letno poročilo o dejavnostih Odbora za peticije za leto 2012
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o dejavnostih Odbora za peticije v letu 2012 (2013/2013(INI))
(2016/C 181/14)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju prejšnjih resolucij o razpravah Odbora za peticije, |
— |
ob upoštevanju členov 10 in 11 Pogodbe o Evropski uniji (PEU), |
— |
ob upoštevanju členov 24, 227, 228, 258 in 260 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU), |
— |
ob upoštevanju členov 48 in 202(8) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za peticije (A7-0299/2013), |
A. |
ker je Listina Evropske unije o temeljnih pravicah v skladu s Protokolom št. 30 k Pogodbi z začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe že postala pravno zavezujoča; ker Pogodba vzpostavlja tudi pravno podlago za pristop EU k Evropski konvenciji o človekovih pravicah in za uvedbo evropske državljanske pobude; |
B. |
ker je Odbor za peticije dolžan nenehno pregledovati in po možnosti krepiti svojo vlogo, zlasti v zvezi z razvojem demokratičnih načel, kot so večja udeležba državljanov pri odločanju na ravni EU ter večja preglednost in odgovornost; ker odbor v okviru svojih rednih dejavnostih tesno sodeluje z državami članicami, Komisijo, Evropskim varuhom človekovih pravic in drugimi organi, da bi zagotovil polno spoštovanje črke in duha zakonodaje EU; |
C. |
ker je Odbor za peticije v letu 2012 prejel 1 986 peticij, ki so se v glavnem nanašale na vprašanja temeljnih pravic, okolja, notranjega trga ter gospodarske in socialne krize; ker je bilo 1 406 peticij označenih za dopustne, od katerih jih je bilo 853 posredovanih Komisiji v nadaljnjo preiskavo v skladu s členoma 258 in 260 Pogodbe, 580 peticij pa je bilo označenih za nedopustne; ker je vsebina vsaj petih peticij, predloženih leta 2012, postala predmet postopka pred Sodiščem Evropske unije v skladu s členoma 258 in 260 Pogodbe; ker je sodba z dne 14. septembra 2011 v zadevi T308/07 jasno pokazala, da so postopkovne odločitve Parlamenta v zvezi s peticijami tudi predmet sodnega pregleda; ker statistična analiza v tem poročilu priča o tem, da se največje število peticij nanaša na EU kot celoto (27,3 %), sledijo pa španski (15,0 %), nemški (12,5 %) in italijanski (8,6 %) primeri; |
D. |
ker je ta odbor na področju temeljnih pravic v letu 2012 veliko pozornosti posvetil pravicam invalidov in otrok, pravicam potrošnikov, lastninskim pravicam, pravici do prostega gibanja brez vsakršne diskriminacije, varstvu svobode izražanja in zasebnosti ter pravici do vpogleda v dokumente in pravici do informacij kot tudi pravici do političnega združevanja in pravici do včlanitve v sindikat; ker je gospodarska kriza razlog za veliko število peticij o socialnih problemih, kot so stanovanja, zaposlovanje in nepravilnosti v bančnem sektorju, ki prizadenejo varčevalce; |
E. |
ker je bilo iz peticij, ki so jih vložili državljani, mogoče razbrati, da še vedno prihaja do diskriminacije zaradi invalidnosti, pripadnosti manjšini ali določeni etnični skupini, spola, starosti ali spolne usmerjenosti; |
F. |
ker je treba pobude EU za boj proti diskriminaciji, kot je okvir EU za nacionalne strategije vključevanja Romov iz leta 2011, hitro vpeljati v nacionalne strategije ter jih nenehno pregledovati in spremljati ob upoštevanju spreminjajočih se gospodarskih in socialnih razmer; |
G. |
ker pri varstvu okolja ni mogoče preceniti grožnje, ki jo pomenijo onesnaženje ter okoljska malomarnost in zlorabe, saj prinašajo tveganja za biotsko raznovrstnost in ekosisteme, pa tudi za javno zdravje, ki so dolgotrajna in lahko pogosto ogrozijo življenja; ker nekatere države članice v zvezi z biotsko raznovrstnostjo še niso opredelile vseh zaščitenih območij v okviru minimalnega obsega mreže Natura 2000 in še niso v celoti uvedle učinkovite zaščite; ker je treba ustrezno upoštevati cilje boja proti onesnaženju in podnebnim spremembam; ker je Odbor za peticije v letu 2012 veliko pozornosti posvetil izvajanju zakonodaje o odpadkih in vodi, pa tudi presoji vpliva projektov in dejavnosti na okolje in javno zdravje; |
H. |
ker moramo ohraniti naravne vire, da bomo zagotovili prihodnost planeta; ker je treba v zvezi s tehnološkimi inovacijami, kot so gensko spremenjeni organizmi in nanotehnologija, upoštevati načelo previdnosti; |
I. |
ker je obisk za ugotavljanje dejstev v Italiji v zvezi z ravnanjem z odpadki pokazal, da bi morali vsi udeleženi italijanski organi nujno poiskati trajnostno rešitev za ravnanje z odpadki v pokrajini Rim ter zagotoviti spoštovanje zdravja in dostojanstva državljanov; ker se dežela Kampanja kljub temu, da se je kriza z odpadki v Neaplju končala, sooča s številnimi izzivi pri iskanju celovitega pristopa za ravnanje z odpadki v povezavi s hierarhijo ravnanja z odpadki iz Direktive 2008/98/ES (okvirna direktiva o odpadkih) in sodbo Sodišča Evropske unije iz marca 2010; |
J. |
ker je zlasti v zvezi z okoljskimi zadevami zelo pomembno že v zgodnji fazi preveriti, ali lokalni, regionalni in državni organi pravilno uporabljajo vse ustrezne postopkovne zahteve iz zakonodaje EU, vključno z načelom previdnosti, čeprav lahko Komisija skladnost z zakonodajo EU v celoti preveri šele, ko državni organi sprejmejo dokončno odločitev; |
K. |
ker je zahvaljujoč delu odbora Parlament vodo razglasil za javno dobrino; ker je evropska državljanska pobuda za pravico do vode kot prva dosegla prag, ki ga predstavlja milijon podpisov evropskih državljanov; |
L. |
ker je treba preprečiti nadaljnjo nepopravljivo izgubo biotske raznovrstnosti, zlasti na zaščitenih območjih Natura 2000; ker so se države članice zavezale, da bodo zaščitile posebna ohranitvena območja iz Direktive 92/43/EGS (direktiva o habitatih) in Direktive 79/409/EGS (direktiva o pticah); |
M. |
ker se je v svoji resoluciji z dne 13. decembra 2012 o novi trajnostni in konkurenčni jeklarski industriji Parlament na podlagi prejete peticije (1) zavzel za načelo „onesnaževalec plača“; |
N. |
ker Komisija kljub medinstitucionalnemu sporazumu, ki ga je sklenila s Parlamentom, ni pripravljena pravočasno posredovati informacij o naravi svojih razprav v postopkih ugotavljanja kršitev v zvezi s peticijami in izvajanjem okoljske zakonodaje ter o odločitvah, ki jih v zvezi s tem sprejme; ker je to glavni razlog za skrb, saj obstaja možnost, da bo ekosistemom in zdravju povzročena nepopravljiva škoda oziroma da bodo uničeni; ker bi morale evropske institucije v odnosu do državljanov EU zagotavljati več informacij in biti bolj pregledne; |
O. |
ker je leto 2013 evropsko leto državljanov in ker so prav državljani in prebivalci EU kot posamezniki ali člani združenj upravičeni soditi o učinkovitosti evropske zakonodaje v praksi in opozarjati na morebitne vrzeli, ki preprečujejo pravilno izvajanje zakonodaje in uveljavljanje pravic v celoti; ker je treba ustrezno upoštevati vsebino evropske agende za potrošnike za krepitev zaupanja in rasti; ker je glavni pogoj za to objava informacij o evropski zakonodaji na način, ki bo priročen za državljane; |
P. |
ker je zato Odbor za peticije v letu 2012 veliko časa in truda namenil razpravam o pomenu evropskega državljanstva, ki je tesno povezano s popolno svobodo gibanja in prebivanja v EU, kot je opredeljeno v delu III PDEU, zajema pa tudi mnoge druge pravice ter koristi državljanom, ki ne zapustijo matične države; ker so peticije pokazale, da se državljani in prebivalci Unije pri uveljavljanju čezmejnih pravic še vedno srečujejo z zelo pogostimi in konkretnimi ovirami, kar ima neposredne posledice za vsakodnevna življenja in blaginjo številnih gospodinjstev; |
Q. |
ker postopek peticij samo dopolnjuje druge evropske mehanizme, ki so na voljo državljanom, kot so na primer pritožbe pri Komisiji ali Evropskemu varuhu človekovih pravic; ker Odbor za peticije tesno sodeluje z Evropskim varuhom človekovih pravic, drugimi odbori Parlamenta, evropskimi organi, akterji in mrežami ter državami članicami; |
R. |
ker postopek peticij zgolj – in tako bi tudi moralo ostati – dopolnjuje druge mehanizme za popravo krivic, ki so na voljo državljanom, kot so na primer pritožbe pri Komisiji ali Evropskemu varuhu človekovih pravic; ker je zlasti sistem SOLVIT pomembno orodje, s katerim lahko državljani EU poiščejo hitre rešitve za težave, nastale zaradi nepravilne uporabe zakonodaje o notranjem trgu s strani javnih organov; ker je treba zato doseči napredek pri skupnem reševanju pravnih primerov, ki jih predložijo potrošniki in njihova združenja; ker enotni spletni portal „Uveljavljanje pravic“ ponuja pomembne informacije za državljane, ki želijo vložiti pritožbo zaradi nepravilne uporabe zakonodaje EU; |
S. |
ker se področje delovanja in način delovanja pravice do peticije, ki je v skladu s Pogodbo zagotovljena vsem državljanom in osebam s prebivališčem v EU, razlikujeta od drugih sredstev, ki so na voljo državljanom, na primer vložitve pritožb pri Komisiji ali varuhu človekovih pravic; |
T. |
ker je treba povečati udeležbo državljanov pri odločanju na ravni EU, kar bo prispevalo k njeni legitimnosti in odgovornosti; |
U. |
ker se je 1. aprila 2012 začela uporabljati evropska državljanska pobuda, nov instrument participativne demokracije, in ker je bilo v tem letu sproženih kar šestnajst pobud; ker so različni pobudniki za evropske državljanske pobude opozorili na tehnične ovire pri dejanskem zbiranju podpisov; ker bo Odbor za peticije odigral odločilno vlogo pri organizaciji javnih predstavitev za uspešne pobude; |
V. |
ker je očitno, da ni dovolj jasno strukturiranih in široko dostopnih informacij in da se državljani EU ne zavedajo dovolj svojih pravic; ker so to odločilne ovire za aktivno državljanstvo EU; ker bi morale države članice v zvezi s tem celoviteje spoštovati svojo obveznost zagotavljanja informacij in ozaveščanja; |
W. |
ker evropski državljani in rezidenti upravičeno pričakujejo, da bodo vprašanja, ki jih sprožijo pri Odboru za peticije, brez nepotrebnega odlašanja rešena v pravnem okviru Evropske unije in da bodo člani tega odbora branili njihovo naravno okolje, zdravje, svobodo gibanja, dostojanstvo ter temeljne pravice in svoboščine; ker je učinkovitost dela odbora v glavnem rezultat hitrosti delovanja in temeljitosti njegovega sekretariata, ki bi ju bilo mogoče še izboljšati, zlasti z optimizacijo časa, potrebnega za obdelavo peticij, in s sistematizacijo postopkov za njihovo ocenjevanje; ker bi bilo treba temu delu zaradi nenehno naraščajočega števila peticij, prejetih vsako leto, nameniti več virov in sej odbora; ker se morajo peticije obravnavati nemoteno tudi po prehodu v novo zakonodajno obdobje in posledični menjavi uslužbencev; ker so žrtve Frankovega režima vložile več peticij v zvezi z ugrabljenimi otroki v Španiji; |
X. |
ker nekatere peticije ostajajo nerešene, saj se Komisija, Parlament, Sodišče Evropske unije in nacionalni organi niso mogli dogovoriti, zato so vlagatelji še vedno v negotovosti glede izida; |
Y. |
ker se je močno povečalo število peticij zaradi kršitev temeljnih demokratičnih pravic in pravne države, ki jih zagotavlja Pogodba o Evropski uniji v državah članicah, kar kaže, da se evropski državljani vse bolj zanašajo na to, da bodo institucije Unije zaščitile njihove temeljne pravice; |
Z. |
ker so posamezniki in lokalne skupnosti, pa tudi prostovoljne organizacije in podjetja, upravičeni soditi o učinkovitosti evropske zakonodaje, kot se nanaša nanje, ter opozarjati na morebitne pomanjkljivosti, ki jih je treba analizirati za zagotovitev boljšega, enotnejšega in primerljivega izvajanja zakonodaje EU v vseh državah članicah; |
1. |
je seznanjen, da so se peticije, ki so jih leta 2012 vložili državljani in rezidenti Evropske unije, nanašale predvsem na domnevne kršitve zakonodaje EU na področju temeljnih pravic, okolja, notranjega trga in lastninskih pravic; meni, da te peticije pričajo o tem, da sta nepopoln prenos zakonodaje EU ali njena napačna uporaba še vedno pogosta in razširjena pojava; |
2. |
ugotavlja, da so temeljne pravice še vedno glavna tema vloženih peticij, zlasti vprašanja v zvezi s pravicami invalidov in otrok, lastninskimi pravicami, pravico do prostega gibanja, vključno s prenosljivostjo pravic na področju socialne varnosti, brez kakršne koli diskriminacije na kakršni koli podlagi, varstvom svobode izražanja in zasebnosti ter pravico do vpogleda v dokumente in pravico do informacij; poziva države članice, naj te pravice, kot jih določa Pogodba, pravilno izvajajo in spoštujejo, od Komisije pa zahteva, naj sprejme potrebne ukrepe, s katerimi bo države članice kršiteljice prisilila, da odpravijo neskladja med nacionalno zakonodajo in temeljnimi pravicami državljanov EU; meni, da bi bilo treba posebno pozornost nameniti pravici do zgodovinskega spomina ter pravici družin, ki so žrtve Francove diktature, do resnice ter priznanja in poprave krivic, pa tudi pravici španskih ugrabljenih otrok, da izvejo identiteto svojih bioloških staršev; |
3. |
meni, da bi interaktivni vodnik, ki bi ga Evropski parlament po zgledu vodnika Evropskega varuha človekovih pravic objavil na spletu, zmanjšal število poslanih peticij v povezavi z vprašanji, ki ne sodijo na področje dejavnosti EU; |
4. |
potrjuje ključno vlogo Odbora za peticije pri opredeljevanju izvensodnih sredstev, ki so na voljo državljanom, kar zagotavlja vpogled v to, kako Evropejci v resnici gledajo na Evropsko unijo, in omogoča spoznanja o tem, ali evropska zakonodaja v resnici prinaša pričakovane rezultate in odgovarja na pričakovanja ljudi glede Unije; |
5. |
poziva Odbor za peticije, naj preuči učinke na dopustnost peticij, ki izhajajo iz sodne prakse Sodišča Evropske unije, povezane z zadevo Equal Rights Trust, ki tudi v primeru izključno nacionalnega prava državljanom Unije zagotavlja višjo raven zaščite, v kolikor odločitev nacionalnega sodišča vpliva na uveljavljanje njihovih pravic, ki izhajajo iz državljanstva Evropske unije; poziva k preiskavi dejanskih ovir, s katerimi se srečujejo državljani Unije, ko zaprosijo za predhodno odločbo Sodišča Evropske unije, da bi pridobili zanesljivo razlago evropske zakonodaje v postopkih pred nacionalnimi sodišči; |
6. |
poziva, da se v prizadevanju za izboljšanje dela odbora oblikuje postopek, ki bi vključeval misije za ugotavljanje dejstev in bi po eni strani zagotavljal pravico vseh udeležencev misije, da predstavijo svoj pogled na dejstva, po drugi strani pa bi vsem članom odbora zagotavljal možnost, da sodelujejo v postopku odločanja o sklepih, ki naj bi jih sprejel Odbor za peticije; |
7. |
je odločen postopek za peticije oblikovati bolj učinkovito, pregledno in nepristransko ter ob varovanju pravic do sodelovanja članov Odbora za peticije tako, da bo obravnava peticij tudi v različnih fazah postopka vzdržala sodno presojo; |
8. |
opozarja, da še vedno prihaja do diskriminacije državljanov zaradi vere ali prepričanja, invalidnosti, pripadnosti manjšini, starosti ali spolne usmerjenosti; še posebej svari, da se Romi po vsej EU še vedno srečujejo z ovirami pri vključevanju v družbo; zato poziva Komisijo, naj olajša medvladno sodelovanje na tem področju, zagotovi dovolj finančnih sredstev za izvajanje nacionalnih strategij za vključevanje Romov in dejavno spremlja, ali se te strategije v državah članicah učinkovito izvajajo; |
9. |
poziva Komisijo, naj pripravi predlog zakonodajnega akta, ki bo dokončno rešil vprašanje vzajemnega priznavanja dokumentov o osebnem statusu in njihovih učinkov med državami članicami, hkrati pa spoštoval tradicionalne socialne politike v posameznih državah članicah v skladu z načelom subsidiarnosti; |
10. |
ponovno poziva države članice, naj zagotovijo prosto gibanje vsem državljanom EU in njihovim družinam brez diskriminacije na podlagi spolne usmerjenosti ali državljanstva; ponovno poziva države članice, naj v celoti izvajajo pravice iz členov 2 in 3 Direktive 2004/38/ES, ne le za zakonce različnega spola, pač pa tudi za registriranega partnerja, člana gospodinjstva ali partnerja, s katerim ima državljan EU ustrezno potrjeno in trdno razmerje, vključno z istospolnimi pari, na osnovi načel vzajemnega priznavanja, enakosti, nediskriminacije, dostojanstva ter spoštovanja zasebnosti in družinskega življenja; v zvezi s tem poziva Komisijo, naj zagotovi dosledno izvajanje te direktive in po potrebi tudi njene popravke ter sprožitev postopkov ugotavljanja kršitev proti državam članicam, ki te direktive ne izvajajo; |
11. |
ugotavlja, da je tudi okolje še vedno ena od glavnih tem peticij, kar kaže, da javni organi v državah članicah pogosto niso sposobni poskrbeti za ohranjanje biotske raznovrstnosti, naravnih virov in ekosistemov ter zagotavljati najvišjih standardov javnega zdravja; še zlasti opozarja na številne peticije o ravnanju z odpadki, vodi, morebitnih nevarnostih v povezavi z jedrsko energijo in genskim inženiringom, o zaščitenih vrstah ter presoji vpliva projektov in dejavnosti, kot je pridobivanje plina iz skrilavca s hidravličnim lomljenjem, na okolje in javno zdravje; poziva Komisijo, naj okrepi zakonodajni okvir o okolju in boju proti podnebnim spremembam in še zlasti zagotovi njegovo pravilno izvajanje; obžaluje, da nekatere države članice niso našle trajnostne rešitve za težave z ravnanjem z odpadki, čeprav so se zelo trudile; |
12. |
poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe, da bi zagotovila, da bodo države članice razumele, da je voda javna dobrina; meni, da je treba v zvezi z uporabo bio- in nanotehnologij, ki bi utegnile imeti hude posledice za zdravje potrošnikov, strogo uporabljati previdnostno načelo; |
13. |
pričakuje, da direktiva o presoji vplivov na okolje, ki spreminja Direktivo 2011/92/EU, ne bo le okrepljena z določitvijo jasnejših parametrov, temveč da jo bodo države članice tudi ustrezno izvajale; |
14. |
meni, da bi bilo treba oblikovati postopke za nujne peticije, po katerih bi bilo mogoče organizirati tudi misije za ugotavljanje dejstev v dolgih obdobjih med evropskimi volitvami, ko ni parlamentarnih dejavnosti, če bi tako zahtevala narava peticij, pa tudi poleti (npr. poletni meseci so bili edino obdobje, ko je bila mogoča misija za ugotavljanje dejstev v Damülsu); |
15. |
pozdravlja konec izrednih razmer v Neaplju in nove pobude za ravnanje z odpadki in pričakuje, da bodo preostali izzivi v deželi Kampanja ustrezno rešeni, in sicer s celovitim obratom za ravnanje z odpadki v skladu s hierarhijo iz okvirne direktive EU o odpadkih in sodbo Sodišča Evropske unije iz leta 2010; ima še vedno resne pomisleke glede ravnanja z odpadki v deželi Lacij, zlasti glede nadaljnjih ukrepov po zaprtju odlagališča Malagrotta; |
16. |
poleg tega ugotavlja, da se državljani v Evropski uniji še vedno soočajo z ovirami na notranjem trgu, in sicer pri uveljavljanju svobode gibanja kot posamezniki, kot ponudniki in porabniki blaga in storitev ter kot delavci, na primer romunski in bolgarski, ki se še vedno soočajo z omejitvami na trgu delovne sile v nekaterih državah članicah; opozarja predvsem na to, da morata biti čezmejno pravosodno sodelovanje in učinkovitost tudi v prihodnje prednostni področji; v splošnem ocenjuje, da okrepljeno čezmejno sodelovanje in usklajevanje vidno koristita varstvu pravic potrošnikov in spodbujata gospodarsko rast; |
17. |
poziva Komisijo, naj sprejme ukrepe za lažji dostop potrošnikov do informacijskih in komunikacijskih tehnologij, pri tem pa zagotovi potrebno varnost in preglednost, zlasti pa poskrbi za to, da bodo spletna mesta javnih organov dostopna javnosti; |
18. |
opozarja na prizadevanja Odbora za peticije, da bi posredoval zahtevo mnogih državljanov po pravnem okviru EU, ki bo zagotavljal temeljitejšo zaščito živali in prispeval k njihovemu dobremu počutju, tudi hišnih ljubljenčkov in potepuških živali; |
19. |
opozarja na pomen ustanovitve delovne skupine za španski zakon o obalnih območjih, ki bi lahko tlakovala pot za druge podobne pobude in ki je podrobno preučevala s tem povezane peticije in spremembe zakonodaje; znova poudarja, kako pomembni za to so neposredni stiki s španskimi nacionalnimi organi, in poudarja nujnost nadaljnjega okrepljenega sodelovanja pri iskanju boljšega ravnovesja med lastninskimi pravicami in njihovo družbeno funkcijo ter boljših rešitev v primerih, ko je zaradi varstva okolja potrebna razlastitev; izraža bojazen, da novi zakon o obalnih območjih, ki ga je potrdil španski parlament, ne bo uspel pregnati skrbi vlagateljev peticij, prav tako pa ne obstajajo načrti za dodatno zaščito okolja na španskih obalnih območjih; |
20. |
poudarja, da je učinkovita ureditev na področju varstva obalnih območij nujna, vendar ugotavlja, da zakon o obalnih območjih ne prispeva k uresničenju želenih ciljev, saj negativno vpliva na zgodovinsko dediščino in tradicionalne skupnosti ter prebivalce obalnih vasi, ki so vedno trajnostno sobivali z morjem in njegovimi ekosistemi; |
21. |
pozdravlja ugotovitve Odbora za peticije z obiska za ugotavljanje dejstev v Berlinu v zvezi družinskimi zadevami in zaščito otrok, zlasti v čezmejnih tožbah za skrbništvo; glede na to, da tovrstne peticije ne pojenjajo, ugotavlja, da vprašanje čezmejnih tožb za skrbništvo očitno še ni rešeno in da je bil Odbor za peticije obveščen o podobnih primerih v drugih državah članicah, zlasti na Danskem; ugotavlja, da so bili v nekatere od teh primerov na Danskem vpleteni tujci, živeči v tej državi, in da je prišlo do dokazanih ugrabitev otrok (v nekaterih primerih so ugrabitelji prišli iz tujine); |
22. |
meni, da so boljše upravljanje in učinkovitejša pravna sredstva neposredno povezana s preglednostjo in dostopom do informacij v skladu z Uredbo (ES) št. 1049/2001; |
23. |
meni, da je treba na podlagi vzajemnosti okrepiti sodelovanje s parlamenti in vladami držav članic, ter, kadar je to potrebno, spodbujati organe držav članic k popolnoma preglednima prenosu in uporabi zakonodaje EU; poudarja pomen sodelovanja med Komisijo in državami članicami, vendar obžaluje malomarnost nekaterih držav, kar zadeva prenos in izvajanje evropske okoljske zakonodaje; |
24. |
v zvezi s tem opozarja na raziskavo javnega mnenja Eurobarometer, ki je pokazala, da samo 36 % državljanov EU meni, da so dobro obveščeni o svojih pravicah, samo 24 % pa jih ocenjuje, da so dobro obveščeni o tem, kako lahko ukrepajo, če so njihove pravice kršene; zato poudarja, da je treba nemudoma povečati dostopnost informacij in natančneje pojasniti razlike med nalogami posameznih nacionalnih in evropskih institucij, da bodo peticije in pritožbe naslovljene na ustrezne organe; |
25. |
Komisijo še posebej poziva, naj poskrbi za večjo prijaznost do uporabnikov spletnega portala „Uveljavljanje pravic“ in naj državljane EU obvešča o njegovem obstoju; |
26. |
je odločen, da bo do konca leta 2013 vzpostavil bolj praktičen in prepoznaven spletni portal za vlaganje peticij, ki bo olajšal dostop do postopka peticij in ponujal dragocene informacije o tem sredstvu in njegovem javnem razširjanju ter interaktiven pristop k postopku peticij, pa tudi informacije o drugih mehanizmih za popravo krivic; poziva, da se pravici do vlaganja peticij nameni opaznejše mesto na domači strani spletnega mesta Parlamenta; |
27. |
poudarja, da ima Odbor za peticije poleg drugih institucij, organov in instrumentov, kot so evropska državljanska pobuda, Evropski varuh človekovih pravic, Komisija in preiskovalni odbori, samostojno in jasno vlogo kontaktne točke za vse državljane kot posameznike; poudarja še, da mora biti Odbor za peticije tudi v prihodnje referenčna točka za državljane, katerih pravice so bile domnevno kršene; |
28. |
pozdravlja konstruktivno sodelovanje med Odborom za peticije in Evropskim varuhom človekovih pravic, na primer v zvezi s posebnim poročilom varuha o dunajskem letališču glede pravilne uporabe direktive o presoji okoljskega vpliva; podpira dejavnosti varuha v zvezi z nepravilnostmi pri delovanju institucij, organov, uradov in agencij EU; pričakuje, da bo te dejavnosti nadaljeval povsem neodvisno, tako kot doslej; |
29. |
poudarja, da vsi državljani EU nimajo možnosti obrniti se na nacionalnega varuha človekovih pravic z obsežnimi pooblastili, kar pomeni, da nimajo vsi enakih možnosti za popravo krivic; meni, da bi mreža evropskih varuhov z nacionalnim varuhom v vsaki državi članici nudila precejšnjo podporo Evropskemu varuhu človekovih pravic; |
30. |
pozdravlja nenehno sodelovanje s Komisijo, kar zadeva preučitev peticij na področju uporabe zakonodaje EU v državah članicah; kljub temu poudarja, da Odbor za peticije pričakuje, da bo izčrpno in pravočasno obveščen o novostih v postopkih ugotavljanja kršitev; poziva Komisijo, naj v povezavi s potekom postopkov za ugotavljanje kršitev peticije in pritožbe obravnava enakovredno; poleg tega jo poziva, naj Odboru za peticije posreduje podrobne podatke in statistično analizo vseh pritožb, ki jih preuči; poudarja, da je za polno spoštovanje pravice do peticije odločilnega pomena, da se Komisija odzove na zahtevo za temeljito analizo in v odgovoru poleg formalnih in postopkovnih zadev oceni tudi vsebinski vidik zadeve; |
31. |
poudarja, da je dostop do informacij, ki jih imajo institucije EU, kot je opredeljen v Uredbi (ES) št. 1049/2001, bistvenega pomena za državljane, ki želijo bolje razumeti postopek odločanja, zlasti kar zadeva projekte, ki vplivajo na okolje; meni, da bi Komisija lahko izboljšala dostop do informacij o preiskavah in primerih kršitev, ne da bi bil ogrožen namen preiskav, in da lahko prevladujoči javni interes upraviči dostop do teh primerov, zlasti če gre za temeljne pravice, zdravje ljudi ali živali in zaščito okolja pred nepopravljivo škodo ali če potekajo postopki v zvezi z diskriminacijo manjšine ali kršenjem osebnega dostojanstva, pod pogojem, da je pri tem zagotovljeno varovanje poslovne tajnosti in občutljivih informacij v zvezi s sodnimi primeri, primeri na področju konkurence in osebnimi spisi; |
32. |
poziva Komisijo, naj pri ocenjevanju projektov, ki bi lahko imeli negativne posledice za okolje ali javno zdravje, v sodelovanju v zgodnji fazi z udeleženimi državami članicami uporabi previdnostni in preventivni pristop; opozarja na možnost sodne prepovedi pri obravnavi primerov, ko se predvideva nepopravljiva škoda; |
33. |
še zlasti ugotavlja, kako pomemben je prispevek mreže SOLVIT k razkrivanju in reševanju težav pri izvajanju zakonodaje o notranjem trgu; se zavzema za izboljšave tega orodja EU, in sicer tako, da bi države članice v nacionalnih središčih mreže SOLVIT zaposlile zadostno število ljudi; dodaja, da je potrebno kolektivno reševanje sporov, ki jih sprožijo potrošniki ali njihova združenja; |
34. |
poudarja, da je pravna služba v svojem mnenju z dne 29. februarja 2012 potrdila, da so področja dejavnosti institucij Evropske unije, kot jih opredeljuje Pogodba, obsežnejša kot goli seštevek pristojnosti, ki jih uresničuje Unija; je seznanjen z mnenjem pravne službe Parlamenta, da je Parlament upravičen do sprejemanja internih upravnih odločitev, katerih cilj je določiti postopek za obdelavo dokumentov, ki jih vložijo državljani; v zvezi s tem obžaluje, da ustrezna služba Parlamenta ni upoštevala resolucije Parlamenta z dne 21. novembra 2012 o dejavnostih Odbora za peticije v letu 2011 (2); je seznanjen s sodbo Sodišča Evropske unije (zadeva T-280/09), ki določa, da mora biti glede na pogoje iz člena 227 PDEU peticija sestavljena dovolj jasno in natančno, da jo je mogoče pravilno razumeti; |
35. |
poziva države članice, naj zakonodajo EU prenašajo in izvajajo povsem pregledno, ter glede na ta cilj meni, da je treba obojestransko izboljšati sodelovanje Komisije v zgodnji fazi s parlamenti in vladami držav članic; |
36. |
obžaluje birokratske ovire, s katerimi se soočajo evropske državljanske pobude zaradi nezadostne informacijske podpore; predvsem pa obžaluje, da se to orodje za državljane zaradi različnih upravnih postopkov v državah članicah uporablja tako neusklajeno; |
37. |
pozdravlja evropsko leto državljanstva 2013; poziva vse institucije in organe tako Evropske unije kot tudi držav članic, naj v tem letu izboljšajo svoje storitve za evropske državljane in rezidente v smislu načel iz Pogodb in dejstev, predstavljenih v tem poročilu, ter okrepijo obveščanje o teh storitvah; |
38. |
ugotavlja, da mehanizem za peticije ni samo storitev, temveč pravica vseh evropskih državljanov in rezidentov; se zavezuje, da si bo prizadeval za učinkovitejši, preglednejši in bolj nepristranski postopek za peticije in pri tem ohranil pravice do sodelovanja članov Odbora za peticije, tako da bo obravnava peticij v različnih fazah postopka lahko vzdržala sodno presojo; |
39. |
poudarja, da igrajo obiski za ugotavljanje dejstev v postopku peticij bistveno vlogo, saj niso samo pravica Parlamenta do sodelovanja, temveč tudi obveznost do vlagateljev peticij; potrjuje svojo ugotovitev iz prejšnjega poročila Odbora za peticije, da so potrebna natančnejša pisna postopkovna pravila za pripravo, izvedbo in ocenjevanje obiskov, da se po eni strani vsem njihovim udeležencem omogoči, da dejstva predstavijo iz svojega zornega kota, po drugi strani pa zagotovi, da imajo vsi člani odbora priložnost sodelovati pri odločanju o sklepih in priporočilih Odbora za peticije; |
40. |
poziva konferenco predsednikov Parlamenta, naj okrepi preiskovalno vlogo Odbora za peticije; |
41. |
meni, da so javne predstavitve koristen način za izčrpno preučevanje vprašanj, ki so jih načeli vlagatelji peticij; želi na primer opozoriti na javno predstavitev o odkrivanju in izkoriščanju nekonvencionalnih virov energije, na kateri so bili upoštevani pomisleki iz peticij državljanov EU; priznava pravico držav članic do izbire mešanice energetskih virov in potrebo po boljši usklajenosti v EU, obenem pa se zaveda treh ciljev energetske politike EU kot celote, to je konkurenčnosti, trajnosti in zanesljivosti oskrbe; |
42. |
nestrpno pričakuje, da bo skupaj s pristojnim zakonodajnim odborom in v skladu s členom 197A Poslovnika Evropskega parlamenta organiziral javne predstavitve uspešnih evropskih državljanskih pobud; znova izraža prepričanje, da bo to novo orodje okrepilo demokratične institucije Unije in oplemenitilo idejo evropskega državljanstva; |
43. |
je kljub vsemu zaskrbljen zaradi birokratskih in tehničnih ovir, ki so se pojavile v prvih mesecih praktične uporabe evropske državljanske pobude; zato poziva Komisijo, naj resno razmisli o tem, da bi pregled iz člena 22 Uredbe (EU) št. 211/2011 opravila predčasno; |
44. |
poudarja, da je treba stanje evropskih državljanskih pobud redno pregledovati, da se izboljša postopek in omogoči čim hitrejše iskanje učinkovitih rešitev za ovire v vseh njegovih fazah; |
45. |
je prepričan, da bi bil najboljši način za uresničevanje vloge in odgovornosti Odbora za peticije ter za krepitev njegove prepoznavnosti, učinkovitosti, odgovornosti in preglednosti to, da bi imel več možnosti, da na plenarnemu zasedanju predstavi vprašanja, ki so pomembna za evropske državljane, in da zasliši priče, vodi preiskave in organizira predstavitve; |
46. |
je odločen, da bo preučil, ali bi bilo za izpolnitev teh formalnih zahtev glede obiskov za ugotavljanje dejstev in resolucij plenarnih zasedanj v skladu s členom 202 Poslovnika primerno spremeniti Poslovnik; |
47. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo in poročilo Odbora za peticije posreduje Svetu, Komisiji in Evropskemu varuhu človekovih pravic ter vladam in parlamentom držav članic in njihovim odborom za peticije ter varuhom človekovih pravic oziroma podobnim pristojnim organom. |
(1) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0510.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0445.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/82 |
P7_TA(2013)0422
Nedavni primeri preganjanja kristjanov in nasilje nad njimi, zlasti v Maluli (Sirija), Pešavarju (Pakistan), in primer pastorja Saida Abedinija (Iran)
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o nedavnih primerih preganjanja kristjanov in nasilju nad njimi, zlasti v Maluli (Sirija) in Pešavarju (Pakistan) in o primeru pastorja Saida Abedinija (Iran) (2013/2872(RSP))
(2016/C 181/15)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svojih resolucij z dne 15. novembra 2007 o resnih dogodkih, ki ogrožajo obstoj krščanskih in drugih verskih skupnosti (1), z dne 21. januarja 2010 o nedavnih napadih na krščanske skupnosti (2), z dne 6. maja 2010 o množičnih grozodejstvih v nigerijskem mestu Jos (3), z dne 20. maja 2010 o verski svobodi v Pakistanu (4), z dne 25. novembra 2010 o Iraku: smrtna kazen (zlasti primer Tarika Aziza) in napadi na krščanske skupnosti (5), z dne 20. januarja 2011 o položaju kristjanov v zvezi s svobodo veroizpovedi (6), z dne 27. oktobra 2011 o razmerah v Egiptu in Siriji, zlasti v krščanskih skupnostih (7), in z dne 13. decembra 2012 o letnem poročilu o človekovih pravicah in demokraciji v svetu za letu 2011 in politika Evropske unije na tem področju (8), |
— |
ob upoštevanju svojega priporočila Svetu z dne 13. junija 2013 o osnutku smernic EU o spodbujanju in zaščiti svobode veroizpovedi ali prepričanja (9), |
— |
ob upoštevanju o smernic EU o spodbujanju in zaščiti svobode veroizpovedi ali prepričanja, |
— |
ob upoštevanju izjave Catherine Ashton, visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednice Unije, z dne 23. septembra 2013, v kateri je obsodila napad na krščansko skupnost v Pešavarju v Pakistanu, |
— |
ob upoštevanju sklepov Sveta z dne 21. februarja 2011 o nestrpnosti, diskriminaciji in nasilju na podlagi veroizpovedi ali prepričanja ter sklepov Sveta z dne 16. novembra 2009, v katerih je poudaril strateški pomen svobode veroizpovedi in boja proti verski nestrpnosti, |
— |
ob upoštevanju člena 18 Splošne deklaracije o človekovih pravicah iz leta 1948, |
— |
ob upoštevanju člena 18 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah iz leta 1966, |
— |
ob upoštevanju Deklaracije OZN o odpravi vseh oblik nestrpnosti in diskriminacije na podlagi vere ali prepričanja iz leta 1981, |
— |
ob upoštevanju poročil posebnega poročevalca OZN o svobodi veroizpovedi ali prepričanja, |
— |
ob upoštevanju členov 122(5) in 110(4) Poslovnika, |
A. |
ker Evropska unija vztrajno izraža svojo zavezanost svobodi veroizpovedi, svobodi vesti in svobodi misli, in ker poudarja, da je naloga vlad držav po vsem svetu, da te svoboščine zagotovijo; ker imajo politični in verski voditelji dolžnost, da se na vseh ravneh borijo proti ekstremizmu in spodbujajo vzajemno spoštovanje med posamezniki in verskimi skupinami; ker je razvoj človekovih pravic, demokracije in državljanskih svoboščin skupna podlaga, na kateri Evropska unija gradi svoje odnose s tretjimi državami, omogoča jo pa določba o demokraciji v sporazumih med EU in tretjimi državami; |
B. |
ker ima glede na mednarodno pravo človekovih pravic in zlasti člen 18 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah vsakdo pravico do svobode misli, vesti in veroizpovedi; ker ta pravica vključuje pravico do spremembe veroizpovedi ali prepričanja ter pravico do izražanja svoje veroizpovedi ali prepričanja z bogoslužjem, obredi, običaji in poučevanjem, tako samostojno kot v skupnosti z drugimi, javno ali zasebno; ker po mnenju odbora OZN za človekove pravice svoboda veroizpovedi ali prepričanja ščiti vsa prepričanja, tudi teistična, neteistična in ateistična; |
C. |
ker Svet OZN za človekove pravice v več resolucijah poziva vse države, naj v svojem nacionalnem zakonodajnem okviru ter v skladu z mednarodnimi instrumenti za človekove pravice sprejmejo vse ustrezne ukrepe za boj proti sovraštvu, diskriminaciji, nestrpnosti in nasilnim dejanjem, ustrahovanju in nasilju zaradi verske nestrpnosti, tudi proti napadom na verske objekte, ter naj spodbujajo razumevanje, strpnost in spoštovanje pri vprašanjih o svobodi veroizpovedi in prepričanja; |
D. |
ker sta po več poročilih vladno zatiranje in družbeno sovraštvo do posameznikov in skupin različnih verskih ozadij in različnega prepričanja v porastu, zlasti v Pakistanu, državah arabske pomladi in delih Afrike; ker so v nekaterih primerih razmere, s katerimi se srečujejo krščanske skupine, takšne, da ogrožajo njihov nadaljnji obstoj, če pa bi izginile, bi to pomenilo izgubo znatnega dela verske dediščine v teh državah; |
Malula, Sirija
E. |
ker so 4. septembra 2013 skrajneži Džabat Al Nusre, skupine, povezane z Al Kajdo, izvedli napad na sirsko vas Malula; |
F. |
ker je Malula simbol krščanske prisotnosti v Siriji in je bila domovanje različnim verskim skupinam, ki so že stoletja sobivale v miru; ker so vsak september Sirci vseh veroizpovedi sodelovali v festivalu dneva križa v tem mestu; ker je Malula eno treh mest in vasi v državi, kjer lokalno prebivalstvo še vedno govori aramejsko; |
G. |
ker so nasilni spopadi v Maluli prvi napadi, usmerjeni neposredno k vidni krščanski skupnosti, od začetka nasilne krize v Siriji; ker so bili vsaj štirje ljudje – Michael Talab, Antoine Talab, Sarkis Zakem in Zaki Džabra – v teh spopadih ubiti, drugi – Šadi Talab, Džihad Talab, Musa Šanis, Gasan Šanis, Daud Milaneh in Atef Kalumeh – pa so bili ugrabljeni ali so izginili; ker je od začetka spopadov v mestu večina od 5 000 prebivalcev zbežala v sosednje vasi ali v Damask; ker so dogodki v Maluli dokaz, da postaja sirski konflikt vedno bolj medsektaški; |
H. |
ker je bil samostan sv. Tekle (Mar Takla) v preteklosti domovanje nun in sirot tako krščanske kot muslimanske veroizpovedi; ker je okoli 40 nun in sirot ostalo v Maluli kljub hudim spopadom in so ujeti v samostanu v vedno hujših razmerah zaradi pomanjkanja vode in drugih zalog; |
Pešavar, Pakistan
I. |
ker je bilo 22. septembra 2013 v dvojnem samomorilskem bombnem napadu na cerkev vseh svetih v predmestju Pešavarja Kohati Gate ubitih vsaj 82 ljudi, več kot 120 pa ranjenih; |
J. |
ker je islamistična skupina Džundula, ki ima povezave z organizacijo Terik-i-Taliban Pakistan, prevzela odgovornost za napad in izjavila, da bo nadaljevala napade na kristjane in nemuslimane, ker so sovražniki islama in da ne bo prenehala, dokler se ne končajo napadi brezpilotnih letal ZDA v Pakistanu; ker je organizacija Terik-i-Taliban Pakistan zanikala vsako sodelovanje v eksploziji in povezave z Džundulo; |
K. |
ker je predsednik pakistanske vlade Navaz Šarif obsodil napad iz izjavil, da je napad proti nedolžnim ljudem v nasprotju z naukom islama; |
L. |
ker kristjani, ki predstavljajo približno 1,6 % prebivalstva Islamske republike Pakistan, trpijo zaradi predsodkov in občasnega množičnega nasilja; |
M. |
ker večina pakistanskih kristjanov živi negotovo, pogosto v strahu pred obtožbami bogokletja, ki je vprašanje, ki lahko povzroči izbruh javnega nasilja; |
N. |
ker so muslimani 9. marca 2013 v mestu Lahore požgali več kot 150 krščanskih domov in dve cerkvi kot odgovor na domnevno bogokletje; |
O. |
ker se je verskim manjšinam zaradi pakistanskih zakonov proti bogokletju nevarno svobodno izražati ali se odkrito udejstvovati v verskih dejavnostih; |
Primer pastorja Saida Abedinija, Iran
P. |
ker je bil Saida Abedinija, iransko-ameriškega pastorja, zaprtega v Iranu od 26. septembra 2012, revolucionarno sodišče v Iranu 27. januarja 2013 obsodilo na osemletno zaporno kazen zaradi ogrožanja nacionalne varnosti, ker je vzpostavil mrežo krščanskih cerkva v zasebnih domovih; ker je bil po poročanju Said Abedini v zaporu žrtev fizične in psihološke zlorabe; |
Q. |
ker posebni poročevalec OZN o položaju človekovih pravic v Islamski republiki Iran meni, da kristjanom ne bi smele groziti kazni za izkazovanje in prakticiranje svoje veroizpovedi, in je zato še zmeraj zaskrbljen, da se izvajajo pridržanja in pregoni kristjanov na podlagi nejasno ubesedenih zločinov v zvezi z nacionalno varnostjo zaradi uveljavljanja njihovega prepričanja; |
1. |
strogo obsoja nedavne napade na kristjane in izraža solidarnost z družinami žrtev; ponovno izraža globoko zaskrbljenost zaradi množenja primerov nestrpnosti, zatiranja in nasilnih dejanj proti krščanskim skupnostim, zlasti v afriških, azijskih in bližnjevzhodnih državah; poziva vlade, naj poskrbijo za to, da se vsi storilci teh kaznivih dejanj in vse osebe, odgovorne za napade in druga nasilna dejanja nad kristjani ali druge verske manjšine, privedejo pred sodišče in se jim ustrezno sodi; |
2. |
strogo obsoja vse oblike diskriminacije in nestrpnosti na podlagi vere in prepričanja ter nasilna dejanja nad vsemi verskimi skupnostmi; znova poudarja, da je pravica do svobode misli, vesti in vere temeljna človekova pravica; |
3. |
ponovno izraža zaskrbljenost, ker se je v zadnjih letih iz različnih držav, zlasti na Bližnjem vzhodu, izselilo veliko število kristjanov; |
Malula, Sirija
4. |
je zaskrbljen zaradi položaja kristjanov v Siriji; obsoja dejanja organizacije Džabat Al Nusra in z njo povezanih skrajnežev v Maluli in okolici; ugotavlja, da so doslej kristjani in muslimani v tej vasi mirno sobivali celo med konfliktom in se dogovorili, da mora ta kraj ostati mesto miru; priznava, da je napad na Malulo le eden od vidikov sirijske državljanske vojne; |
5. |
poudarja, da je treba zaščititi samostane v Maluli, da bi obvarovali življenja, verske dejavnosti in arhitekturne zaklade ter kristjanom in muslimanom omogočili mirno sobivanje; |
6. |
poziva k takojšnji podpori in humanitarni pomoči nunam in sirotam, ujetim v samostanu sv. Tekle (Mar Takla); poziva vse strani, vpletene v konflikt, naj humanitarnim skupinam omogočijo dostop do samostana; |
7. |
je zaskrbljen zaradi posledic teh napadov in morebitnih nevarnosti za krščansko skupnost; se zaveda, da so krščanske in druge skupnosti ujete v navzkrižnem ognju in tako priseljene, da se postavijo na eno od strani v vojni, ki še naprej spodbuja sektaštvo; |
8. |
poudarja, da so vsi akterji dolžni zaščititi vse manjšine, ki živijo v Siriji, vključno s šiiti, alaviti, Kurdi, druzi in kristjani; |
Pešavar, Pakistan
9. |
strogo obsoja napad na cerkev vseh svetih v Pešavarju in druge nedavne teroristične napade; |
10. |
pozdravlja, da politični akterji in deloma pakistanska civilna družba na splošno obsojajo te napade; |
11. |
poziva pakistansko vlado, naj naredi vse, kar je v njeni moči, da bi tiste, ki so izvedli napad na cerkev vseh svetih, privedli pred sodišče; poziva k odločnejšemu ukrepanju, da bi zagotovili varnost vseh pakistanskih državljanov – ne glede na vero ali prepričanje – in pred sodišče privedli vse skupine in posameznike, ki so odgovorni za nagovarjanje k terorističnim napadom in njihovo izvedbo; |
12. |
poziva pakistansko vlado, naj posreduje in zaščiti žrtve versko motiviranega množičnega nasilja ter dejavno rešuje vprašanje verske sovražnosti s strani družbenih akterjev, se bori proti verski nestrpnosti, nasilnim dejanjem in ustrahovanju in ukrepa proti ustvarjanju vtisa nekaznovanosti; |
13. |
je zelo zaskrbljen, ker so kristjani v Pakistanu v vedno večji nevarnosti, saj se je v zadnjem času povečalo število napadov na manjšine, kot se je zgodilo marca, ko so islamski verski gorečneži v mestu Lahore preganjali na stotine kristjanov zaradi domnevnega bogokletja proti islamu; |
14. |
je globoko zaskrbljen zaradi splošnega položaja verskih manjšin v Pakistanu, zlasti glede krščanskih cerkva, ki prejemajo grožnje od talibanov in drugih ekstremističnih skupin; |
15. |
izraža veliko zaskrbljenost, ker je kontroverzne zakone o bogokletju možno zlorabiti, kar bi lahko vplivalo na pripadnike vseh ver v Pakistanu; izraža posebno zaskrbljenost, ker se zakoni o bogokletju, katerim je javno nasprotoval umorjeni minister Šabaz Bati in umorjeni guverner Salman Tasir, v Pakistanu vedno bolj uporabljajo proti kristjanom; |
16. |
poziva pakistansko vlado, naj podrobno pregleda te zakone in kako se trenutno uporabljajo, zlasti člena 295 B in C kazenskega zakonika, ki predpisujeta obvezno dosmrtno zaporno kazen (295 B in C) ali celo smrtno kazen (295 C) za domnevna dejanja bogokletja; |
17. |
opozarja, da pakistanska ustava zagotavlja svobodo veroizpovedi in pravice manjšin; poziva vse Pakistance, naj sodelujejo pri spodbujanju in zagotavljanju strpnosti in medsebojnega razumevanja; |
18. |
pozdravlja ukrepe, ki jih je pakistanska vlada v interesu verskih manjšin sprejela od novembra 2008, kot so vzpostavitev 5-odstotne kvote za manjšine v zveznem sektorju zaposlovanja, priznanje nemuslimanskih državnih praznikov in imenovanje dneva narodnostnih manjšin; |
Primer pastorja Saida Abedinija, Iran
19. |
je zelo zaskrbljen zaradi usode pastorja Saida Abedinija, ki je pridržan že več kot eno leto in je bil obsojen na osemletno zaporno kazen v Iranu zaradi obtožb, povezanih z njegovimi verskimi prepričanji; |
20. |
poziva iransko vlado, naj pomilosti in takoj spusti na prostost Saida Abedinija in vse preostale posameznike, ki so v zaporu ali obtoženi zaradi vere; |
21. |
ponovno poziva Iran, naj sprejme ukrepe, ki bodo v celoti zagotovili spoštovanje pravice do svobode vere ali prepričanja, tudi z zakonodajo in prakso, ki bo popolnoma skladna s členom 18 Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah; poudarja, da je treba zato vsem brezpogojno in v celoti zagotoviti pravico, da izberejo drugo vero, če se tako odločijo; |
22. |
pozdravlja, da je v govoru novega iranskega predsednika Hasana Ruhanija zaslediti zmernost in versko strpnost; meni, da bi EU z Iranom morala začeti dialog o človekovih pravicah; |
23. |
ponovno poziva Svet, Komisijo in visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko/podpredsednico Evropske komisije, naj bodo pri sklepanju sporazumov in dogovorov o sodelovanju s tretjimi državami in poročilih o človekovih pravicah bolj pozorni na svobodo veroizpovedi ali prepričanja in položaj verskih skupnosti, tudi kristjanov; |
24. |
pozdravlja dejstvo, da je Svet 24. junija 2013 sprejel smernice EU o spodbujanju in zaščiti svobode veroizpovedi ali prepričanja; poziva Komisijo, Evropsko službo za zunanje delovanje in države članice, naj te smernice dosledno izpolnjujejo in v celoti izkoristijo orodja in predloge, ki jih vsebujejo; |
25. |
podpira vse pobude za spodbujanje dialoga in medsebojnega spoštovanja med skupnostmi; poziva verske oblasti, naj se zavzemajo za strpnost in dajejo pobude proti sovraštvu in nasilnemu in ekstremnemu radikalizmu; |
o
o o
26. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Evropski službi za zunanje delovanje, podpredsednici Evropske komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, posebnemu predstavniku EU za človekove pravice, vladam in parlamentom držav članic, generalnemu sekretarju OZN, Svetu OZN za človekove pravice, organu OZN za ženske, sirski vladi, sirskemu nacionalnemu svetu, pakistanski vladi in parlamentu in iranski vladi in parlamentu. |
(1) UL C 282 E, 6.11.2008, str. 474.
(2) UL C 305 E, 11.11.2010, str. 7.
(3) UL C 81 E, 15.3.2011, str. 143.
(4) UL C 161 E, 31.5.2011, str. 147.
(5) UL C 99 E, 3.4.2012, str. 115.
(6) UL C 136 E, 11.5.2012, str. 53.
(7) UL C 131 E, 8.5.2013, str. 108.
(8) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0503.
(9) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0279.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/87 |
P7_TA(2013)0423
Spopadi v Sudanu in posledična cenzura medijev
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o spopadih v Sudanu in posledični cenzuri medijev (2013/2873(RSP))
(2016/C 181/16)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Sudanu in Južnem Sudanu, |
— |
ob upoštevanju izjave z dne 30. septembra 2013 tiskovnega predstavnika podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o nasilju med sedanjimi protesti v Sudanu, |
— |
ob upoštevanju izjave z dne 27. septembra 2013 tiskovnega predstavnika Urada visokega komisariata za človekove pravice s pozivom k največji možni zadržanosti, saj je smrtni davek, ki ga v Sudanu terjajo protesti zaradi višjih cen goriva, vse večji; |
— |
ob upoštevanju poročila z dne 18. septembra 2013 o razmerah na področju človekovih pravic v Sudanu, ki ga je za Svet OZN za človekove pravice pripravil neodvisni strokovnjak; |
— |
ob upoštevanju izjav z dne 6. septembra 2013 tiskovnega predstavnika podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko o srečanju na vrhu med predsednikoma Sudana in Južnega Sudana v sudanskem glavnem mestu Kartumu, |
— |
ob upoštevanju dogovora, ki so ga sudanska vlada, Afriška unija in tristranski mehanizem za usklajevanje dosegli na srečanju UNAMID 28. septembra 2013; |
— |
ob upoštevanju časovnega načrta za Sudan in Južni Sudan, ki sta ga v sporočilu z dne 24. aprila 2012 objavila svet za mir Afriške unije in Varnostni svet in ga EU v celoti podpira; |
— |
ob upoštevanju splošne deklaracije o človekovih pravicah iz leta 1948, |
— |
ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah iz leta 1966, |
— |
ob upoštevanju osnovnih načel OZN o uporabi sile in strelnega orožja s strani uslužbencev organov pregona, |
— |
ob upoštevanju načel iz Johannesburga o državni varnosti, svobodi izražanja in dostopanju do informacij, svobodi izražanja in dostopanju do informacij, dok. OZN E/CN.4/1996/39 (1996), |
— |
ob upoštevanju sudanskega celovitega mirovnega sporazuma iz leta 2005, |
— |
ob upoštevanju Afriške listine človekovih pravic in pravic ljudstev, |
— |
ob upoštevanju partnerskega sporazuma med člani afriške, karibske in pacifiške skupine držav na eni strani in Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000 in pregledanega leta 2005 in 2010; |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 11. decembra 2012 o strategiji digitalne svobode v zunanji politiki EU (1), |
— |
ob upoštevanju svoje resolucije z dne 13. junija 2013 o svobodi tiska in medijev po svetu (2), |
— |
ob upoštevanju členov 122(5) in 110(4) Poslovnika, |
A. |
ker se Sudan sooča z vse večjimi protesti in je politični položaj v državi zelo negotov; |
B. |
ker so 23. septembra 2013 po vsej državi izbruhnile demonstracije in protesti, potem ko je predsednik Omar Al Bašir v poskusu reforme gospodarstva napovedal odpravo subvencij za gorivo, zaradi česar so se cene nafte in plina nenadoma povečale za 75 %; |
C. |
ker se je na ulice mest po vsej državi – Wad Madanija, Kartuma, Omdurmana, Port Sudana, Atbare, Gedarifa, Nyale, Kostija in Sinnarja, če naštejemo nekatera – zgrnilo na tisoče demonstrantov, saj so varčevalni ukrepi vlade ob skoraj dvakrat višji ceni goriva najbolj prizadeli najrevnejše prebivalce; |
D. |
ker je gospodarski položaj v Sudanu zelo težak, zaznamuje ga rastoča inflacija, oslabljena valuta in hudo pomanjkanje dolarjev za plačilo uvoza, potem ko se je pred dvema letoma osamosvojil Južni Sudan in s seboj odnesel približno 75 % proizvodnje surove nafte v nekdaj skupni državi; |
E. |
ker se Sudan in Južni Sudan nista dogovorila o prehodni gospodarski ureditvi, tudi ne za izkoriščanje nafte, kar obe strani uporabljata kot grožnjo in kar še prispeva k sedanji krizi; ker je eno od nerešenih vprašanj nezaupanje med obema sosednjima državama glede delitve državnega dolga in glede tega, koliko naj bi Južni Sudan, ki nima dostopa do morja, moral plačevati za prevoz nafte čez Sudan; |
F. |
ker naj bi bilo med demonstracijami aretiranih najmanj 800 aktivistov, med katerimi so tudi člani opozicijskih strank in novinarji, vsaj 100 pa naj bi jih varnostne sile ubile, zaradi česar je Urad visokega komisariata OZN za človekove pravice uslužbence organov pregona pozval k „največji možni zadržanosti“; ker poročila navajajo, da je bila večina ubitih starih med 15 in 25 let, čeprav naj bi varnostne sile ubile tudi deset- do dvanajstletne otroke; |
G. |
ker je ministrstvo za šolstvo odredilo, da bodo šole zaprte do 20. oktobra 2013; |
H. |
ker je del nasilne represije sudanske vlade tudi uporaba ostrega streliva proti mirnim protestnikom in zelo veliko število pridržanih protestnikov; ker so bili številni aktivisti, člani opozicijskih političnih strank in vodilni predstavniki civilne družbe, med njimi učitelji in študentje, aretirani na njihovih domovih, pridržani v izolaciji ali so njihove domove preiskali agentje državne obveščevalne in varnostne službe (NISS); ker prihaja do naglih sojenj, kot na primer po zaprtju znanega zagovornika človekovih pravic Majdija Saleema, od septembra dalje pa ob strogi cenzuri tiskanih medijev in odklopa interneta vlada internetni mrk; |
I. |
ker se Sudan po svobodi obveščanja uvršča med najslabše države na svetu; ker je varnostno-obveščevalna služba NISS 25. septembra 2013 to stanje spravila na povsem novo raven, ko je urednikom osrednjih časopisov prepovedala objavljanje informacij o protestih, ki ne bi prihajale iz vladnih virov; |
J. |
ker je prišlo do številnih kršitev svobode tiska, kot so odklop interneta, zaseg časopisov, nadlegovanje novinarjev in cenzura spletnih strani z novicami; ker sta bili zaprti televizijski postaji Al Arabiya in Sky News v arabščini; ker od 19. septembra 2013 ne smejo več izhajati dnevniki, kot so Al-Sudani, Al-Meghar, Al Gareeda, Almash’had Alaan, Al-Siyasi in provladni Al-Intibaha, izdaje treh časopisov, med njimi Al-Intibaha, pa so bile takoj po tisku zasežene; |
K. |
ker necenzuriran dostop do odprtega interneta, mobilnih telefonov in IKT pozitivno vplivajo na človekove pravice in temeljne svoboščine, saj širijo polje svobode izražanja, dostopnosti informacij in svobode združevanja po svetu; ker lahko digitalno zbiranje in širjenje dokazov o kršitvah človekovih pravic prispeva k vsesplošnemu boju zoper nekaznovanost; |
L. |
ker je dostop do interneta temeljna pravica, enaka drugim osnovnim človekovim pravicam, in jo kot tako priznava Svet OZN za človekove pravice, zato bi jo bilo treba temu ustrezno braniti in ohranjati; |
M. |
ker je državni regulativni organ vzpostavil posebno enoto za spremljanje in izvajanje filtriranja, sudanske oblasti pa odprto priznavajo, da filtrirajo vsebino, ki krši javno moralo in etiko ali ogroža red; |
N. |
ker so 25. septembra 2013 oblasti za več kot 24 ur izklopile internet po vsej državi in s tem povzročile mrk v takem obsegu, kot ga ni bilo vse od vstaje v Egiptu leta 2011; ker je bil internet drastično upočasnjen že junija 2012, med nizom protestov; |
O. |
ker je organizacija Freedom House v svojem poročilu Svoboda na medmrežju v letu 2013, objavljenem 3. oktobra 2013, Sudan označila kot „nesvobodnega“ in ga med 100 državami uvrstila na 63. mesto; ker se Sudan v indeksu svobode medijev za leto 2013 organizacije Novinarji brez meja med 179 državami uvršča na 170 mesto; ker so Novinarji brez meja obsodili ukrepe, ki jih je sprejela vlada; |
P. |
ker večina aktivistov internet uporablja za medsebojno komunikacijo, prenos informacij izven države in izražanje svojega mnenja in pomislekov, ker so državljani sporočili, da je bila med internetnim mrkom prekinjena celo možnost pošiljanja SMS sporočil; |
Q. |
ker je bil na splošnih volitvah aprila 2010 – prvih večstrankarskih volitvah v Sudanu po letu 1986 – Omar Al Bašir ponovno izvoljen za predsednika države; ker je misija EU za opazovanje volitev ugotovila številne nepravilnosti in pomanjkljivosti med volilnim postopkom in dejala, da volitve niso ustrezale mednarodnim standardom; |
R. |
ker je Mednarodno kazensko sodišče leta 2009 in 2010 izdalo dva zaporna naloga za predsednika Al Baširja, ki je obtožen odgovornosti za vojne zločine, zločine proti človečnosti in dejanja genocida, in čeprav Sudan ni podpisnik Rimskega statuta, je bila z resolucijo Varnostnega sveta št. 1593 (2005) izražena zahteva, da mora Sudan sodelovati z Mednarodnim kazenskim sodiščem, kar pomeni, da mora upoštevati zaporni nalog tega sodišča; |
S. |
ker je po ocenah OZN od skupaj 34 milijonov prebivalcev polovica mlajša od 15 let, 46 % sudanskega prebivalstva pa živi pod pragom revščine; |
T. |
ker je konflikt v prehodnih predelih Sudana prizadel več kot 900 000 ljudi, med katerimi se je več kot 220 000 beguncev zateklo v Etiopijo in Južni Sudan, in ker je od začetka leta 2013 zaradi spopadov med plemeni v Darfurju po ocenah razseljenih še dodatnih 300 000 oseb; |
U. |
ker je v letih 2012–2013 EU za Sudan namenila več kot 76 milijonov evrov humanitarne pomoči (številka na dan 20. 8. 2013); ker Sudan ni ratificiral pregledanega sporazuma iz Cotonouja iz leta 2005, zato ne more prejemati denarne podpore iz 10. evropskega razvojnega sklada; |
1. |
izraža globoko zaskrbljenost nad vse slabšimi političnimi, gospodarskimi in socialnimi razmerami v Sudanu, zaznamovanimi z nasiljem in smrtnimi žrtvami med nedavnimi protesti, ki pretresajo državo; |
2. |
obsoja uboje, nasilje nad demonstranti, cenzuro medijev, politično ustrahovanje, nadlegovanje in samovoljne aretacije zagovornikov človekovih pravic in političnih aktivistov ter novinarjev; |
3. |
poziva sudansko vlado, naj preneha nadlegovanje in nemudoma izpusti vse miroljubne demonstrante, politične aktiviste, člane opozicije, zagovornike človekovih pravic, zdravstveno osebje, pisce spletnih dnevnikov in novinarje, ki so bili aretirani med uveljavljanjem svoje pravice do svobode govora in združevanja; poudarja, da mora biti vsem pridržanim osebam omogočeno pošteno sojenje z verodostojno preiskavo, pravica do odvetnika in spoštovanje domnevne nedolžnosti, vlada pa mora tem osebam dovoliti stik z družinami in dostop do zdravstvene oskrbe; |
4. |
obžaluje uporabo ostrega streliva proti protestnikom, zaradi česar je prišlo do nezakonitih ubojev, nesorazmerno silo in navedbe o tem, da so varnostne sile namerno ubijale protestnike; poziva sudansko vlado, naj takoj ustavi represivne ukrepe in napravi konec temu, da člani državne obveščevalne in varnostne službe ne odgovarjajo za svoja dejanja in ostajajo nekaznovani; poziva k preklicu drakonskega zakona o državni varnosti iz leta 2010; |
5. |
poziva sudanske varnostne sile, naj spoštujejo temeljna načela OZN o uporabi sile in orožja s strani služb kazenskega pregona, ki opredeljujejo pogoje za zakonito uporabo sile brez kršenja človekovih pravic, vključno s pravico do življenja; |
6. |
poziva sudanske oblasti, naj obnovijo in spoštujejo človekove pravice in temeljne svoboščine po mednarodnem pravu, med njimi svobodo izražanja, prek spleta in v tradicionalnih medijih, svobodo združevanja, svobodo veroizpovedi, pravice žensk in enakopravnost med spoloma, in takoj končajo vse omejitve za dostop do informacijsko-komunikacijskih tehnologij; |
7. |
poziva sudansko vlado, naj konča vse oblike represije nad ljudmi, ki uveljavljajo pravico do izražanja, kar velja za splet in drugače, ter naj zaščiti novinarje; opozarja na vlogo, ki jo imajo mediji pri obveščanju državljanov in kot platforma za izražanje njihovih upravičenih skrbi, zato strogo obsoja mrk 22. septembra 2013 in operacijo zastraševanja, ki jo je vodila državna obveščevalna in varnostna služba; |
8. |
poziva sudansko vlado, naj prebivalcem omogoči, da bodo vedno prosto dostopali do interneta; poudarja, da je dostop do internet temeljna pravica, ki jo priznava UNHRC in bi jo bilo treba kot tako ohranjati in braniti kot vse druge človekove pravice; |
9. |
poziva sudansko vlado, naj še naprej izvaja potrebne politične reforme in najde rešitve za kronično gospodarsko brezvladje v državi, za revščino, vse hujšo korupcijo in vse manjšo raven varnosti na zahodu in jugu ter priporoča, da bodo sudanski organi in vsi regionalni in mednarodni partnerji izvajali programe za mlade, da bi spodbudili izobraževanje, usposabljanje in zaposlovanje; |
10. |
poziva sudanske oblasti, naj se vključijo v resničen proces celovitega nacionalnega dialoga z opozicijo, zlasti v Darfurju; odločno poziva vladi Sudana in Južnega Sudana, naj se sporazumeta o nerešenih čezmejnih gospodarskih vprašanjih med obema državama, vključno z uporabo nafte, ki je prispevala k sedanjim nemirom v Sudanu; |
11. |
želi spomniti na sklepe Sveta za splošne zadeve in zunanje odnose o tem, da sudanska vlada še vedno ne sodeluje z Mednarodnim kazenskim sodiščem, čeprav je to dolžna, pa tudi sposobna, storiti in da bi bilo treba spoštovati zaporne naloge, ki jih izda to sodišče; poziva Omarja Al Baširja, naj spoštuje mednarodno pravo in stopi pred Mednarodno kazensko sodišče za vojne zločine, zločine proti človečnosti in genocid; |
12. |
poziva sudansko vlado, naj pregleda zakon o državni varnosti, ki omogoča pridržanje osumljencev vse do štirih mesecev in pol brez kakršnega koli sodnega pregleda, sudansko vlado pa še poziva k reformi pravnega sistema v skladu z mednarodnimi standardi s področja človekovih pravic; |
13. |
poziva sudansko vlado, naj odpravi smrtno kazen, ki še vedno velja, in naj smrtne obsodbe spremeni v ustrezne alternativne obsodbe; |
14. |
pozdravlja odločitev sudanskih oblasti o ustanovitvi preiskovalnega odbora, ki naj bi pred sodišče privedel odgovorne za uboje, in jih poziva, naj še naprej vodijo obsežno in neodvisno preiskavo o domnevnih ubojih; |
15. |
poziva Afriško unijo, naj se kar se da uskladi s posebnimi postopki Sveta OZN za človekove pravice in pošlje nujno preiskovalno komisijo, ki bo preiskala domnevne primere in okoliščine, ko naj bi sudanske oblasti prekomerno in namerno uporabile smrtonosno orožje, ko so bili ubiti protestniki, med njimi zagovorniki človekovih pravic; |
16. |
poziva Komisijo, naj prednostno obravnava zakonito omejitev izvoza tehnologij za masovni nadzor iz EU v države, kjer obstaja verjetnost, da bodo uporabljene za kršenje digitalnih svoboščin in drugih človekovih pravic; |
17. |
obžaluje odločitev visoke predstavnice EU, da konča mandate posebnega predstavnika EU za Sudan in Južni Sudan, ko v Sudanu vladajo hudi politični nemiri in potekajo oboroženi spopadi, med katerimi sudanske sile in milice, ki jih sudanska vlada podpira, nekaznovano izvajajo vojne zločine; meni, da bo EU brez svojega posebnega predstavnika za Sudan/Južni Sudan ostala na obrobju mednarodnih pogajanj in prizadevanj, zlasti glede na dejstvo, da imajo ZDA, Rusija in Kitajska vsaka svojega posebnega odposlanca za Sudan; zato visoko predstavnico poziva, naj prekliče to odločitev in podaljša mandate posebnega predstavnika za Sudan/Južni Sudan; |
18. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, vladi Sudana, Afriški uniji, generalnemu sekretarju OZN, sopredsedujočima skupni parlamentarni skupščini AKP-EU in panafriškemu parlamentu. |
(1) Sprejeta besedila, P7_TA(2012)0470.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0274.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/92 |
P7_TA(2013)0424
Nedavno nasilje v Iraku
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o nedavnem nasilju v Iraku (2013/2874(RSP))
(2016/C 181/17)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju svojih prejšnjih resolucij o Iraku, zlasti resolucije z dne 14. marca 2013 o Iraku: težak položaj manjšinskih skupin, zlasti Iračanov turkmenske narodnosti (1); |
— |
ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu in sodelovanju med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Irak na drugi strani in svoje resolucije z dne 17. januarja 2013 o sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med EU in Irakom (2); |
— |
ob upoštevanju skupnega strateškega dokumenta Komisije o Iraku (2011–2013); |
— |
ob upoštevanju poročila o človekovih pravicah v Iraku: od januarja do junija 2012, ki sta ga 19. decembra 2012 skupaj predstavili misija Združenih narodov za pomoč Iraku (UNAMI) in urad visokega komisarja ZN za človekove pravice; |
— |
ob upoštevanju poročila mednarodne krizne skupine o Bližnjem vzhodu št. 144 z dne 14. avgusta 2013 z naslovom „Zdaj ali nikoli: iraški suniti in država (Make or Break: Iraq’s Sunnis and the State)“; |
— |
ob upoštevanju števila žrtev v septembru, o katerem so poročali v Združenih narodih 1. oktobra 2013; |
— |
ob upoštevanju izjave generalnega sekretarja Združenih narodov Ban Ki Muna, s katero je voditelje pozval, naj Irak „spravijo z roba prepada“ z dne 29. julija 2013; |
— |
ob upoštevanju izjave generalnega sekretarja Združenih narodov Ban Ki Muna z dne 1. septembra 2013 o tragičnih dogodkih v taboru Ašraf, ko je bilo ubitih 52 oseb; |
— |
ob upoštevanju Deklaracije Združenih narodov o odpravi vseh oblik nestrpnosti in diskriminacije na podlagi vere ali prepričanja iz leta 1981; |
— |
ob upoštevanju Mednarodnega pakta o državljanskih in političnih pravicah iz leta 1966, ki ga je podpisal tudi Irak; |
— |
ob upoštevanju izjave podpredsednice Komisije/visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko Catherine Ashton z dne 5. septembra 2013 o nedavnem nasilju v Iraku; |
— |
ob upoštevanju členov 122(5) in 110(4) Poslovnika; |
A. |
ker se Irak še naprej sooča z resnimi političnimi, varnostnimi in družbeno-gospodarskimi izzivi, politična krajina v tej državi je skrajno razdrobljena in okužena z nasiljem in sektaško politiko, kar močno škoduje legitimnim prizadevanjem iraškega ljudstva za mir, blaginjo in resnični prehod k demokraciji; |
B. |
ker je glede na število smrtnih žrtev, ki ga je objavila misija Združenih narodov za pomoč Iraku (UNAMI), zaradi terorističnih in nasilnih dejanj v septembru 2013 umrlo skupaj 979, ranjenih pa je bilo 2 133 Iračanov; ker je bila v septembru najbolj prizadeta provinca Bagdad s 1 429 civilnimi žrtvami (418 je bilo ubitih, 1 011 pa ranjenih), sledile pa so ji province Ninava, Dijala, Salah Ad Din in An Anbar; ker so tudi v provincah Kirkuk, Arbil, Babil, Vasit, Di Kar in Basra poročali o žrtvah; |
C. |
ker ostaja stopnja nasilja nad civilnim prebivalstvom skrb zbujajoče visoka in še raste, saj je bilo od začetka leta 2013 ubitih skoraj 5 000 in ranjenih skoraj 10 000 civilistov, kar je največ v zadnjih petih letih; |
D. |
ker je zaradi hudih socialnih in gospodarskih težav – razširjene revščine, visoke brezposelnosti, gospodarske stagnacije, okoljske degradacije in pomanjkanja osnovnih javnih storitev – še naprej prizadet velik del prebivalstva; ker varnostni organi še naprej nekaznovano sistematično zatirajo miroljubne demonstracije, na katerih ljudje zahtevajo več socialnih, ekonomskih in političnih pravic; |
E. |
ker iraška ustava zagotavlja enakost pred zakonom za vse državljane ter upravne, politične in kulturne pravice ter pravico do izobraževanja za različne narodnosti; |
F. |
ker je v sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med EU in Irakom, zlasti v členu o človekovih pravicah, poudarjeno, da se mora politični dialog med EU in Irakom usmeriti v človekove pravice in krepitev demokratičnih institucij; |
1. |
odločno obsoja nedavna teroristična dejanja in zaostreno sektaško nasilje, ki pomenita nevarnost, da bi država ponovno zabredla v sektaške spore, ter ustvarjata strah pred širšim sektaškim konfliktom, ki bi zajel vso regijo; opozarja, da so vzroki za nasilje, ki se sicer pojavlja po sektaškem ključu, prej politični kot verski; |
2. |
izraža sožalje družinam in prijateljem ranjenih in umrlih; |
3. |
obsoja nedavne napade z dne 3. septembra 2013, v katerem je bilo ubitih najmanj 60 ljudi v pretežno šiitskih predelih Bagdada; 15. septembra 2013, ko je bilo v eksplozijah po vsej državi, katerih tarča so bili največkrat šiitski predeli, ubitih več kot 40 oseb; 21. septembra 2013, ko je bilo med pogrebom v bagdadskem Sadr Cityju ubitih najmanj 60 ljudi; 30. septembra 2013, ko je bilo v avtomobilskih bombnih napadih v več šiitskih predelih Bagdada ubitih vsaj 54 ljudi; 5. oktobra 2013, ko je bilo v samomorilskem bombnem napadu na šiitske romarje v okrožju Adhamija ubitih najmanj 51, ranjenih pa več kot 70 ljudi, medtem ko je istega dne je drug samomorilski napadalec v kavarni v Baladu v severnem delu Bagdada ubil najmanj 12 in ranil najmanj 25 ljudi; 6. oktobra 2013, ko je bilo v samomorilskem napadu v bližini osnovne šole v šiitski turkmenski vasi Kabak ubitih najmanj 12 otrok, starih od 6 do 12 let, mnogi pa so bili ranjeni; 7. oktobra 2013, ko je bilo v novem valu eksplozij v Bagdadu ubitih najmanj 22 ljudi; in 8. oktobra 2013, ko je bilo v avtomobilskem bombnem napadu v Bagdadu in napadih na varnostne enote na severu države ubitih najmanj 9 ljudi; |
4. |
ostro obsoja napad na tabor Ašraf 1. septembra 2013, ki so ga izvedle iraške enote, v katerem je umrlo 52 iranskih beguncev, 7 oseb, nastanjenih v taboru, med katerimi je bilo 6 žensk, pa je bilo ugrabljenih in so po besedah baronice Ashtonove zaprte v Bagdadu, ter poziva k njihovi takojšnji in brezpogojni izpustitvi; izraža podporo delu misije Združenih narodov za pomoč Iraku (UNAMI), ki si prizadeva za premestitev približno 3 000 nastanjenih v taboru izven meja države; |
5. |
izraža hudo zaskrbljenost zaradi ponovnega povečanja nestabilnosti in poziva vse iraške politične voditelje vseh etničnih in verskih pripadnosti, naj stopijo skupaj in ustavijo sektaško nasilje in nezaupanje ter združijo iraško ljudstvo; |
6. |
poziva vlado Iraka ter regionalne vlade, naj obsodijo napade in pomagajo opraviti celovito in hitro neodvisno mednarodno preiskavo nedavnih terorističnih napadov v tej regiji, ter poziva iraško vlado, naj pri tem v celoti sodeluje, da bodo odgovorni privedeni pred sodišče; |
7. |
je zaskrbljen zaradi razširitve nasilja iz konflikta v Siriji v Irak, kjer pridobivajo moč džihadistični uporniki, povezani z sunitsko militantno krovno skupino Irak islamska država, ki vključuje Al Kajdo; |
8. |
nujno poziva politične, verske in civilne voditelje, pa tudi varnostne službe, naj začnejo delovati skupaj, da bi zaustavili prelivanje krvi in zagotovili, da bi se vsi iraški državljani čutili enako zaščiteni; |
9. |
poziva iraško vlado in vse politične voditelje, naj sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev varnosti in zaščite za vse ljudi v Iraku, zlasti pa za člane ranljivih manjšin; poziva iraško vlado, naj zagotovi, da bodo varnostne enote spoštovale načela pravne države in mednarodne standarde; |
10. |
poziva mednarodno skupnost in EU, naj podpirajo iraško vlado s spodbujanjem nacionalnega dialoga, utrjevanja načel pravne države in zagotavljanjem osnovnih storitev, da bi ustvarili varen, stabilen, enoten, uspešen in demokratičen Irak, v katerem bodo zaščitene človekove in politične pravice vseh ljudi; |
11. |
poziva iraške oblasti naj zaradi varnostne situacije, zaradi katere so se zaostrile težave ranljivejših skupin, kot so ženske, mladi in borci za človekove pravice, vključno s sindikalisti, nujno usmeri več sredstev v programe za izboljšanje teh razmer; |
12. |
spodbuja verski dialog med sunitskimi in šiitskimi duhovnimi vodji kot nujno orodje za reševanje sporov; meni tudi, da nedavni pogovori med ZDA in Iranom ponujajo Iraku priložnost, da deluje kot most, saj je ena od maloštevilnih držav, ki ima tesne odnose z obema stranema; poziva iranske voditelje, naj se konstruktivno angažirajo za stabilizacijo regije; |
13. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje podpredsednici Komisije/visoki predstavnici Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, Svetu, Komisiji, posebnemu predstavniku EU za človekove pravice, vladam in parlamentom držav članic, vladi in svetu predstavnikov Iraka, regionalni vladi Kurdistana, generalnemu sekretarju Združenih narodov in Svetu Združenih narodov za človekove pravice. |
(1) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0101.
(2) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0022.
II Sporočila
SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE
Evropski parlament
Sreda, 09. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/95 |
P7_TA(2013)0404
Medinstitucionalni sporazum med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o sodelovanju v postopkih, povezanih z enotnim mehanizmom nadzora (EMN)
Sklep Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o sklenitvi Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o praktičnih podrobnostih za uresničevanje demokratične odgovornosti in nadzora nad opravljanjem nalog, prenesenih na Evropsko centralno banko v okviru enotnega mehanizma nadzora (2013/2198(ACI))
(2016/C 181/18)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju pisma svojega predsednika z dne 12. septembra 2013, |
— |
ob upoštevanju osnutka Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o praktičnih podrobnostih za uresničevanje demokratične odgovornosti in nadzora nad opravljanjem nalog, prenesenih na Evropsko centralno banko v okviru enotnega mehanizma nadzora, |
— |
ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji, |
— |
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 127(6), drugega pododstavka člena 284(3) in člena 295 Pogodbe, |
— |
ob upoštevanju svojega stališča z dne 12. septembra 2013 glede sprejetja uredbe Sveta o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (1), in poročila Odbora za ekonomske in monetarne zadeve ter mnenja Odbora za ustavne zadeve o predlogu takšne uredbe (2), |
— |
ob upoštevanju izjave predsednika Evropskega parlamenta in predsednika Evropske centralne banke z dne 12. septembra 2013 ob glasovanju Evropskega parlamenta za sprejetje uredbe Sveta o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (3), |
— |
ob upoštevanju člena 127(1) in člena 46(1) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za ustavne zadeve (A7-0302/2013), |
1. |
odobri sklenitev spodnjega sporazuma in ob upoštevanju vsebine sporazuma sklene, da se priloži k Poslovniku; |
2. |
naroči svojemu predsedniku, naj skupaj s predsednikom Evropske centralne banke sporazum podpiše in poskrbi za njegovo objavo v Uradnem listu Evropske unije; |
3. |
naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep skupaj s prilogo posreduje Svetu, Komisiji, Evropski centralni banki ter državnim parlamentom. |
(1) Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0372.
(2) A7-0392/2012 (poročevalka Marianne Thyssen in poročevalec za mnenje Andrew Duff).
(3) Glej prilogo k zakonodajni resoluciji Evropskega parlamenta z dne 12. septembra 2013 o predlogu takšne uredbe (Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0372).
PRILOGA
Medinstitucionalni sporazum med Evropskim parlamentom in Evropsko centralno banko o praktičnih podrobnostih za uresničevanje demokratične odgovornosti in nadzora nad opravljanjem nalog, prenesenih na Evropsko centralno banko v okviru enotnega mehanizma nadzora
(Besedilo Priloge na tem mestu ni navedeno, saj je enako Medinstitucionalnemu sporazumu kot je objavljen v UL L 320, dne 30. novembra 2013, str 1.)
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/96 |
P7_TA(2013)0405
Število in številčna sestava medparlamentarnih delegacij, delegacij pri skupnih parlamentarnih odborih ter delegacij pri odborih za parlamentarno sodelovanje in večstranskih parlamentarnih skupščinah
Sklep Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o številu in sestavi medparlamentarnih delegacij, delegacij v skupnih parlamentarnih odborih in delegacij v parlamentarnih odborih za sodelovanje in v večstranskih parlamentarnih skupščinah (2013/2853(RSO))
(2016/C 181/19)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga konference predsednikov, |
— |
ob upoštevanju njenih sklepov z dne 6. maja 2009 (1), 14. septembra 2009 (2), 15. junija 2010 (3) in 14. decembra 2011 (4) o številu in številčni sestavi medparlamentarnih delegacij, skupnih parlamentarnih odborih in delegacij v parlamentarnih odborih za sodelovanje in v večstranskih parlamentarnih skupščinah, |
— |
ob upoštevanju člena 198 Poslovnika, |
1. |
sklene, da se zaradi pristopa Hrvaške v Evropsko unijo razpusti delegacija v skupnem parlamentarnem odboru EU-Hrvaška; |
2. |
sklene, da se spremeni številčna sestava spodaj navedenih medparlamentarnih delegacij, in sicer takole:
|
3. |
naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep predloži v vednost Svetu in Komisiji. |
(1) UL C 212 E, 5.8.2010, str. 136.
(2) UL C 224 E, 19.8.2010, str. 36.
(3) UL C 236 E, 12.8.2011, str. 159.
(4) UL C 168 E, 14.6.2013, str. 132.
III Pripravljalni akti
EVROPSKI PARLAMENT
Torek, 08. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/98 |
P7_TA(2013)0391
Sporazum o sodelovanju pri civilnem globalnem satelitskem navigacijskem sistemu med EU in Ukrajino ***
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju pri civilnem globalnem satelitskem navigacijskem sistemu (GNSS) med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami ter Ukrajino (06373/2013 – C7-0070/2013 – 2012/0274(NLE))
(Odobritev)
(2016/C 181/20)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju osnutka sklepa Sveta (06373/2013), |
— |
ob upoštevanju osnutka sporazuma o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami ter Ukrajino (13242/2005), |
— |
ob upoštevanju prošnje za odobritev, ki jo je Svet podal v skladu s členom 172 in točko a drugega pododstavka člena 218(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (C7-0070/2013), |
— |
ob upoštevanju členov 81, 90(7) ter 46(1) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju priporočila Odbora za industrijo, raziskave in energetiko (A7-0298/2013), |
1. |
odobri sklenitev sporazuma; |
2. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in Ukrajine. |
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/98 |
P7_TA(2013)0392
Uporaba sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji: vloga EGF/2011/025 IT/Lombardija, Italija
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2011/025 IT/Lombardia, Italija) (COM(2013)0470 – C7-0206/2013 – 2013/2138(BUD))
(2016/C 181/21)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2013)0470 – C7-0206/2013), |
— |
ob upoštevanju medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1) (v nadaljnjem besedilu: medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006) ter zlasti točke 28 navedenega sporazuma, |
— |
ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1927/2006 z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (2) (uredba o ESPG), |
— |
ob upoštevanju postopka tristranskih pogovorov, predvidenega v točki 28 medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006, |
— |
ob upoštevanju pisma Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, |
— |
ob upoštevanju pisma Odbora za regionalni razvoj, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za proračun (A7-0294/2013), |
A. |
ker je Unija oblikovala zakonodajne in proračunske instrumente za zagotavljanje dodatne podpore delavcem, ki so jih prizadele posledice velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela; |
B. |
ker je bilo za vloge, predložene od 1. maja 2009 do 31. decembra 2011, področje uporabe Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (ESPG) razširjeno na podporo delavcem, ki so postali presežni neposredno zaradi svetovne finančne in gospodarske krize; |
C. |
ker bi morala biti finančna pomoč Unije za presežne delavce dinamična ter na razpolago čim hitreje in na najučinkovitejši možni način v skladu s skupno izjavo Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ki je bila sprejeta na usklajevalnem sestanku 17. julija 2008, in ob primernem upoštevanju medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 glede sprejetja sklepov za uporabo sredstev iz ESPG; |
D. |
ker je Italija predložila vlogo EGF/2011/025 IT/Lombardia za finančni prispevek iz ESPG za 529 presežnih delavcev v Lombardiji v referenčnem obdobju od 20. marca 2011 do 20. decembra 2011, pri čemer naj bi 480 delavcev sodelovalo v ukrepih, sofinanciranih iz ESPG; |
E. |
ker vloga izpolnjuje merila za upravičenost do pomoči, ki so določena v uredbi o ESPG; |
1. |
se strinja s Komisijo, da so pogoji iz člena 2(b) iz uredbe o ESPG izpolnjeni in je zato Italija upravičena do finančnega prispevka na podlagi te uredbe; |
2. |
z obžalovanjem ugotavlja, da so italijanske oblasti vlogo za finančni prispevek iz ESPG predložile 30. decembra 2011 in da je Komisija oceno vloge predložila 28. junija 2013; obžaluje, da je ocenjevanje trajalo kar 18 mesecev; |
3. |
ugotavlja, da se mora Lombardija, najbogatejša italijanska dežela, ki proizvede eno petino italijanskega BDP, spopasti z velikimi strukturnimi izzivi, na katere še dodatno negativno vpliva gospodarska in finančna kriza; pozdravlja dejstvo, da Lombardija pri reševanju gospodarskih in socialnih težav že drugič koristi pomoč iz ESPG; |
4. |
poziva italijanske oblasti, naj v celoti izkoristijo podporo iz ESPG in k sodelovanju pri ukrepih spodbudijo čim večje število delavcev, in opozarja, da je bila stopnja proračunskega izvrševanja pri posredovanju iz ESPG v Italiji sprva nizka predvsem zaradi majhne udeležbe; |
5. |
poudarja, da je Komisija že priznala vpliv gospodarske in finančne krize na sektor informacijske in komunikacijske tehnologije (IKT) in da ESPG že podpira odpuščene delavce iz tega sektorja (primeri: EGF/2011/016 IT/Agile in EGF/2010/012 NL/Noord Holland); |
6. |
ugotavlja, da se italijanski sektor IKT v zadnjem desetletju spopada z močno konkurenco iz držav z nizkimi cenami; priznava potrebo po reorganizaciji tega sektorja zaradi hitrega pojavljanja novih tehnologij, kot so računalništvo v oblaku, različne vrste e-storitev in socialna omrežja, kar že leta velja kot izziv; ugotavlja, da se je digitalni razkorak med Italijo in vodilnimi evropskimi državami ter drugimi državami po svetu še povečal zaradi upada gospodarstva kot posledica krize; ugotavlja, da so navedeni dogodki pripeljali do zmanjšanja števila osebja IKT v italijanskih podjetjih od leta 2009; |
7. |
pozdravlja dejstvo, da so se italijanske oblasti odločile, da bodo začele prilagojene ukrepe izvajati 1. marca 2012, precej pred dokončno odločitvijo o dodelitvi podpore iz ESPG za predlagani usklajeni sveženj, da bi delavcem zagotovile pravočasno pomoč; |
8. |
ugotavlja, da so bile za omejitev socialnega učinka odpuščanj v sektorju IKT v veliki meri uporabljene mreže socialne varnosti, na primer sklad za nadomestilo plače (CIG), iz katerega so bile zagotovljene finančne koristi za delavce kot nadomestilo za izplačila plač; z zadovoljstvom ugotavlja, da italijanske oblasti niso zaprosile za podporo iz ESPG, da bi z njo krile izplačila dnevnic; |
9. |
ugotavlja, da usklajen sveženj prilagojenih storitev, ki jih je treba sofinancirati, zajema ukrepe za ponovno vključitev 480 delavcev v proces zaposlovanja, kot so tehnike razgovorov za službo, izdelava strokovnega profila, določitev poklicne poti, spremljanje, usklajevanje in upravljanje osebnih načrtov za ukrepanje, vodenje in poklicno usmerjanje, preučitev zaposlitvenih možnosti z novimi delodajalci, usklajevanje sposobnosti in delovnih mest, mentorstvo v prvi fazi na novem delovnem mestu, svetovanje in podpora pri samozaposlitvi, ter vodenje in podpora med pripravništvom; |
10. |
ugotavlja, da ukrepi za usposabljanje in prekvalifikacijo niso vključeni v usklajeni sveženj prilagojenih storitev, saj se bodo financirali iz regionalnih virov; |
11. |
pozdravlja dejstvo, da je bilo opravljeno posvetovanje s socialnimi partnerji, zlasti sindikati na lokalni ravni (CGIL, CISL, UIL, CISAL) (3), o zasnovi ukrepov usklajenega svežnja ukrepov ESPG; ugotavlja da se bosta politika enakosti med ženskami in moškimi in načelo nediskriminacije uporabljala med različnimi fazami izvrševanja ESPG in dostopa do njega; |
12. |
opozarja, da je treba izboljšati zaposljivost vseh delavcev s prilagojenim usposabljanjem ter priznavanjem znanja in veščin, pridobljenih na njihovi poklicni poti; pričakuje, da usposabljanje v okviru usklajenega svežnja ne bo prilagojeno le potrebam odpuščenih delavcev, temveč tudi dejanskemu poslovnemu okolju; |
13. |
ugotavlja, da usklajeni sveženj prilagojenih storitev, pripravljen po posvetovanju s socialnimi partnerji, vsebuje ukrepe, ki se navezujejo na poklicno svetovanje in načrtovanje, mentorstvo, usklajevanje sposobnosti in delovnih mest ter podporo pri samozaposlitvi in pripravništvu; |
14. |
ugotavlja, da so med informacijami iz usklajenega svežnja prilagojenih storitev, za katere je predvideno financiranje iz ESPG, tudi informacije o njihovem dopolnjevanju z ukrepi, ki se financirajo iz strukturnih skladov; poudarja, da italijanske oblasti potrjujejo, da se za upravičene ukrepe ne črpa pomoč iz drugih finančnih instrumentov Unije; ponovno poziva Komisijo, naj v svoja letna poročila vključi primerjalno oceno teh podatkov, da bi zagotovila polno spoštovanje veljavnih uredb in preprečila podvajanje storitev, ki jih financira Unija; |
15. |
zadevne institucije poziva, naj naredijo vse potrebno za izboljšanje postopkovnih ureditev, da bi pospešile uporabo sredstev ESPG; ceni izboljšani postopek, ki ga je Komisija uvedla na zahtevo Evropskega parlamenta, da bi pospešila dodeljevanje nepovratnih sredstev, in po katerem proračunskemu organu skupaj s predlogom za uporabo sredstev ESPG posreduje tudi oceno o utemeljenosti vloge za sredstva ESPG; upa, da bodo vključene nadaljnje izboljšave postopka in da bodo dosežene večja učinkovitost, preglednost in prepoznavnost sklada; |
16. |
poudarja, da se v skladu s členom 6 uredbe o ESPG zagotovi, da bo ta sklad podpiral ponovno vključevanje posameznih presežnih delavcev v postopek stabilne zaposlitve; poudarja še, da se lahko s pomočjo iz ESPG sofinancirajo le aktivni ukrepi na trgu dela, ki vodijo do stalnih in dolgoročnih zaposlitev; ponavlja, da pomoč iz sklada ne sme nadomestiti ukrepov, za katere so odgovorna podjetja na osnovi nacionalne zakonodaje ali kolektivnih pogodb, pa tudi ne ukrepov za prestrukturiranje podjetij oziroma sektorjev; |
17. |
pozdravlja dogovor, dosežen v Svetu, o tem, da se v uredbo o ESPG za obdobje 2014–2020 znova vnese merilo za uporabo sklada zaradi krize, ki omogoča finančno pomoč delavcem, ki so postali presežni zaradi sedanje finančne in gospodarske krize, poleg tistih, ki so delovna mesta izgubili zaradi spremenjenih svetovnih trgovinskih tokov; |
18. |
odobri sklep, priložen k tej resoluciji; |
19. |
naroči svojemu predsedniku, naj podpiše ta sklep skupaj s predsedujočim Svetu in poskrbi za njegovo objavo v Uradnem listu Evropske unije; |
20. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo skupaj s prilogo posreduje Svetu in Komisiji. |
(1) UL C 139, 14.6.2006, str. 1.
(2) UL L 406, 30.12.2006, str. 1.
(3) CGIL (Confederazione generale italiana del lavoro), CISL (Confederazione italiana sindacati lavoratori), UIL (Unione italiana del lavoro), CISAL (Confederazione Italiana Sindacati Autonomi Lavoratori).
PRILOGA
SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2011/025 IT/Lombardia, Italija)
(Besedilo Priloge na tem mestu ni navedeno, saj je enako končnemu aktu, Sklepu 2013/526/EU.)
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/102 |
P7_TA(2013)0393
Uporaba sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji: vloga EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italija
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o predlogu sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o uporabi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italija) (COM(2013)0469 – C7-0207/2013 – 2013/2139(BUD))
(2016/C 181/22)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2013)0469 – C7-0207/2013), |
— |
ob upoštevanju medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1) (v nadaljnjem besedilu: medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006) ter zlasti točke 28 navedenega sporazuma, |
— |
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1927/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (2) (uredba o ESPG), |
— |
ob upoštevanju postopka tristranskih pogovorov, predvidenega v točki 28 medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006, |
— |
ob upoštevanju pisma Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, |
— |
ob upoštevanju pisma Odbora za regionalni razvoj, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za proračun (A7-0292/2013), |
A. |
ker je Unija vzpostavila zakonodajne in proračunske instrumente za zagotavljanje dodatne podpore delavcem, ki so jih prizadele posledice velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela; |
B. |
ker je bilo za vloge, predložene od 1. maja 2009 do 31. decembra 2011, področje uporabe Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (ESPG) razširjeno na podporo delavcem, ki so postali presežni neposredno zaradi svetovne finančne in gospodarske krize; |
C |
ker bi morala biti finančna pomoč Unije za presežne delavce dinamična ter na razpolago čim hitreje in na najučinkovitejši možni način v skladu s skupno izjavo Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, ki je bila sprejeta na usklajevalnem sestanku 17. julija 2008, in ob primernem upoštevanju medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 glede sprejetja sklepov za uporabo ESPG; |
D. |
ker je Italija predložila vlogo EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili za finančni prispevek iz ESPG za 1 030 presežnih delavcev v podjetju De Tomaso Automobili S.p.A. v referenčnem obdobju od 5. julija do 28. avgusta 2012, pri čemer naj bi se ukrepi, sofinancirani iz ESPG, uporabili za 1 010 delavcev; |
E. |
ker vloga izpolnjuje pogoje upravičenosti iz uredbe o ESPG; |
1. |
se strinja s Komisijo, da so pogoji iz člena 2(a) uredbe o ESPG izpolnjeni in da je zato Italija upravičena do finančnega prispevka na podlagi navedene uredbe; |
2. |
je seznanjen s tem, da so italijanske oblasti vlogo za finančni prispevek iz ESPG predložile 5. novembra 2012 in da je Komisija oceno vloge predložila 28. junija 2013; pozdravlja razmeroma hiter postopek ocenjevanja, ki je trajal sedem mesecev; |
3. |
je seznanjen s tem, da je bilo 1 030 delavcev v podjetju De Tomaso Automobili S.p.A., proizvajalcu avtomobilov iz Italije, odpuščenih zaradi sprememb v geografskih vzorcih potrošnje; je seznanjen s tem, da je hitra rast na azijskih trgih, kjer proizvajalci iz Unije težje ustvarijo dobiček in so v tradicionalno slabšem položaju kot na navedenih trgih, pa tudi zaradi zaostritve kreditnih pogojev, ki je sledila gospodarski in finančni krizi, dodatno obremenila podjetje, ki ni moglo najti dobičkonosne rešitve in je aprila 2012 začelo likvidacijski postopek; |
4. |
poudarja, da je Komisija že priznala vpliv gospodarske in finančne krize na avtomobilski sektor in da je iz tega sektorja prišlo največ vlog (16) za podporo iz ESPG, od tega sedem zaradi globalizacije na področju trgovine (3); |
5. |
poziva italijanske oblasti, naj v celoti izkoristijo podporo iz ESPG in k sodelovanju pri ukrepih spodbudijo čim večje število delavcev, in opozarja, da je bila stopnja proračunskega izvrševanja pri posredovanju iz ESPG v Italiji sprva nizka predvsem zaradi majhne udeležbe; |
6. |
poudarja, da prihajajo presežni delavci podjetja De Tomaso Automobili iz regij Piemont in Toskana, zlasti iz pokrajin Torino in Livorno, kjer so bili proizvodni obrati podjetja De Tomaso Automobili S.p.A.; |
7. |
pozdravlja dejstvo, da so se italijanske oblasti odločile, da bodo začele prilagojene ukrepe izvajati 15. januarja 2013, precej pred dokončno odločitvijo o dodelitvi podpore iz ESPG za predlagani usklajeni sveženj, da bi delavcem zagotovile pravočasno pomoč; |
8. |
ugotavlja, da so odpuščeni delavci prejeli finančno podporo iz sklada (CIG), italijanske mreže socialne varnosti, iz katerega so bila izplačana nadomestila za brezposelnost; ugotavlja, da so italijanske oblasti zaprosile za podporo iz ESPG, da bi financirale dnevnice, ki naj bi se izplačevale poleg nadomestila, ki je brezposelnim na voljo v skladu z italijansko delovno zakonodajo; |
9. |
opominja, da bi se morala sredstva sklada ESPG v prihodnje dodeljevati programom usposabljanja in iskanja zaposlitve, pa tudi poklicnega usmerjanja; je seznanjen s tem, da bi morali finančni prispevki iz tega sklada, namenjeni nadomestilom, dopolnjevati pomoč, ki je presežnim delavcem na voljo na podlagi nacionalne zakonodaje ali kolektivnih sporazumov; v zvezi s tem opozarja na sklep Računskega sodišča iz posebnega poročila št. 7/2013 o ESPG, da tretjina sredstev ESPG nadomešča nacionalne programe dohodkovne podpore za delavce, in to brez dodane vrednosti EU, pa tudi na priporočilo, da bi bilo treba tovrstne ukrepe v prihodnje omejiti; |
10. |
je seznanjen s tem, da usklajeni sveženj prilagojenih storitev, ki se bo sofinanciral, vsebuje ukrepe za ponovno vključevanje 1 010 delavcev v proces zaposlovanja, kot so poklicno usmerjanje, prezaposlovanje in pomoč pri iskanju zaposlitve, usposabljanje, preusposabljanje in poklicno usposabljanje, spremljevalni ukrepi za ustanovitev podjetja, prispevek za nova podjetja, olajšava za zaposlovanje, nadomestilo za iskanje zaposlitve ter prispevki za posebne izdatke, kot sta prispevek za skrbnike vzdrževanih oseb in prispevek za potne stroške; |
11. |
pozdravlja dejstvo, da je bilo opravljeno posvetovanje s socialnimi partnerji, zlasti s sindikati na lokalni ravni, o zasnovi ukrepov usklajenega svežnja ukrepov ESPG; je seznanjen s tem, da se bosta politika enakosti med ženskami in moškimi in načelo nediskriminacije uporabljala med različnimi fazami izvrševanja ESPG in dostopa do njega; |
12. |
pozdravlja dejstvo, da so bili v posvetovanje o zasnovi svežnja vključeni socialni partnerji; pozdravlja dejstvo, da bo izvajanje svežnja spremljal usmerjevalni odbor; |
13. |
opozarja, da je treba zaposljivost vseh delavcev izboljšati s prilagojenim usposabljanjem ter priznavanjem znanja in veščin, pridobljenih na njihovi poklicni poti; pričakuje, da usposabljanje v okviru usklajenega svežnja ne bo prilagojeno le potrebam odpuščenih delavcev, temveč tudi dejanskemu poslovnemu okolju; |
14. |
poziva države članice, naj v prihodnje vloge dodajo naslednje informacije o ukrepih usposabljanja, ki bi jih podpiral ESPG: vrsto usposabljanja in sektorje, v katerih se bo usposabljanje zagotavljalo, ali ponudba ustreza pričakovanim potrebam po usposobljenosti v regiji/kraju in ali je usklajena s prihodnjimi gospodarskimi obeti v regiji; |
15. |
ugotavlja, da so med informacijami o usklajenem svežnju prilagojenih storitev, za katere je predvideno financiranje iz ESPG, tudi informacije o njihovem dopolnjevanju z ukrepi, ki se financirajo iz strukturnih skladov; poudarja, da so italijanske oblasti potrdile, da se za upravičene ukrepe ne črpa pomoč iz drugih finančnih instrumentov Unije; ponovno poziva Komisijo, naj v svoja letna poročila vključi primerjalno oceno teh podatkov, da bi zagotovila popolno spoštovanje obstoječih uredb in zajamčila, da ne bo moglo priti do podvajanja storitev, ki jih financira Unija; |
16. |
udeležene institucije poziva, naj naredijo vse potrebno za izboljšanje postopkov, da bi pospešile uporabo sredstev ESPG; ceni izboljšani postopek, ki ga je Komisija uvedla na zahtevo Evropskega parlamenta, da bi pospešila dodeljevanje nepovratnih sredstev, in po katerem proračunskemu organu skupaj s predlogom za uporabo ESPG posreduje tudi svojo oceno o utemeljenosti vloge za sredstva ESPG; upa, da bodo nadaljnje izboljšave postopka vključene v novo uredbo o ESPG (2014–2020) in da bodo dosežene večja učinkovitost, preglednost in prepoznavnost ESPG; |
17. |
poudarja, da je treba v skladu s členom 6 uredbe o ESPG zagotoviti, da bo ta sklad podpiral ponovno vključevanje posameznih presežnih delavcev v postopek stabilne zaposlitve; poudarja še, da se lahko s pomočjo iz ESPG sofinancirajo le aktivni ukrepi na trgu dela, ki vodijo do stalne in dolgoročne zaposlitve; ponovno poudarja, da pomoč iz ESPG ne sme nadomestiti niti ukrepov, za katere so odgovorna podjetja na podlagi nacionalne zakonodaje ali kolektivnih pogodb, niti ukrepov za prestrukturiranje podjetij ali sektorjev; |
18. |
odobri sklep, priložen tej resoluciji; |
19. |
pozdravlja dogovor, dosežen v Svetu, o tem, da se v uredbo o ESPG za obdobje 2014–2020 znova vnese merilo za uporabo sklada zaradi krize, ki omogoča finančno pomoč delavcem, ki so postali presežni zaradi sedanje finančne in gospodarske krize, poleg tistih, ki so delovna mesta izgubili zaradi spremenjenih svetovnih trgovinskih tokov; |
20. |
naroči svojemu predsedniku, naj podpiše ta sklep skupaj s predsedujočim Svetu in poskrbi za njegovo objavo v Uradnem listu Evropske unije; |
21. |
naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo skupaj s prilogo posreduje Svetu in Komisiji. |
(1) UL C 139, 14.6.2006, str. 1.
(2) UL L 406, 30.12.2006, str. 1.
(3) EGF/2012/008 De Tomaso Automobili (primer tega predloga sklepa), EGF/2012/005 Saab Automotive COM(2012)0622, EGF/2009/013 Karmann COM(2010)0007, EGF/2008/004 Castilla y Leon Aragon COM(2009)0150, EGF/2008/002 Delphi COM(2008)0547, EGF/2007/010 Lisboa Alentejo COM(2008)0094, EGF/2007/001 PSA Suppliers COM(2007)0415.
PRILOGA
SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
o uporabi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italija)
(Besedilo Priloge na tem mestu ni navedeno, saj je enako končnemu aktu, Sklepu 2013/514/EU.)
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/105 |
P7_TA(2013)0397
Odgovornosti države zastave za izvrševanje Direktive Sveta 2009/13/ES o izvajanju Sporazuma, sklenjenega med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti in Evropsko federacijo delavcev v prometu, o Konvenciji o delovnih standardih v pomorstvu ***I
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o odgovornostih države zastave za izvrševanje Direktive Sveta 2009/13/ES o izvajanju Sporazuma, sklenjenega med Združenjem ladjarjev Evropske skupnosti (ECSA) in Evropsko federacijo delavcev v prometu (ETF), o Konvenciji o delovnih standardih v pomorstvu iz leta 2006, ter o spremembi Direktive 1999/63/ES (COM(2012)0134 – C7-0083/2012 – 2012/0065(COD))
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/23)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2012)0134), |
— |
ob upoštevanju členov 294(2) in 100(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu (C7-0083/2012), |
— |
ob upoštevanju člena 294(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 11. julija 2012 (1), |
— |
po posvetovanju z Odborom regij, |
— |
ob upoštevanju zaveze predstavnika Sveta v pismu z dne 12. junija 2013, da bo odobril stališče Evropskega parlamenta v skladu s členom 294(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju člena 55 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve ter mnenja Odbora za promet (A7-0037/2013), |
1. |
sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju (2); |
2. |
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom; |
3. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom. |
(1) UL C 299, 4.10.2012, str. 153.
(2) To stališče nadomesti spremembe, sprejete dne 13. marca 2013 (Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0080).
P7_TC1-COD(2012)0065
Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 8. oktobra 2013 z namenom sprejetja Direktive 2013/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o nekaterih odgovornostih države zastave za zagotovitev skladnosti s Konvencijo o delovnih standardih v pomorstvu iz leta 2006 in njenega izvrševanja
(Ker je bil dosežen sporazum med Parlamentom in Svetom, je stališče Parlamenta enako končnemu zakonodajnemu aktu, Direktivi 2013/54/EU.)
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/106 |
P7_TA(2013)0398
Proizvodnja, predstavitev in prodaja tobačnih in povezanih izdelkov ***I
Spremembe Evropskega parlamenta, sprejete dne 8. oktobra 2013, k predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic o proizvodnji, predstavitvi in prodaji tobačnih in povezanih izdelkov (COM(2012)0788 – C7-0420/2012 – 2012/0366(COD)) (1)
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/24)
Sprememba 1
Predlog direktive
Uvodna izjava 3 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 2
Predlog direktive
Uvodna izjava 6
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 3
Predlog direktive
Uvodna izjava 7
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 4
Predlog direktive
Uvodna izjava 8
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 5
Predlog direktive
Uvodna izjava 9 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 6
Predlog direktive
Uvodna izjava 10
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 7
Predlog direktive
Uvodna izjava 10 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 8
Predlog direktive
Uvodna izjava 11
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 9
Predlog direktive
Uvodna izjava 13
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 10
Predlog direktive
Uvodna izjava 14
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 11
Predlog direktive
Uvodna izjava 14 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 12
Predlog direktive
Uvodna izjava 14 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 13
Predlog direktive
Uvodna izjava 15
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 14
Predlog direktive
Uvodna izjava 16
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
črtano |
Sprememba 15
Predlog direktive
Uvodna izjava 17
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 16
Predlog direktive
Uvodna izjava 17 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 17
Predlog direktive
Uvodna izjava 18
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 18
Predlog direktive
Uvodna izjava 18 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 19
Predlog direktive
Uvodna izjava 18 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 20
Predlog direktive
Uvodna izjava 20
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 21
Predlog direktive
Uvodna izjava 22
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 22
Predlog direktive
Uvodna izjava 23
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 23
Predlog direktive
Uvodna izjava 23 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 24
Predlog direktive
Uvodna izjava 24
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 25
Predlog direktive
Uvodna izjava 26
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 26
Predlog direktive
Uvodna izjava 28
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 27
Predlog direktive
Uvodna izjava 29
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 28
Predlog direktive
Uvodna izjava 29 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 29
Predlog direktive
Uvodna izjava 30
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 30
Predlog direktive
Uvodna izjava 30 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 31
Predlog direktive
Uvodna izjava 30 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 32
Predlog direktive
Uvodna izjava 31
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 165
Predlog direktive
Uvodna izjava 33
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Spremembi 118 in 137/rev
Predlog direktive
Uvodna izjava 34
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembi |
||
|
črtano |
Sprememba 35
Predlog direktive
Uvodna izjava 35
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
črtano |
Sprememba 36
Predlog direktive
Uvodna izjava 35 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 37
Predlog direktive
Uvodna izjava 37
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 38
Predlog direktive
Uvodna izjava 38
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 39
Predlog direktive
Uvodna izjava 39
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 40
Predlog direktive
Uvodna izjava 39 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 41
Predlog direktive
Uvodna izjava 40
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 42
Predlog direktive
Uvodna izjava 42
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 43
Predlog direktive
Uvodna izjava 45
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 44
Predlog direktive
Uvodna izjava 45 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 45
Predlog direktive
Člen 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
Namen te direktive je približevanje zakonov in drugih predpisov držav članic o: |
Namen te direktive je približevanje zakonov in drugih predpisov držav članic o: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
da se olajša delovanje notranjega trga s tobačnimi in povezanimi izdelki, pri čemer se za osnovo vzame visoka raven varovanja zdravja. |
da se izpolnijo obveznosti iz Okvirne konvencije SZO za nadzor nad tobakom in olajša delovanje notranjega trga s tobačnimi in povezanimi izdelki, pri čemer se za osnovo vzame visoka raven varovanja zdravja , zlasti za mlade . |
Sprememba 46
Predlog direktive
Člen 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: |
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Spremembe 89 in 149
Predlog direktive
Člen 3 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
2. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za prilagoditev dovoljenih vsebnosti v emisijah iz odstavka 1, pri čemer upošteva znanstveni razvoj in mednarodno dogovorjene standarde. |
črtano |
Spremembe 90
Predlog direktive
Člen 3 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
3. Države članice Komisijo obvestijo o dovoljenih vsebnostih v emisijah, ki jih določijo za druge emisije cigaret in emisije tobačnih izdelkov, razen cigaret. Ob upoštevanju razpoložljivih mednarodno dogovorjenih standardov ter na podlagi znanstvenih dokazov in vsebnosti v emisijah, ki jih priglasijo države članice, je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za sprejetje in prilagoditev dovoljenih vsebnosti za druge emisije cigaret in emisije tobačnih izdelkov razen cigaret, ki povečujejo toksični ali zasvojevalni učinek tobačnih izdelkov, tako da je znatno nad pragom toksičnosti in zasvojevalnega učinka, ki izhaja iz vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida iz odstavka 1. |
črtano |
Sprememba 48
Predlog direktive
Člen 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida v emisijah cigaret se merijo na osnovi standardov ISO 4387 za katran, 10315 za nikotin in 8454 za ogljikov monoksid. |
1. Vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida v emisijah cigaret se merijo na osnovi standardov ISO 4387 za katran, 10315 za nikotin in 8454 za ogljikov monoksid. |
Točnost podatkov za katran in nikotin se preverja v skladu s standardom ISO 8243. |
Točnost podatkov za katran, nikotin in ogljikov monoksid se preverja v skladu s standardom ISO 8243. |
2. Meritve iz odstavka 1 izvajajo ali preverjajo testni laboratoriji, ki so jih odobrili in jih nadzorujejo pristojni organi držav članic. |
2. Meritve iz odstavka 1 izvajajo ali preverjajo neodvisni testni laboratoriji, ki so jih odobrili in jih nadzorujejo pristojni organi držav članic. |
Države članice Komisiji pošljejo seznam odobrenih laboratorijev, v katerem navedejo merila za odobritev in način izvajanja nadzora ter ga ob vsaki spremembi posodobijo. Komisija omogoči javen dostop do seznama odobrenih laboratorijev, ki so jih navedle države članice. |
Države članice Komisiji pošljejo seznam odobrenih laboratorijev, v katerem navedejo merila za odobritev in način izvajanja nadzora ter ga ob vsaki spremembi posodobijo. Komisija omogoči javen dostop do seznama odobrenih laboratorijev, ki so jih navedle države članice. |
|
2a. Teste za preverjanje veljavnosti rezultatov, ki jih zagotovijo tobačna podjetja, redno izvajajo neodvisni testni laboratoriji, ki jih nadzorujejo pristojni organi držav članic. |
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za prilagoditev metod za merjenje vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida v emisijah, pri čemer upošteva znanstveni in tehnični razvoj ter mednarodno dogovorjene standarde. |
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za dopolnitev ali spremembo metod za merjenje vsebnosti katrana, nikotina in ogljikovega monoksida v emisijah, pri čemer upošteva znanstveni in tehnični razvoj ter mednarodno dogovorjene standarde. |
4. Države članice Komisijo obvestijo o merilnih metodah, ki jih uporabljajo za druge emisije cigaret in emisije tobačnih izdelkov razen cigaret. Na podlagi teh metod in ob upoštevanju znanstvenega in tehničnega razvoja ter mednarodno dogovorjenih standardov je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za sprejetje in prilagoditev merilnih metod. |
4. Države članice Komisijo obvestijo o merilnih metodah, ki jih uporabljajo za druge emisije cigaret in emisije tobačnih izdelkov razen cigaret. Komisija sprejme delegirane akte v skladu s členom 22 za vključitev metod, dogovorjenih v okviru Okvirne konvencije ali SZO, v pravo Unije. |
|
4a. Točnost navedb za druge emisije drugih gorljivih tobačnih izdelkov se preveri v skladu s standardom ISO 8243. |
Spremembe 91, 92 in 49
Predlog direktive
Člen 5
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
1. Države članice od proizvajalcev in uvoznikov tobačnih izdelkov zahtevajo, da pristojnim organom predložijo seznam vseh sestavin in količine teh sestavin, uporabljenih pri proizvodnji tobačnih izdelkov, ločeno za vsako blagovno znamko in vrsto, ter njihove emisije in vsebnosti v emisijah. Proizvajalci ali uvozniki prav tako obvestijo pristojne organe zadevne države članice, če se sestava izdelka spremeni in vpliva na informacije iz tega člena. Informacije iz tega člena se predložijo pred dajanjem na trg novega ali spremenjenega tobačnega izdelka. |
1. Države članice od proizvajalcev in uvoznikov tobačnih izdelkov zahtevajo, da pristojnim organom predložijo seznam vseh sestavin in količine teh sestavin, uporabljenih pri proizvodnji tobačnih izdelkov, ločeno za vsako blagovno znamko in vrsto, ter njihove emisije in vsebnosti v emisijah , ki so posledica predvidene uporabe . Proizvajalci ali uvozniki prav tako obvestijo pristojne organe zadevne države članice, če se sestava izdelka spremeni in vpliva na informacije iz tega člena. Informacije iz tega člena se predložijo pred dajanjem na trg novega ali spremenjenega tobačnega izdelka. |
Seznamu se priloži izjava s podrobno obrazloženimi razlogi za vključitev takih sestavin v navedene tobačne izdelke. V seznamu se navede njihov status, vključno s tem, ali so bile sestavine registrirane v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)47, ter njihovo razvrstitev v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi48. Seznamu se priložijo tudi toksikološki podatki o teh sestavinah, v zgoreli ali nezgoreli obliki, kakor je primerno, ki so na voljo proizvajalcu ali uvozniku in ki zlasti navajajo učinke na zdravje potrošnikov, pri čemer med drugim upoštevajo vse zasvojevalne učinke. Seznam se pripravi v padajočem vrstnem redu teže vsake sestavine, ki jo izdelek vsebuje. Razen za katran, nikotin in ogljikov monoksid ter emisije iz člena 4(4) proizvajalci in uvozniki navedejo uporabljene merilne metode. Države članice lahko od proizvajalcev ali uvoznikov zahtevajo izvedbo morebitnih drugih testiranj, ki so jih določili pristojni nacionalni organi, da se ocenijo učinki snovi na zdravje, pri čemer se med drugim upoštevata zasvojevalni učinek in toksičnost. |
Seznamu se priloži izjava s podrobno obrazloženimi razlogi za vključitev takih sestavin v navedene tobačne izdelke. V seznamu se navede njihov status, vključno s tem, ali so bile sestavine registrirane v skladu z Uredbo (ES) št. 1907/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o registraciji, evalvaciji, avtorizaciji in omejevanju kemikalij (REACH)47, ter njihovo razvrstitev v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi48. Seznamu se priložijo tudi toksikološki podatki o teh sestavinah, v zgoreli ali nezgoreli obliki, kakor je primerno, ki so na voljo proizvajalcu ali uvozniku , ki zadostujejo vsaj za razvrstitev teh snovi v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 in ki zlasti navajajo učinke na zdravje potrošnikov, pri čemer med drugim upoštevajo vse zasvojevalne učinke. Seznam se pripravi v padajočem vrstnem redu teže vsake sestavine, ki jo izdelek vsebuje. Razen za katran, nikotin in ogljikov monoksid ter emisije iz člena 4(4) proizvajalci in uvozniki navedejo uporabljene merilne metode. Države članice lahko od proizvajalcev ali uvoznikov zahtevajo izvedbo morebitnih drugih testiranj, ki so jih določili pristojni nacionalni organi, da se ocenijo učinki snovi na zdravje, pri čemer se med drugim upoštevata zasvojevalni učinek in toksičnost. |
2. Države članice zagotovijo razširjanje informacij, predloženih v skladu z odstavkom 1, na posebnem spletišču, ki je na voljo širši javnosti. Pri tem morajo države članice upoštevati nujnost varstva podatkov, ki so poslovna skrivnost. |
2. Države članice zagotovijo razširjanje informacij, predloženih v skladu z odstavkom 1, na spletišču, ki je na voljo širši javnosti. Pri tem morajo države članice upoštevati nujnost varstva podatkov, ki so poslovna skrivnost. |
3. Komisija z izvedbenimi akti določi in po potrebi posodobi format za predložitev in razširjanje informacij iz odstavkov 1 in 2. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21. |
3. Komisija z izvedbenimi akti določi in po potrebi posodobi format za predložitev in razširjanje informacij iz odstavkov 1 in 2. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21. |
4. Države članice od proizvajalcev in uvoznikov zahtevajo, da predložijo notranje in zunanje študije v zvezi s tržnimi raziskavami in preferencami različnih potrošniških skupin, vključno z mladimi, ki se nanašajo na sestavine oziroma emisije. Države članice od proizvajalcev in uvoznikov zahtevajo tudi, da poročajo o obsegu prodaje za vsak izdelek, ki se navede v številu cigaret, cigar ali cigarilosov ali v kilogramih in posebej za vsako državo članico za vsako leto, začenši s polnim koledarskim letom, ki sledi letu začetka veljavnosti te direktive. Države članice po potrebi zagotovijo alternativne ali dodatne podatke o prodaji, da se zagotovijo zanesljive in popolne informacije o obsegu prodaje, ki se zahtevajo na podlagi tega odstavka. |
4. Države članice od proizvajalcev in uvoznikov zahtevajo, da predložijo notranje in zunanje študije v zvezi s tržnimi raziskavami in preferencami različnih potrošniških skupin, vključno z mladimi in osebami, ki že dalj časa veliko kadijo , ki se nanašajo na sestavine oziroma emisije , pa tudi delovne povzetke morebitnih tržnih raziskav, ki jih opravijo ob uvedbi novih izdelkov . Države članice od proizvajalcev in uvoznikov zahtevajo tudi, da poročajo o obsegu prodaje za vsak izdelek, ki se navede v številu cigaret, cigar ali cigarilosov ali v kilogramih in posebej za vsako državo članico za vsako leto, začenši s polnim koledarskim letom, ki sledi letu začetka veljavnosti te direktive. Države članice po potrebi zagotovijo alternativne ali dodatne podatke o prodaji, da se zagotovijo zanesljive in popolne informacije o obsegu prodaje, ki se zahtevajo na podlagi tega odstavka. |
5. Vsi podatki in informacije, ki jih je treba predložiti državam članicam in ki jih morajo predložiti države članice skladu s tem členom, se predložijo v elektronski obliki. Države članice hranijo informacije v elektronski obliki in Komisiji zagotovijo trajen dostop do njih. Druge države članice imajo dostop do teh informacij na upravičeno zahtevo. Države članice in Komisija zagotovijo, da se poslovne skrivnosti in druge zaupne informacije obravnavajo zaupno. |
5. Vsi podatki in informacije, ki jih je treba predložiti državam članicam in ki jih morajo predložiti države članice skladu s tem členom, se predložijo v elektronski obliki. Države članice hranijo informacije v elektronski obliki in Komisiji zagotovijo trajen dostop do njih. Druge države članice imajo dostop do teh informacij na upravičeno zahtevo. Države članice in Komisija zagotovijo, da se poslovne skrivnosti in druge zaupne informacije obravnavajo zaupno. |
|
5a. Komisija analizira vse informacije iz tega člena (zlasti informacije, povezane z zasvojevalnim učinkom in toksičnostjo sestavin, tržne raziskave in podatke o prodaji) in Evropskemu parlamentu in Svetu redno posreduje poročila, v katerih povzema glavne ugotovitve. |
|
5b. Podatki, zbrani v skladu s tem členom, se upoštevajo za odobritev dodatkov v skladu s členom 6(10a). |
6. Pristojbine, ki jih zaračunajo države članice za prejem, skladiščenje, obravnavo, analiziranje in objavljanje morebitnih informacij, predloženih v skladu s tem členom, ne smejo presegati stroškov, ki nastanejo zaradi teh dejavnosti . |
6. Morebitne pristojbine, ki jih zaračunajo države članice za prejem, skladiščenje, obravnavo, analiziranje in objavljanje informacij, predloženih v skladu s tem členom, morajo biti sorazmerne . |
Spremembe 50, 87 in 95
Predlog direktive
Člen 6
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
||
1. Države članice prepovejo dajanje na trg tobačnih izdelkov z značilno aromo . |
1. V tobačnih izdelkih se ne uporabljajo dodatki, razen če so odobreni v skladu s to direktivo. Odobreni dodatki se navedejo v seznamu v Prilogi [-I]. V seznamu se navedejo tudi vsakršni pogoji ali omejitve glede uporabe odobrenih dodatkov. Prepovedano je dajati na trg tobačne izdelke, ki vsebujejo dodatke, ki niso navedeni v Prilogi [-I] ali ki se ne uporabljajo v skladu z morebitnimi pogoji in omejitvami iz te priloge . |
||
|
Naslednjih dodatkov se ne sme odobriti: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Ne glede na točko (e) prejšnjega pododstavka je mogoče v primeru, ko določen dodatek ali kombinacija dodatkov tipično daje izdelku značilno aromo samo, kadar njegova prisotnost ali koncentracija preseže določeno raven, takšen dodatek ali dodatke odobriti pod pogojem, da se določijo najvišje dovoljene ravni. |
||
|
Ne glede na točko (f) prejšnjega pododstavka je mogoče v primeru, ko določen dodatek ob uporabi tobačnega izdelka povečuje njegov toksični ali zasvojevalni učinek samo, kadar njegova prisotnost ali koncentracija preseže določeno raven, vključno s standardnimi mejami varnosti, takšen dodatek odobriti pod pogojem, da se določijo najvišje dovoljene ravni. |
||
Države članice ne smejo prepovedati uporabe dodatkov , ki so bistveni za proizvodnjo tobačnih izdelkov, razen če zaradi njih izdelek pridobi značilno aromo . |
Dodatki , ki so bistveni za proizvodnjo tobačnih izdelkov, se lahko odobrijo, kadar zaradi njih izdelek ne pridobi značilne arome . Za rekonstitucijo sladkornih spojin v tobačnih izdelkih do ravni, prisotnih v tobačnih listih pred rezanjem, velja, da zaradi nje tobačni izdelki ne pridobijo značilne arome. |
||
Države članice Komisijo obvestijo o ukrepih, sprejetih na podlagi tega odstavka. |
|
||
2. Komisija na zahtevo države članice ali na lastno pobudo z izvedbenimi akti določi, ali tobačni izdelek spada na področje uporabe odstavka 1. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21. |
|
||
Komisija z izvedbenimi akti sprejme enotna pravila glede postopkov za določanje, ali tobačni izdelek spada na področje uporabe odstavka 1. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21. |
|
||
3. Če izkušnje, pridobljene na podlagi uporabe odstavkov 1 in 2, pokažejo, da določen dodatek ali kombinacija dodatkov tipično vpliva na značilno aromo, kadar njegova prisotnost ali koncentracija preseže določeno raven, je Komisija pooblaščena, da sprejme delegirane akte v skladu s členom 22 za določitev mejnih vrednosti navedenih dodatkov ali kombinacij dodatkov, ki dajejo značilno aromo. |
|
||
4. Države članice prepovejo uporabo naslednjih dodatkov v tobačnih izdelkih: |
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
5. Države članice prepovejo uporabo aromatičnih snovi v sestavnih delih tobačnih izdelkov, kot so filtri, papir, ovoji in kapsule, ali tehničnih elementov, ki omogočajo spreminjanje jakosti arome ali količine dima. Filtri in kapsule ne smejo vsebovati tobaka. |
5. Uporaba aromatičnih snovi v sestavnih delih tobačnih izdelkov, kot so filtri, papir, ovoji in kapsule, ali tehničnih elementov, ki omogočajo spreminjanje jakosti arome ali količine dima , je prepovedana . Filtri in kapsule ne smejo vsebovati tobaka. |
||
6. Države članice zagotovijo, da se določbe ali pogoji iz Uredbe (ES) št. 1907/2006 ustrezno uporabljajo za tobačne izdelke. |
|
||
7. Države članice na podlagi znanstvenih dokazov prepovejo dajanje na trg tobačnih izdelkov z dodatki v količinah, ki ob uporabi tobačnega izdelka močno povečajo toksični in zasvojevalni učinek. |
|
||
Države članice Komisijo obvestijo o ukrepih, sprejetih na podlagi tega odstavka. |
|
||
8. Komisija lahko na zahtevo države članice ali na lastno pobudo z izvedbenim aktom določi, ali tobačni izdelek spada na področje uporabe odstavka 7. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz člena 21 in temeljijo na najnovejših znanstvenih dokazih. |
|
||
9. Če znanstveni dokazi in izkušnje, pridobljeni pri uporabi odstavkov 7 in 8, pokažejo, da določen dodatek ali določena količina dodatkov ob uporabi tobačnega izdelka močno poveča toksični ali zasvojevalni učinek, je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za določitev mejnih vrednosti za te dodatke. |
|
||
10. Tobačni izdelki, razen cigaret, tobaka za zvijanje in brezdimnih tobačnih izdelkov , so izvzeti iz prepovedi iz odstavkov 1 in 5. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za preklic te izjeme, če se v poročilu Komisije ugotovi, da so se okoliščine bistveno spremenile. |
10. Tobačni izdelki, razen cigaret, tobaka za zvijanje in tobaka za vodno pipo , so izvzeti iz uporabe točke (e) drugega pododstavka odstavka 1 ter odstavka 5. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za preklic te izjeme, če se v poročilu Komisije ugotovi, da so se okoliščine bistveno spremenile. |
||
|
10a. Proizvajalci in izdelovalci vlogo za odobritev dodatka predložijo Komisiji. Skupaj z vlogo se predložijo naslednji podatki: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Komisija se lahko z ustreznim znanstvenim odborom posvetuje o tem, ali zadevni dodatek izpolnjuje katero od izločitvenih meril, navedenih v tem členu, sam po sebi ali le od določene koncentracije naprej. Komisija sprejme odločitev o vlogi po prejetju vloge. |
||
|
Komisijo se pooblasti, da sprejema delegirane akte v skladu s členom 22 za odobritev dodatkov, po potrebi skupaj z največjimi dovoljenimi ravnmi, ter za ustrezne spremembe Priloge [-I]. |
||
|
10b. Uporaba mentola v vseh njegovih komercialnih oblikah, obstoječih na dan objave te direktive, se izvzame iz uporabe tega člena za obdobje 5 let od datuma iz člena 25(1). |
||
|
10c. Tobak za oralno uporabo (snus) se izvzame iz določb tega člena. |
||
|
10d. Ta člen ne vpliva na veljavnost ustreznih določb Uredbe (ES) št. 1907/2006 ali morebitnih pogojev, določenih v skladu s to uredbo, za tobačne izdelke. |
||
|
10e. Ta člen se uporablja od … (*) . |
Sprememba 51
Predlog direktive
Člen 7
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Na vsakem zavojčku tobačnih izdelkov in kakršni koli zunanji embalaži morajo biti navedena zdravstvena opozorila v uradnem jeziku ali jezikih države članice, v katerih je izdelek dan na trg. |
1. Na vsakem zavojčku tobačnih izdelkov in kakršni koli zunanji embalaži morajo biti navedena zdravstvena opozorila v uradnem jeziku ali jezikih države članice, v katerih je izdelek dan na trg. |
2. Zdravstvena opozorila morajo obsegati celotno površino, ki jim je namenjena, in ne smejo vsebovati kakršnih koli pripomb, razlag ali sklicevanj. |
2. Zdravstvena opozorila morajo obsegati celotno površino, ki jim je namenjena, in ne smejo vsebovati kakršnih koli pripomb, razlag ali sklicevanj. |
3. Da se zagotovi grafična celovitost in vidnost zdravstvenih opozoril, jih je treba natisniti tako, da se jih ne da odstraniti, izbrisati, prekriti ali prekiniti, vključno z davčnim žigom, cenovno oznako, oznakami za sledenje, varnostnimi elementi ali s kakršnim koli ovojem, vrečko, ovitkom, škatlico ali drugim pripomočkom, ali z odpiranjem zavojčka. |
3. Da se zagotovi grafična celovitost in vidnost zdravstvenih opozoril, jih je treba natisniti tako, da se jih ne da odstraniti, izbrisati, prekriti ali prekiniti, vključno z davčnim žigom, cenovno oznako, oznakami za sledenje, varnostnimi elementi ali s kakršnim koli ovojem, vrečko, ovitkom, škatlico ali drugim pripomočkom, ali z odpiranjem zavojčka. Pri tobačnih izdelkih, ki niso cigarete, tobak za zvijanje, tobak za vodno pipo in brezdimni tobačni izdelki, se lahko zdravstvena opozorila pritrdijo v obliki nalepk, če takih nalepk ni mogoče odstraniti. |
4. Države članice zagotovijo, da so zdravstvena opozorila na glavni površini zavojčka ali kakršni koli zunanji embalaži ob dajanju tobačnega izdelka na trg popolnoma vidna ter niso delno ali popolnoma prekrita ali prekinjena z ovojem, vrečko, embalažo, škatlico ali drugim pripomočkom. |
4. Države članice zagotovijo, da so zdravstvena opozorila na vidnem polju na vseh straneh zavojčka in morebitne zunanje embalaže ob dajanju tobačnega izdelka na trg popolnoma vidna ter niso delno ali popolnoma prekrita ali prekinjena z ovojem, vrečko, embalažo, škatlico ali drugim pripomočkom. |
5. Zdravstvena opozorila nikakor ne smejo prekrivati ali prekinjati davčnih žigov, cenovnih oznak, oznak za sledenje ali varnostnih elementov na zavojčkih. |
5. Zdravstvena opozorila nikakor ne smejo prekrivati ali prekinjati davčnih žigov, cenovnih oznak, oznak za sledenje ali varnostnih elementov na zavojčkih. |
6. Države članice ne smejo povečati velikosti zdravstvenega opozorila, tudi ne z uvedbo obveznega roba zdravstvenega obvestila. Dejanska velikost zdravstvenih opozoril se izračuna glede na površino, na katero so nameščena, preden se zavojček odpre. |
6. Države članice ne smejo povečati velikosti zdravstvenega opozorila, tudi ne z uvedbo obveznega roba zdravstvenega obvestila. Dejanska velikost zdravstvenih opozoril se izračuna glede na površino, na katero so nameščena, preden se zavojček odpre. |
7. Slike zavojčkov in kakršne koli zunanje embalaže, ki so ciljno usmerjene na potrošnike v Uniji, morajo biti v skladu z določbami tega poglavja. |
7. Slike zavojčkov in kakršne koli zunanje embalaže, ki so ciljno usmerjene na potrošnike v Uniji, morajo biti v skladu z določbami tega poglavja. |
|
7a. Urejanje drugih vidikov v zvezi z zavojčkom ne sodi v področje uporabe te direktive. |
|
7b. Zavojček in embalaža, ki ga ovija, ne vsebujeta natisnjenih kuponov o popustih, brezplačnem razdeljevanju, ponudbah dva za enega ali drugih podobnih ponudbah, ki zadevajo katero koli vrsto tobačnega izdelka iz te direktive. |
Sprememba 52
Predlog direktive
Člen 8 – odstavki 1 do 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži tobaka za kajenje se navedejo naslednja splošna opozorila: |
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži tobaka za kajenje se navedejo naslednja splošna opozorila: |
Kajenje ubija – prenehajte zdaj |
Kajenje ubija – prenehajte zdaj |
2. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži tobaka za kajenje se navede naslednje informativno sporočilo: |
2. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži tobaka za kajenje se navede naslednje informativno sporočilo: |
Tobačni dim vsebuje več kot 70 snovi, ki povzročajo raka |
Tobačni dim vsebuje več kot 70 snovi, ki povzročajo raka |
3. Pri zavojčkih s cigaretami se splošno opozorilo in informativno sporočilo natisneta na bočnih straneh. Dimenzije teh opozoril morajo meriti najmanj 20 mm v širino in najmanj 43 mm v višino . Informativno sporočilo se pri tobaku za zvijanje natisne na zgornjo površino zavojčka, ki je vidna, ko se zavojček odpre. Tako splošno opozorilo kot informativno sporočilo morata zajemati 50 % površine, na kateri sta natisnjeni. |
3. Pri zavojčkih s cigaretami se splošno opozorilo in informativno sporočilo natisneta na bočnih straneh v pisavi Helvetica v črnem odebeljenem tisku na beli podlagi . Dimenzije teh opozoril morajo meriti najmanj 20 mm. Informativno sporočilo se pri tobaku za zvijanje v ovojih natisne na zgornjo površino zavojčka, ki je vidna, ko se zavojček odpre , pri valjastih ovojih se opozorilo natisne na pokrov, pri kvadrastih zavojčkih pa se opozorilo natisne na bočne strani . Tako splošno opozorilo kot informativno sporočilo morata zajemati 50 % površine, na kateri sta natisnjeni. |
Sprememba 96
Predlog direktive
Člen 8 – odstavek 4 – točka b
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
črtano |
Spremembi 168 in 181
Predlog direktive
Člen 9 – odstavka 1 in 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembi |
||||
|
|
Sprememba 111
Predlog direktive
Člen 9 – odstavek 1 – točka g – točka i
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 100, 112, 141 in 182
Predlog direktive
Člen 9 – odstavek 1 – točka g – točka ii
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 54
Predlog direktive
Člen 9 – odstavek 1 – točka g – točka ii
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
2. Sestavljena zdravstvena opozorila se razdelijo v tri sklope, ki se izmenično uporabljajo po eno leto. Države članice zagotovijo, da se vsako sestavljeno zdravstveno opozorilo vsaj približno enako pogosto ponovi pri vsaki blagovni znamki; |
2. Sestavljena zdravstvena opozorila se razdelijo v tri sklope, ki se izmenično uporabljajo po eno leto. Države članice zagotovijo, da se vsako sestavljeno zdravstveno opozorilo , na voljo za uporabo v katerem koli letu, vsaj približno enako pogosto ponovi pri vsaki blagovni znamki; |
Sprememba 101
Predlog direktive
Člen 9 – odstavek 3 – točka c
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembi |
||
|
črtano |
Sprememba 55
Predlog direktive
Člen 9 – odstavek 3 – točka d
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembi |
||
|
črtano |
Sprememba 56
Predlog direktive
Člen 10 – odstavki 1 do 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
Označevanje tobaka za kajenje razen cigaret in tobaka za zvijanje |
Označevanje tobaka za kajenje razen cigaret, tobaka za zvijanje in tobaka za vodne pipe |
||||
1. Tobak za kajenje, razen cigaret in tobaka za zvijanje, je izvzet iz obveznosti navajanja informativnega sporočila iz člena 8(2) in sestavljenega zdravstvenega opozorila iz člena 9. Poleg splošnega opozorila iz člena 8(1) mora biti na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži teh izdelkov navedeno besedilno opozorilo iz Priloge I. Splošno opozorilo iz člena 8(1) mora vsebovati sklic na skupine za pomoč pri opuščanju kajenja v skladu s členom 9(1)(b). |
1. Tobak za kajenje, razen cigaret, tobaka za zvijanje in tobaka za vodne pipe , je izvzet iz obveznosti navajanja informativnega sporočila iz člena 8(2) in sestavljenega zdravstvenega opozorila iz člena 9. Poleg splošnega opozorila iz člena 8(1) mora biti na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži teh izdelkov navedeno besedilno opozorilo iz Priloge I. Splošno opozorilo iz člena 8(1) mora vsebovati sklic na skupine za pomoč pri opuščanju kajenja v skladu s členom 9(1)(b). |
||||
Splošno opozorilo se natisne na najvidnejši površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. Besedilna opozorila iz Priloge I se izmenično uporabljajo, tako da je zajamčeno njihovo redno pojavljanje. Navedena opozorila se natisnejo na drugi najvidnejši površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. |
Splošno opozorilo se natisne na najvidnejši površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. Besedilna opozorila iz Priloge I se izmenično uporabljajo, tako da je zajamčeno njihovo redno pojavljanje. Navedena opozorila se natisnejo na drugi najvidnejši površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. |
||||
2. Splošno opozorilo iz odstavka 1 mora zajemati 30 % zunanje ustrezne površine zavojčka tobačnega izdelka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 32 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 35 % za države članice s tremi uradnimi jeziki . |
2. Splošno opozorilo iz odstavka 1 mora zajemati 30 % zunanje ustrezne površine zavojčka tobačnega izdelka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 32 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 35 % za države članice z več kot dvema uradnima jezikoma . |
||||
3. Besedilno opozorilo iz odstavka 1 mora zajemati 40 % zunanje ustrezne površine zavojčka tobačnega izdelka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 45 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 50 % za države članice s tremi uradnimi jeziki . |
3. Besedilno opozorilo iz odstavka 1 mora zajemati 40 % zunanje ustrezne površine zavojčka tobačnega izdelka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 45 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 50 % za države članice z več kot dvema uradnima jezikoma . |
||||
|
3a. Na zavojčkih, katerih najvidnejša površina presega 75 cm2, pokrivajo opozorila iz odstavkov 2 in 3 površino vsaj 22,5 cm2 na vsaki strani. Navedeni odstotek se poveča na 24 cm2 za države članice, ki imajo dva uradna jezika ter na 26,25 cm2 za države članice, ki imajo tri uradne jezike. |
||||
4. Besedilo splošnega opozorila in opozorila iz odstavka 1 se: |
4. Besedilo splošnega opozorila in opozorila iz odstavka 1 se: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Sprememba 102
Predlog direktive
Člen 10 – odstavek 5
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
5. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte, da prekliče izjemo iz odstavka 1, če se v poročilu Komisije ugotovi, da so se okoliščine bistveno spremenile. |
črtano |
Sprememba 58
Predlog direktive
Člen 11 – odstavka 1 do 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži brezdimnih tobačnih izdelkov se navede naslednje zdravstveno opozorilo: |
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži brezdimnih tobačnih izdelkov se navede naslednje zdravstveno opozorilo: |
||||
Ta tobačni izdelek lahko škoduje vašemu zdravju in povzroča zasvojenost |
Ta tobačni izdelek škoduje vašemu zdravju in povzroča zasvojenost. |
||||
2. Zdravstveno opozorilo iz odstavka 1 mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10(4). Poleg tega: |
2. Zdravstveno opozorilo iz odstavka 1 mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10(4). Poleg tega: |
||||
|
|
||||
|
|
Sprememba 59
Predlog direktive
Člen 11 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte, da spremeni zahteve iz odstavkov 1 in 2 , pri čemer upošteva znanstveni in tržni razvoj. |
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte, da spremeni zahteve iz odstavka 1, pri čemer upošteva znanstveni in tržni razvoj. |
Spremembe 60, 103 in 153
Predlog direktive
Člen 12 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
||||
1. Oznake zavojčka, kakršne koli zunanje embalaže in tobačni izdelek sam ne smejo vključevati nobenega elementa ali značilnosti, ki: |
1. Oznake zavojčka, kakršne koli zunanje embalaže in tobačni izdelek sam in/ali njegova blagovna znamka ne smejo vključevati nobenega elementa ali značilnosti, ki: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Spremembe 104, 121 in 148
Predlog direktive
Člen 12 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
2. Prepovedani elementi in značilnosti so med drugim lahko besedila, simboli, imena, blagovne znamke, figurativni in drugi znaki, zavajajoče barve, vložki in druga dodana gradiva, kot so samolepljive etikete, nalepke, oglasna sporočila, hitre srečke in ovoji, ali se nanašajo na obliko samega tobačnega izdelka. Šteje se, da so cigarete s premerom manj kot 7,5 mm zavajajoče. |
2. Prepovedani elementi in značilnosti so med drugim lahko besedila, simboli, imena, blagovne znamke, figurativni in drugi znaki, zavajajoče barve, vložki in druga dodana gradiva, kot so samolepljive etikete, nalepke, oglasna sporočila, hitre srečke in ovoji, ali se nanašajo na obliko samega tobačnega izdelka. |
Sprememba 61
Predlog direktive
Člen 12 – odstavek 2 – pododstavek 1 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
Pri cigaretah s filtrom je ovojni papir za ustnik dovolj zapleten, da zagotavlja zadostno zaščito pred ponarejanjem izdelka. Zato ima najmanj naslednje značilnosti: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Sprememba 62
Predlog direktive
Člen 12 – odstavek 2 – pododstavek 1 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
Cigaretni papir ima vodni žig. |
Sprememba 63
Predlog direktive
Člen 12 – odstavek 2 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
2a. Na zavojčku sta lahko navedena vrsta tobaka, ki je bila uporabljena za proizvodnjo izdelka, država njegovega porekla ali oboje. |
Sprememba 105
Predlog direktive
Člen 13 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Zavojček cigaret mora biti kvadraste oblike. Zavojček tobaka za zvijanje mora biti vrečka pravokotne oblike z zavihkom, ki pokriva odprtino zavojčka. Zavihek zajema vsaj 70 % sprednje strani zavojčka. Zavojček cigaret mora vsebovati vsaj 20 cigaret. Zavojček tobaka za zvijanje mora vsebovati vsaj 40 g tobaka. |
1. Zavojček cigaret mora vsebovati vsaj 20 cigaret. Zavojček tobaka za zvijanje mora vsebovati vsaj 20 g tobaka. |
Sprememba 66
Predlog direktive
Člen 13 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
3. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za določitev podrobnejših pravil za obliko in velikost zavojčkov, če so ta pravila potrebna za zagotovitev popolne vidnosti in celovitosti zdravstvenega opozorila, preden se zavojčke prvič odpre, med odpiranjem in ko se ga ponovno zapre. |
črtano |
Spremembe 107, 125 in 154
Predlog direktive
Člen 13 – odstavek 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
4. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za določitev obvezne kvadraste ali cilindrične oblike zavojčkov tobačnih izdelkov, razen cigaret in tobaka za zvijanje, če se v poročilu Komisije ugotovi, da so se okoliščine bistveno spremenile. |
črtano |
Spremembe 156, 67, 185, 189 in 108
Predlog direktive
Člen 14
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Spremembe |
||||
1. Države članice zagotovijo, da se vsi zavojčki tobačnih izdelkov označijo s posebno identifikacijsko oznako. Da se zagotovi celovitost identifikacijske oznake, jo je treba natisniti/pritrditi tako, da se je ne da odstraniti, zbrisati, prekriti ali prekiniti, niti z davčnimi znamkami niti s cenovnimi oznakami ali z odpiranjem zavojčka. Pri izdelkih, proizvedenih zunaj Unije, se obveznosti iz tega člena uporabljajo le, če so ti namenjeni na trg Unije ali se dajo na trg Unije. |
1. Države članice zagotovijo, da se vsi zavojčki tobačnih izdelkov in kakršna koli zunanja transportna embalaža označijo s posebno identifikacijsko oznako , da se omogoči sledenje izdelkom skozi celotno dobavno verigo . Da se zagotovi celovitost identifikacijske oznake, jo je treba zavarovati, natisniti/pritrditi tako, da se je ne da odstraniti, zbrisati, prekriti ali prekiniti, niti z davčnimi znamkami niti s cenovnimi oznakami ali z odpiranjem zavojčka. Pri izdelkih, proizvedenih zunaj Unije, se obveznosti iz tega člena uporabljajo le, če so ti namenjeni na trg Unije ali se dajo na trg Unije. |
||||
|
1a. Države članice zagotovijo, da so posebne identifikacijske oznake na zavojčkih povezane s posebno identifikacijsko oznako na zunanji transportni embalaži. Kakršne koli spremembe povezav med zavojčki in zunanjo transportno embalažo se zabeležijo v podatkovno shrambo iz odstavka 6. |
||||
2. Identifikacijska oznaka opredeljuje: |
2. Identifikacijska oznaka opredeljuje: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Države članice zagotovijo, da vsi gospodarski subjekti, vključeni v trgovino s tobačnimi izdelki od proizvajalcev do zadnjega gospodarskega subjekta pred prvo prodajo na prodajnem mestu, evidentirajo vnos vseh zavojčkov ter vsa vmesna gibanja in končni iznos zavojčkov. To obveznost je mogoče izpolniti z evidentiranjem podatkov v agregirani obliki, npr. glede na zunanjo embalažo , če je sledenje zavojčka še vedno mogoče . |
3. Države članice zagotovijo, da vsi gospodarski subjekti, vključeni v trgovino s tobačnimi izdelki, od proizvajalcev do zadnjega gospodarskega subjekta, pred prvo prodajo na prodajnem mestu evidentirajo vnos vseh zavojčkov in zunanje embalaže v njihovi lasti ter vsa vmesna gibanja in končni iznos zavojčkov v njihovi lasti ter te podatke elektronsko prenesejo v podatkovno shrambo iz odstavka 6 . To obveznost je mogoče izpolniti z evidentiranjem podatkov v agregirani obliki, npr. glede na zunanjo embalažo. |
||||
|
3a. Tehnologija, uporabljena za sledenje, bi morala pripadati gospodarskim subjektom brez pravnih ali poslovnih povezav s tobačno industrijo, ki bi jo morali tudi upravljati. |
||||
4. Države članice zagotovijo, da proizvajalci tobačnih izdelkov vsem gospodarskim subjektom, ki so vključeni v trgovino s tobačnimi izdelki od proizvajalca do zadnjega gospodarskega subjekta pred prvo prodajo na prodajnem mestu, vključno z uvozniki, skladišči in prevoznimi družbami, predložijo potrebno opremo, ki omogoča evidentiranje tobačnih izdelkov, ki so bili kupljeni, prodani, skladiščeni, transportirani ali s katerimi se kako drugače upravlja. Oprema mora omogočati elektronsko odčitavanje in prenos podatkov v pomnilnik v skladu z odstavkom 6. |
4. Države članice zagotovijo, da proizvajalci tobačnih izdelkov vsem gospodarskim subjektom, ki so vključeni v trgovino s tobačnimi izdelki od proizvajalca do zadnjega gospodarskega subjekta pred prvo prodajo na prodajnem mestu, vključno z uvozniki, skladišči in prevoznimi družbami, predložijo potrebno opremo, kot jo določijo te države članice, ki omogoča evidentiranje tobačnih izdelkov, ki so bili kupljeni, prodani, skladiščeni, transportirani ali s katerimi se kako drugače upravlja. Oprema mora omogočati elektronsko odčitavanje in prenos podatkov v pomnilnik v skladu z odstavkom 6. |
||||
5. Gospodarski subjekt, vključen v trgovino s tobačnimi izdelki, ne sme spreminjati ali brisati evidentiranih podatkov. To lahko stori le gospodarski subjekt, ki je podatke vnesel, drugi gospodarski subjekti, ki jih transakcija neposredno zadeva, kot je dobavitelj ali prejemnik, pa lahko predložijo pripombe na predhodno vnesene podatke. Zadevni gospodarski subjekt doda pravilen podatek in sklic na predhodni vnos, ki bi ga bilo po njegovem mnenju treba popraviti. V izjemnih okoliščinah in ob predložitvi ustreznih dokazil lahko pristojni organ države članice, v kateri je potekalo evidentiranje, ali pristojni organ države članice uvoza, če je evidentiranje potekalo zunaj Evropske unije, odobri zahtevek za spremembo ali izbris predhodno evidentiranih podatkov. |
5. Gospodarski subjekt, vključen v trgovino s tobačnimi izdelki, ne sme spreminjati ali brisati evidentiranih podatkov. To lahko stori le gospodarski subjekt, ki je podatke vnesel, drugi gospodarski subjekti, ki jih transakcija neposredno zadeva, kot je dobavitelj ali prejemnik, pa lahko predložijo pripombe na predhodno vnesene podatke. Zadevni gospodarski subjekt doda pravilen podatek in sklic na predhodni vnos, ki bi ga bilo po njegovem mnenju treba popraviti. V izjemnih okoliščinah in ob predložitvi ustreznih dokazil lahko pristojni organ države članice, v kateri je potekalo evidentiranje, ali pristojni organ države članice uvoza, če je evidentiranje potekalo zunaj Evropske unije, odobri zahtevek za spremembo ali izbris predhodno evidentiranih podatkov. |
||||
6. Države članice zagotovijo , da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov sklenejo pogodbe o hranjenju podatkov z neodvisno tretjo stranjo, ki upravlja podatkovno shrambo s podatki v zvezi z zadevnim proizvajalcem in uvoznikom. Podatkovna shramba se mora fizično nahajati na ozemlju Unije. Ustreznost tretje strani, zlasti njeno neodvisnost in tehnične zmogljivosti ter pogodbo z njo, odobri in nadzoruje zunanji revizor , ki ga predlaga in plača proizvajalec tobačnih izdelkov, odobri pa Komisija. Države članice pristojnim organom držav članic, Komisiji in neodvisni tretji strani ves čas zagotavljajo popolno preglednost in stalno dostopnost do pomnilnikov podatkov. V ustrezno utemeljenih primerih lahko države članice ali Komisija proizvajalcem ali uvoznikom zagotovijo dostop do teh informacij, če poslovno občutljive informacije ostanejo ustrezno zaščitene v skladu z ustrezno nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije. |
6. Države članice preverijo , da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov sklenejo pogodbe o hranjenju podatkov z neodvisno tretjo stranjo, ki upravlja podatkovno shrambo s podatki v zvezi z zadevnim proizvajalcem in uvoznikom. Podatkovna shramba se mora fizično nahajati na ozemlju Unije. Neodvisna tretja stran je neodvisna od komercialnih in drugih pridobitnih interesov tobačne industrije in drugih povezanih panog. Ustreznost tretje strani, zlasti njeno neodvisnost in tehnične zmogljivosti ter pogodbo z njo, odobri in nadzoruje Komisija ob pomoči neodvisnega zunanjega revizorja , ki ga plača proizvajalec tobačnih izdelkov, odobri pa Komisija. Države članice pristojnim organom držav članic, Komisiji in neodvisni tretji strani ves čas zagotavljajo popolno preglednost in stalno dostopnost do pomnilnikov podatkov. V ustrezno utemeljenih primerih lahko države članice ali Komisija proizvajalcem ali uvoznikom zagotovijo dostop do teh informacij, če poslovno občutljive informacije ostanejo ustrezno zaščitene v skladu z ustrezno nacionalno zakonodajo in zakonodajo Unije. |
||||
7. Države članice zagotovijo, da se osebni podatki obdelujejo v skladu s pravili in zaščitnimi ukrepi iz Direktive 95/46/ES. |
7. Države članice zagotovijo, da se osebni podatki obdelujejo v skladu s pravili in zaščitnimi ukrepi iz Direktive 95/46/ES. |
||||
8. Poleg identifikacijske oznake države članice zahtevajo, da imajo vsi zavojčki tobačnih izdelkov, ki so dani na trg, viden varnostni element, zaščiten pred nedovoljenimi posegi, velikosti najmanj 1 cm2 in natisnjen ali pritrjen tako, da se ga ne da odstraniti, izbrisati, prekriti ali kakor koli prekiniti, niti z davčnimi znamkami, cenovnimi oznakami ali drugimi zakonsko predpisanimi elementi. |
8. Poleg identifikacijske oznake države članice zahtevajo, da imajo vsi zavojčki tobačnih izdelkov, ki so dani na trg, viden in neviden varnostni element, zaščiten pred nedovoljenimi posegi, velikosti najmanj 1 cm2 in natisnjen ali pritrjen tako, da se ga ne da odstraniti, izbrisati, prekriti ali kakor koli prekiniti, niti z davčnimi znamkami, cenovnimi oznakami ali drugimi zakonsko predpisanimi elementi. V državah članicah, kjer se na tobačne izdelke namestijo davčne znamke in kjer nameščene davčne znamke izpolnjujejo zahteve tega odstavka, se ne zahtevajo nobeni dodatni varnostni ukrepi. |
||||
9. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za: |
9. Ob upoštevanju praks, tehnologij in obstoječih komercialnih poslovnih vidikov ter globalnih standardov za iskanje, sledenje in potrjevanje pristnosti potrošniškega blaga ter ustreznih zahtev iz protokola SZO o nezakonitem trgovanju s tobačnimi izdelki je Komisija pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
10. Tobačni izdelki, razen cigaret in tobaka za zvijanje, se izvzamejo iz uporabe odstavkov od 1 do 8 za obdobje petih let po datumu iz člena 25(1). |
10. Tobačni izdelki, razen cigaret in tobaka za zvijanje, se izvzamejo iz uporabe odstavkov od 1 do 8 za obdobje sedmih let po datumu iz člena 25(1). |
Sprememba 68
Predlog direktive
Člen 16
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
Člen 16 |
Člen 16 |
||
Čezmejna prodaja tobačnih izdelkov na daljavo |
Prodaja tobačnih izdelkov na daljavo |
||
1. Države članice od prodajnih mest, ki želijo opravljati čezmejno prodajo na daljavo potrošnikom v Uniji, zahtevajo, da se registrirajo tako pri pristojnih organih države članice, v kateri ima prodajno mesto sedež, kot tudi v državi članici, v kateri se nahajajo dejanski ali potenciali potrošniki Vsa prodajna mesta, ki želijo opravljati čezmejno prodajo na daljavo, morajo pristojnim organom predložiti vsaj naslednje informacije: |
1. Države članice prodajnim mestom s sedežem na njihovem ozemlju prepovejo opravljanje čezmejne prodaje na daljavo. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
1a. Države članice ohranijo pristojnost za odločanje, ali bodo razširile obseg zgoraj navedene prepovedi tako, da bo vključevala nacionalno prodajo na daljavo. Če države članice dovolijo nacionalno prodajo na daljavo, zagotovijo, da so prodajna mesta opremljena s sistemom za preverjanje starosti. |
||
|
1b. Država članica lahko zaradi javnega zdravja določi omejitev za uvoz tobaka za osebno rabo. Država članica mora imeti možnost uporabiti take omejitve, zlasti če je cena v državi članici, kjer je izdelek kupljen, bistveno nižja od cene v državi članici izvora ali če zdravstvena opozorila niso v njenem uradnem jeziku ali jezikih. |
||
2. Pristojni organi držav članic objavijo celoten seznam vseh prodajnih mest , ki so v njih registrirane v skladu s pravili in zaščitnimi ukrepi iz Direktive 95/46/ES. Prodajna mesta lahko začnejo tobačne izdelke za prodajo na daljavo dajati na trg šele, ko je ime prodajnega mesta objavljeno v zadevnih državah članicah. |
2. Države članice , ki izvajajo nacionalno protikadilsko strategijo, lahko določijo količinske omejitve za prenos čez mejo. |
||
3. Če je potrebno, lahko za zagotovitev skladnosti in olajšanje izvajanja namembne države članice zahtevajo, da prodajno mesto imenuje fizično osebo, ki je odgovorna za preverjanje tobačnih izdelkov preden dosežejo potrošnika v skladu z nacionalnimi določbami, ki so bile v namembni državi članici sprejete v skladu s to direktivo. |
|
||
4. Prodajna mesta, ki se ukvarjajo s prodajo na daljavo, morajo biti opremljene s sistemom za preverjanje starosti, ki ob prodaji omogoča preverjanje, ali ima potrošnik, ki kupuje izdelek, najnižjo predpisano starost, določeno z nacionalno zakonodajo namembne države članice. Trgovec na drobno ali imenovana fizična oseba pristojnim organom predloži opis podrobnosti in delovanja sistema za preverjanja starosti. |
|
||
5. Osebni podatki potrošnika se obdelajo v skladu z Direktivo 95/46/ES in se ne razkrijejo proizvajalcu tobačnih izdelkov ali družbam, ki so del iste skupine družb, ali kateri koli drugi tretji strani. Osebni podatki se ne uporabljajo ali prenesejo, razen za namene posameznega nakupa. To velja tudi, če je prodajno mesto v lasti proizvajalca tobačnih izdelkov. |
|
Sprememba 69
Predlog direktive
Člen 16 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
Države članice prodajnim mestom s sedežem na njihovem ozemlju prepovejo razdeljevanje brezplačnih tobačnih izdelkov ali tobačnih izdelkov z znižano ceno prek čezmejnih prodajnih poti na daljavo ali katerih koli drugih poti. |
Sprememba 70
Predlog direktive
Člen 17
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
Priglasitev novih kategorij tobačnih izdelkov |
Priglasitev novih kategorij tobačnih izdelkov |
||||
1. Države članice zahtevajo, da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov pristojnim organom države članice priglasijo vsako novo kategorijo tobačnih izdelkov, ki jo nameravajo dati na trg zadevne države članice. Priglasitev se predloži v elektronski obliki šest mesecev pred nameravanim dajanjem na trg, priloži se ji podroben opis zadevnega izdelka ter informacije o sestavinah in emisijah, ki se zahtevajo v skladu s členom 5. Proizvajalci in uvozniki, ki priglasijo novo kategorijo tobačnega izdelka, zadevnemu pristojnemu organi predložijo tudi: |
1. Države članice zahtevajo, da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov pristojnim organom države članice priglasijo vsako novo kategorijo tobačnih izdelkov, ki jo nameravajo dati na trg zadevne države članice. Priglasitev se predloži v elektronski obliki šest mesecev pred nameravanim dajanjem na trg, priloži se ji podroben opis zadevnega izdelka ter predlagane označbe, navodila za uporabo, podrobni podatki o sestavi izdelka, proizvodnem procesu in ustreznih pregledih ter informacije o sestavinah in emisijah, ki se zahtevajo v skladu s členom 5. Proizvajalci in uvozniki, ki priglasijo novo kategorijo tobačnega izdelka, zadevnemu pristojnemu organi predložijo tudi: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Države članice zahtevajo, da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov pristojne nacionalne organe obvestijo o morebitnih novih ali posodobljenih informacijah iz odstavka 1(a) do (c). Države članice imajo pravico od proizvajalcev ali uvoznikov tobačnih izdelkov zahtevati, da opravijo dodatne teste ali predložijo dodatne informacije. Države članice Komisiji predložijo vse informacije, ki jih prejmejo v skladu s tem členom. Države članice imajo pravico uvesti sistem izdajanja dovoljenj in zaračunavati sorazmerne pristojbine. |
2. Po tem, ko se tobačni izdelek da na trg, države članice zahtevajo, da proizvajalci in uvozniki tobačnih izdelkov pristojne nacionalne organe obvestijo o morebitnih novih ali posodobljenih informacijah iz odstavka 1(a) do (c). Države članice imajo pravico od proizvajalcev ali uvoznikov tobačnih izdelkov zahtevati, da opravijo dodatne teste ali predložijo dodatne informacije. Države članice Komisiji predložijo vse informacije, ki jih prejmejo v skladu s tem členom. Države članice imajo pravico uvesti sistem izdajanja dovoljenj in zaračunavati sorazmerne pristojbine. |
||||
3. Nove kategorije tobačnih izdelkov, ki so dane na trg, morajo izpolnjevati zahteve iz te direktive. Določbe, ki se uporabljajo, so odvisne od tega, ali so izdelki zajeti v opredelitvi brezdimnega tobačnega izdelka iz točke (29) člena 2 ali tobaka za kajenje iz točke (33) člena 2. |
3. Nove kategorije tobačnih izdelkov, ki so dane na trg, morajo izpolnjevati zahteve iz te direktive. Določbe, ki se uporabljajo, so odvisne od tega, ali so izdelki zajeti v opredelitvi brezdimnega tobačnega izdelka iz točke (29) člena 2 ali tobaka za kajenje iz točke (33) člena 2. |
Sprememba 170
Predlog direktive
Člen 18
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
1. Naslednji nikotinski izdelki se lahko dajo na trg samo , če so bili odobreni v skladu z Direktivo 2001/83/ES: |
1. Nikotinski izdelki se lahko dajo na trg samo v skladu s postopkom obveščanja iz člena 17 te direktive. |
||
|
Države članice zagotovijo, da so nikotinski izdelki skladni z vso ustrezno zakonodajo EU in zlasti z Direktivo 2001/95/ES o splošni varnosti proizvodov. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
2. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte za posodobitev količine nikotina iz odstavka 1, pri čemer se upoštevajo znanstveni razvoj in odobrena dovoljenja za promet za nikotinske izdelke v skladu z Direktivo 2001/83/ES. |
2. Nikotinski izdelki, za katere se navaja, da imajo lastnosti za zdravljenje ali preprečevanje bolezni, se lahko dajo na trg samo, če so bili odobreni v skladu z Direktivo 2001/83/ES. |
||
|
3 . Države članice za nikotinske izdelke, ki se dajejo na trg v skladu z odstavkom 1, zagotovijo, da: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
3. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži nikotinskih izdelkov , ki ne presega pragov iz odstavka 1, se navede naslednje zdravstveno opozorilo: „Ta izdelek vsebuje nikotin in lahko škoduje vašemu zdravju “. |
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
4. Zdravstveno opozorilo iz odstavka 3 mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10 (4) . Poleg tega: |
4. Zdravstveno opozorilo iz odstavka 3 (e) mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10. |
||
|
|
||
|
|
||
5. Komisija je pooblaščena, da v skladu s členom 22 sprejme delegirane akte, da prilagodi zahteve iz odstavkov 3 in 4, pri čemer upošteva znanstveni in tržni razvoj, ter sprejme in prilagodi mesto, format, razporeditev, oblikovanje in menjavo zdravstvenih opozoril. |
5. Države članice spremljajo razvoj trga z nikotinskimi izdelki, tudi morebitne dokaze o uporabi izdelka med mladimi, ki vodi v kajenje, in o svojih ugotovitvah poročajo Komisiji. Komisija pet let po začetku veljavnosti te direktive na podlagi predloženih dokazov in znanstvenih študij Evropskemu parlamentu in Svetu o nikotinskih izdelkih predloži poročilo. V poročilu oceni, ali so potrebne spremembe te direktive ali dodatne zakonodaje. |
Sprememba 72
Predlog direktive
Člen 19
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
Zeliščni izdelki za kajenje |
Zeliščni izdelki za kajenje |
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži zeliščnega izdelka za kajenje se navede naslednje zdravstveno opozorilo: |
1. Na vsakem zavojčku in kakršni koli zunanji embalaži zeliščnega izdelka za kajenje se navede naslednje zdravstveno opozorilo: |
Ta izdelek lahko škoduje vašemu zdravju |
Ta izdelek lahko škoduje vašemu zdravju |
2. Zdravstveno opozorilo se natisne na sprednji in zadnji zunanji površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. |
2. Zdravstveno opozorilo se natisne na sprednji in zadnji zunanji površini zavojčka in kakršni koli zunanji embalaži. |
3. Zdravstveno opozorilo mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10(4). Pokrivati mora najmanj 30 % ustrezne zunanje površine zavojčka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 32 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 35 % za države članice s tremi uradnimi jeziki . |
3. Zdravstveno opozorilo mora biti v skladu z zahtevami iz člena 10(4). Pokrivati mora najmanj 30 % ustrezne zunanje površine zavojčka in kakršne koli zunanje embalaže. Navedeni odstotek se poveča na 32 % za države članice z dvema uradnima jezikoma in na 35 % za države članice z več kot dvema uradnima jezikoma . |
Sprememba 73
Predlog direktive
Člen 19 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
Člen 19a |
|
Izdelki, ki posnemajo tobačne izdelke |
|
Izdelki, ki posnemajo tobačne izdelke ter tako privabljajo mladoletnike in predstavljajo potencialni prehod na uporabo tobačnih izdelkov, so prepovedani. |
Sprememba 74
Predlog direktive
Člen 20 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
3. Države članice določijo pravila o kaznih za kršitev nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev njihovega izvrševanja. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. |
3. Države članice določijo pravila o kaznih za kršitev nacionalnih določb, sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev njihovega izvrševanja. Predvidene kazni morajo biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Finančne kazni, ki se uporabljajo za namerne kršitve, so takšne, da izničijo gospodarsko prednost, ki je bila namen kršitve. |
Sprememba 75
Predlog direktive
Člen 22
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se pod pogoji iz tega člena prenese na Komisijo . |
1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov je preneseno na Komisijo pod pogoji , določenimi v tem členu . |
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 3(2), 3( 3 ), 4(3), 4(4), 6( 3 ), 6(9), 6(10), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13( 3), 13( 4), 14(9) , 18(2) in 18(5) se Komisiji podeli za nedoločen čas od [Urad za publikacije: vnesti datum začetka veljavnosti te direktive]. |
2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz členov 3(2), 3( 3a ), 4(3), 4(4) , 6( 10a ), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13(4) in 14(9) se prenese na Komisijo za obdobje petih let od [Urad za publikacije: prosimo, vnesti datum začetka veljavnosti te direktive]. Komisija pripravi poročilo o prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja. Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje tri mesece pred koncem vsakega obdobja. |
3. Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli prekliče prenos pooblastila iz členov 3 (2), 3(3), 4(3), 4(4), 6( 3 ), 6(9), 6(10), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13( 3), 13( 4), 14(9) ter 18(2) in (5). S sklepom o preklicu pooblastilo iz navedenega sklepa preneha veljati. Preklic začne veljati dan po objavi sklepa v Uradnem listu Evropske unije ali na dan, ki je v njem naveden. Na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov ne vpliva . |
3. Pooblastilo iz členov 3 (2), 3(3), 4(3), 4(4), 6( 10a ), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13(4) and 14(9) lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. Z odločitvijo o preklicu preneha veljati prenos pooblastila, naveden v tej odločitvi . Odločitev začne učinkovati dan po njeni objavi v Uradnem listu Evropske unije ali na poznejši dan, ki je v njej naveden. Odločitev ne vpliva na veljavnost že veljavnih delegiranih aktov. |
4. Ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem nemudoma uradno obvesti Evropski parlament in Svet. |
4. Takoj ko Komisija sprejme delegirani akt, o tem istočasno uradno obvesti Evropski parlament in Svet. |
5. Delegirani akt v skladu s členi 3(2), 3(3), 4(3), 4(4), 6( 3 ), 6(9), 6(10), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13( 3), 13( 4), 14(9) ter 18(2) in (5) začne veljati le, če mu Evropski parlament ali Svet v dveh mesecih od uradnega obvestila, ki sta ga prejela v zvezi s tem aktom, ne nasprotujeta ali če sta pred iztekom tega roka oba obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta se ta rok podaljša za dva meseca. |
5. Delegirani akt v skladu s členi 3(2), 3(3), 4(3), 4(4), 6( 10a ), 8(4), 9(3), 10(5), 11(3), 13(4) in 14(9) začne veljati le, če niti Evropski parlament niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku v dveh mesecev od uradnega obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu, ali če sta pred iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet obvestila Komisijo, da ne bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca. |
Sprememba 76
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 1 – pododstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
Najpozneje pet let od datuma iz člena 25(1) Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži poročilo o uporabi te direktive. |
Najpozneje tri leta od datuma iz člena 25(1) Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij predloži poročilo o uporabi te direktive. |
Sprememba 77
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 2 – pododstavek 1 – točka (c a) (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 78
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 2 – pododstavek 1 – točka (c b) (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 79
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 2 – pododstavek 1 – točka (c c) (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 80
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 2 – pododstavek 1 – točka c d (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 81
Predlog direktive
Člen 23 – odstavek 3 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
3a. Države članice vsaki dve leti poročajo Komisiji o izvrševanju ukrepov, sprejetih v skladu s Priporočilom Sveta 2003/54/ES z dne 2. decembra 2002 o preprečevanju kajenja in pobudah za izboljšanje nadzora nad tobakom, zlasti v zvezi s starostnimi omejitvami, določenimi v nacionalni zakonodaji, in njihovimi načrti za zvišanje starostne omejitve, da bi dosegle cilj „nekadilske generacije“. |
Sprememba 82
Predlog direktive
Člen 24
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Države članice ne prepovejo ali omejijo uvoza, prodaje ali uporabe tobačnih in povezanih izdelkov, ki so v skladu s to direktivo. |
1. Ob upoštevanju odstavkov 2 in 3 države članice ne prepovejo ali omejijo uvoza, prodaje ali uporabe tobačnih in povezanih izdelkov, ki so v skladu s to direktivo. |
2. Vendar pa država članica na področjih, ki jih ureja Direktiva, zaradi prednostnih potreb v zvezi z varovanjem javnega zdravja lahko ohrani strožje nacionalne določbe, ki se uporabljajo za vse izdelke. Država članica lahko zaradi razlogov v zvezi s posebnimi okoliščinami tej državi članici uvede strožje določbe, če so upravičene s potrebo po varovanju javnega zdravja . Takšne nacionalne določbe se priglasijo Komisiji skupaj z razlogi za njihovo ohranitev ali uvedbo. Ob upoštevanju visoke ravni varovanja zdravja, dosežene s to direktivo, Komisija v šestih mesecih po prejetju priglasitve te določbe odobri ali zavrne, potem ko preveri, ali so upravičene, nujne in sorazmerne s svojim ciljem, ali pa so morda sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikrita omejitev trgovine med državami članicami. Če Komisija v tem roku ne sprejme odločitve, se šteje, da so nacionalne določbe odobrene. |
2. Vendar pa država članica na področjih, ki jih ureja Direktiva, lahko ohrani ali uvede strožje nacionalne določbe, če so le združljive s Pogodbo . Takšne nacionalne določbe se uporabljajo enako za vse izdelke, tudi za izdelke, uvožene iz druge države članice ali tretje države. Priglasijo se Komisiji skupaj z razlogi za njihovo ohranitev ali uvedbo. Ob upoštevanju visoke ravni varovanja zdravja, dosežene s to direktivo, Komisija v šestih mesecih po prejetju priglasitve te določbe odobri ali zavrne, potem ko preveri, ali so upravičene, nujne in sorazmerne s svojim ciljem, ali pa so morda sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikrita omejitev trgovine med državami članicami. Če Komisija v tem roku ne sprejme odločitve, se šteje, da so nacionalne določbe odobrene. |
3. Ta direktiva ne vpliva na pravico držav članic, da v skladu s Pogodbo ohranijo ali uvedejo nacionalne določbe o vidikih, ki jih ta direktiva ne ureja. Te nacionalne določbe morajo biti utemeljene z nadrejenim javnim interesom ter nujne in sorazmerne s svojim ciljem. Ne smejo biti sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikritega omejevanja trgovine med državami članicami ter ne smejo ogrožati polne uporabe te direktive. |
3. Ta direktiva ne vpliva na pravico držav članic, da ohranijo ali uvedejo nacionalne določbe o vidikih, ki jih ta direktiva ne ureja , če so te združljive s Pogodbo . Uporabljati se morajo enako za vse izdelke, tudi za izdelke, uvožene iz druge države članice ali tretje države, ne smejo biti sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikritega omejevanja trgovine med državami članicami ter ne smejo ogrožati polne uporabe te direktive. |
Sprememba 83
Predlog direktive
Člen 25 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo do najpozneje do [Urad za publikacije vstavi točen datum: začetek veljavnosti + 18 mesecev]. Komisiji nemudoma sporočijo besedila navedenih predpisov. |
1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do … (**) , v primeru člena 6 pa do … (***). Komisiji nemudoma sporočijo besedila navedenih predpisov. |
Sprememba 84
Predlog direktive
Člen 26
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
Prehodna določba |
Prehodna določba |
||||
Države članice lahko dovolijo dajanje na trg naslednjih izdelkov, ki niso v skladu s to direktivo, do [Urad za publikacije vstavi točen datum: začetek veljavnosti + 24 mesecev]: |
Države članice lahko dovolijo dajanje na trg naslednjih izdelkov, ki niso v skladu s to direktivo, do … (****): |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Države članice lahko dovolijo dajanje na trg nikotinskih izdelkov, ki niso v skladu s to direktivo, do … (*****) : |
Sprememba 85
Predlog direktive
Priloga -I (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
Priloga -I |
|
Dodatki, odobreni za uporabo v tobačnih izdelkih |
|
Kemijsko ime dodatka – funkcija – najvišja dovoljena raven |
Sprememba 86
Predlog direktive
Priloga I
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
SEZNAM BESEDILNIH OPOZORIL |
SEZNAM BESEDILNIH OPOZORIL |
||||
(iz člena 9 in člena 10(1)) |
(iz člena 9 in člena 10(1)) |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
(1) Zadeva je bila v skladu z drugim pododstavkom člena 57(2) Poslovnika vrnjena pristojnemu odboru v ponovno obravnavo (A7-0276/2013).
(2) UL L 353, 31.12.2008, str. 1.
(3) UL L 311, 28.11.2001, str. 67, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2011/62/EU, UL L 174, 1.7.2011, str. 74.
(*) Datum: 36 mesecev od začetka veljavnosti te direktive.
(**) Datum začetka veljavnosti + 18 mesecev.
(***) Datum začetka veljavnosti + najmanj 36 mesecev.
(****) Datum začetka veljavnosti + 24 mesecev.
(*****) Datum začetka veljavnosti + 36 mesecev.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/164 |
P7_TA(2013)0399
Protokol med EU in Mavretanijo, ki določa ribolovne možnosti in finančni prispevek ***
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 8. oktobra 2013 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Protokola, ki določa ribolovne možnosti in finančni prispevek iz Sporazuma med Evropsko unijo in Islamsko republiko Mavretanijo o partnerstvu v ribiškem sektorju za dve leti (15777/2012 – C7-0419/2012 – 2012/0258(NLE))
(Odobritev)
(2016/C 181/25)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju osnutka sklepa Sveta (15777/2012), |
— |
ob upoštevanju osnutka protokola, ki določa ribolovne možnosti in finančni prispevek iz Sporazuma med Evropsko unijo in Islamsko republiko Mavretanijo o partnerstvu v ribiškem sektorju za dve leti (15781/2012), |
— |
ob upoštevanju prošnje za odobritev, ki jo je Svet podal v skladu s členom 43(2) in točko (a) drugega pododstavka člena 218(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (C7-0419/2012), |
— |
ob upoštevanju člena 81 in člena 90(7) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju priporočila Odbora za ribištvo ter mnenj Odbora za razvoj in Odbora za proračun (A7-0184/2013), |
1. |
odobri sklenitev Protokola; |
2. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in Islamske republike Mavretanije. |
Sreda, 09. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/166 |
P7_TA(2013)0407
Plovila za rekreacijo in osebna plovila ***I
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o plovilih za rekreacijo in osebnih plovilih (COM(2011)0456 – C7-0212/2011 – 2011/0197(COD))
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/26)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2011)0456), |
— |
ob upoštevanju člena 294(2) in člena 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu (C7-0212/2011), |
— |
ob upoštevanju člena 294(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 8. decembra 2011 (1); |
— |
ob upoštevanju zaveze predstavnika Sveta v pismu z dne 31. maja 2013, da bo odobril stališče Parlamenta v skladu s členom 294(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju člena 55 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov ter mnenj Odbora za okolje, javno zdravje in varno hrano ter Odbora za promet in turizem (A7-0213/2012), |
1. |
sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju; |
2. |
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom; |
3. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom. |
(1) UL C 43, 15.2.2012, str. 30.
P7_TC1-COD(2011)0197
Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 9. oktobra 2013 z namenom sprejetja Direktive 2013/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o plovilih za rekreacijo in osebnih plovilih ter razveljavitvi Direktive 94/25/ES
(Ker je bil dosežen sporazum med Parlamentom in Svetom, je stališče Parlamenta enako končnemu zakonodajnemu aktu, Direktivi 2013/53/EU.)
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/167 |
P7_TA(2013)0408
Priznavanje poklicnih kvalifikacij in upravno sodelovanje prek informacijskega sistema za notranji trg ***I
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (COM(2011)0883 – C7-0512/2011 – 2011/0435(COD))
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/27)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2011)0883), |
— |
ob upoštevanju člena 294(2), člena 46, člena 53(1) in členov 62 in 114 Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija Evropskemu parlamentu podala predlog (C7-0512/2011), |
— |
ob upoštevanju mnenja Odbora za pravne zadeve o predlagani pravni podlagi, |
— |
ob upoštevanju člena 294(3), člena 46, člena 53(1) in člena 62 Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju obrazloženih mnenj francoskega senata v okviru Protokola št. 2 o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti, v katerem izjavlja, da osnutek zakonodajnega akta ni v skladu z načelom subsidiarnosti, |
— |
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 26. aprila 2012 (1), |
— |
ob upoštevanju zaveze predstavnika Sveta v pismu z dne 26. junija 2013, da bo odobril stališče Evropskega parlamenta v skladu s členom 294(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju členov 55 in 37 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za notranji trg in varstvo potrošnikov ter mnenj Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve in Odbora za okolje, javno zdravje in varno hrano (A7-0038/2013), |
1. |
sprejme svoje stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju; |
2. |
je seznanjen z izjavo Komisije, priloženo tej resoluciji; |
3. |
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom; |
4. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom. |
(1) UL C 191, 29.6.2012, str. 103.
P7_TC1-COD(2011)0435
Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 9. oktobra 2013 z namenom sprejetja Direktive 2013/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe (EU) št. 1024/2012 o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (uredba IMI)
(Ker je bil dosežen sporazum med Parlamentom in Svetom, je stališče Parlamenta enako končnemu zakonodajnemu aktu, Direktivi 2013/55/EU.)
PRILOGA K ZAKONODAJNI RESOLUCIJI
IZJAVA KOMISIJE
Komisija bo pri pripravi delegiranih aktov iz člena 57c(2) zagotovila, da Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in ustrezno predloži zadevne dokumente, ter bo dovolj zgodaj opravila posvetovanja, zlasti s strokovnjaki pristojnih organov in institucij, strokovnih združenj in izobraževalnih ustanov iz vseh držav članic ter po potrebi s strokovnjaki iz vrst socialnih partnerjev.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/168 |
P7_TA(2013)0409
Sporazum med EU in Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov ***
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov (05835/2013 – C7-0112/2013 – 2012/0334(NLE))
(Odobritev)
(2016/C 181/28)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju osnutka sklepa Sveta (05835/2013), |
— |
ob upoštevanju osnutka sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o poenostavitvi izdajanja vizumov (16913/2012), |
— |
ob upoštevanju zahteve za odobritev, ki jo je Svet podal v skladu s točko (a) člena 77(2) in točko (a) drugega pododstavka člena 218(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (C7-0112/2013), |
— |
ob upoštevanju člena 81 in člena 90(7) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju priporočila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve ter mnenja Odbora za zunanje zadeve (A7-0290/2013), |
1. |
odobri sklenitev sporazuma; |
2. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in Republike Armenije. |
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/169 |
P7_TA(2013)0410
Sporazum med EU in Armenijo o ponovnem sprejemu oseb, ki prebivajo brez dovoljenja ***
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 9. oktobra 2013 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Armenijo o ponovnem sprejemu oseb, ki prebivajo brez dovoljenja (05859/2013 – C7-0113/2013 – 2012/0332(NLE))
(Odobritev)
(2016/C 181/29)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju osnutka sklepa Sveta (05859/2013), |
— |
ob upoštevanju osnutka sporazuma med Evropsko unijo in Armenijo o ponovnem sprejemu oseb, ki prebivajo brez dovoljenja (05860/2013), |
— |
ob upoštevanju prošnje za odobritev, ki jo je Svet podal v skladu s členoma 79(3) in točko (a) drugega pododstavka člena 218(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (C7-0113/2013), |
— |
ob upoštevanju člena 81 in člena 90(7) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju priporočila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in mnenja Odbora za zunanje zadeve (A7-0289/2013), |
1. |
odobri sklenitev sporazuma; |
2. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu, Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in Republike Armenije. |
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/170 |
P7_TA(2013)0413
Presoja vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje ***I
Spremembe Evropskega parlamenta, sprejete dne 9. oktobra 2013, o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2011/92/EU o presoji vplivov nekaterih javnih in zasebnih projektov na okolje (COM(2012)0628 – C7-0367/2012 – 2012/0297(COD)) (1)
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/30)
Sprememba 1
Predlog direktive
Uvodna izjava 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 2
Predlog direktive
Uvodna izjava 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 3
Predlog direktive
Uvodna izjava 3 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 4
Predlog direktive
Uvodna izjava 3 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 5
Predlog direktive
Uvodna izjava 3 c (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 6
Predlog direktive
Uvodna izjava 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 7
Predlog direktive
Uvodna izjava 4 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 8
Predlog direktive
Uvodna izjava 4 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 9
Predlog direktive
Uvodna izjava 5
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 10
Predlog direktive
Uvodna izjava 11
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 11
Predlog direktive
Uvodna izjava 11 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 12
Predlog direktive
Uvodna izjava 12
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 13
Predlog direktive
Uvodna izjava 12 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 14
Predlog direktive
Uvodna izjava 12 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 15
Predlog direktive
Uvodna izjava 12 c (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 16
Predlog direktive
Uvodna izjava 12 d (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 17
Predlog direktive
Uvodna izjava 13
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 18
Predlog direktive
Uvodna izjava 13 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 19
Predlog direktive
Uvodna izjava 13 b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 20
Predlog direktive
Uvodna izjava 13 c (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 21
Predlog direktive
Uvodna izjava 16
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 22
Predlog direktive
Uvodna izjava 16 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 23
Predlog direktive
Uvodna izjava 17
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 24
Predlog direktive
Uvodna izjava 18
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 25
Predlog direktive
Uvodna izjava 19
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 102
Predlog direktive
Uvodna izjava 19 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 27
Predlog direktive
Uvodna izjava 20
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 28
Predlog direktive
Uvodna izjava 21
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 29
Predlog direktive
Uvodna izjava 22
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 30
Predlog direktive
Uvodna izjava 22 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 31
Predlog direktive
Uvodna izjava 23 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 32
Predlog direktive
Uvodna izjava 24 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 33
Predlog direktive
Uvodna izjava 26
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 34
Predlog direktive
Uvodna izjava 27
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
črtano |
Sprememba 36
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka a a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka a – alinea 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 37
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka a b (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka c
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 38
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 39
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Sprememba 41
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g b (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 42
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g c (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||||
|
|
Sprememba 43
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g d (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 44
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g e (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 45
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g f (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 46
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g g (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 47
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 2 – točka g h (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 48
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka c
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
||||
|
|
Sprememba 49
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka c
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
4. Ta direktiva se ne uporablja za projekte, katerih podrobnosti so sprejete s posebnim predpisom nacionalne zakonodaje, če se cilji te direktive, vključno z zagotavljanjem informacij, dosegajo z zakonodajnim postopkom. Vsaki dve leti od datuma, določenega v členu 2(1) Direktive XXX [OPOCE vnese št. te direktive], države članice obvestijo Komisijo o kakršnih koli uporabi te določbe.“ |
črtano |
Sprememba 50
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 – točka c a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 1 – odstavek 4 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 51
Predlog direktive
Člen 1 – točka 1 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 2 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 52
Predlog direktive
Člen 1 – točka 2
Direktiva 2011/92/EU
Člen 2 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
3. Za projekte, za katere obveznost izvajanja presoj vplivov na okolje hkrati izhaja že iz te direktive in druge zakonodaje Unije, veljajo usklajeni ali skupni postopki, ki izpolnjujejo zahteve iz ustrezne zakonodaje Unije. |
3. Za projekte, za katere obveznost izvajanja presoj vplivov na okolje hkrati izhaja že iz te direktive in druge zakonodaje Unije, veljajo usklajeni ali skupni postopki, ki izpolnjujejo zahteve iz ustrezne zakonodaje Unije , razen, če države članice menijo, da bi bila uporaba teh postopkov nesorazmerna . |
Pristojni organ v okviru usklajenega postopka usklajuje različne posamezne presoje, ki jih zahteva zadevna zakonodaja Unije in jih izda več organov , brez poseganja v kakršne koli določbe, ki so v nasprotju s tem iz druge ustrezne zakonodaje Unije. |
Za projekte v okviru usklajenega postopka pristojni organ usklajuje različne posamezne presoje, ki jih zahteva zadevna zakonodaja Unije in jih izdajo različni organi , brez poseganja v drugo ustrezno zakonodajo Unije. |
V okviru skupnega postopka pristojni organ izda eno presojo vplivov na okolje, ki vključuje presoje enega ali več organov, brez poseganja v kakršne koli določbe, ki so v nasprotju s tem iz druge ustrezne zakonodaje Unije . |
Za projekte v okviru skupnega postopka pristojni organ izda eno presojo vplivov na okolje, ki vključuje presoje enega ali več organov, brez poseganja v druge določbe zadevne zakonodaje Unije ; |
Države članice imenujejo en organ, ki je odgovoren za pospeševanje izdaje postopka soglasja za vsak projekt. |
Države članice lahko imenujejo en organ, odgovoren za pospeševanje postopka izdaje soglasja za vsak projekt. |
|
Na zahtevo države članice Komisija zagotovi pomoč, ki jo ta potrebuje za opredelitev in izvajanje usklajenih ali skupnih postopkov iz tega člena. |
|
Pri vseh presojah vplivov na okolje nosilec projekta v okoljskem poročilu dokaže, da so bili pri presojah upoštevani morebitni drugi zakonodajni akti Unije, ki so pomembni za predlagano izvedbo, za katero so potrebne posamezne presoje vplivov na okolje. |
Sprememba 53
Predlog direktive
Člen 1 – točka 2 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 2 – odstavek 4
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
|
|
Sprememba 54
Predlog direktive
Člen 1 – točka 3
Direktiva 2011/92/EU
Člen 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
Člen 3 |
Člen 3 |
||||
Presoja vplivov na okolje na primeren način glede na vsak posamezni primer in v skladu s členi 4 do 11 opredeli, opiše in presodi neposredne in posredne pomembne vplive projekta na naslednje dejavnike: |
Presoja vplivov na okolje na primeren način glede na vsak posamezni primer in v skladu s členi 4 do 11 opredeli, opiše in presodi neposredne in posredne pomembne vplive projekta na naslednje dejavnike: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Spremembi 55 in 127/REV
Predlog direktive
Člen 1 – točka 4
Direktiva 2011/92/EU
Člen 4 – odstavki 3, 4, 5 in 6
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
Sprememba 56
Predlog direktive
Člen 1 – točka 5
Direktiva 2011/92/EU
Člen 5 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Kadar je presojo vplivov na okolje treba izvesti v skladu s členi 5 do 10, nosilec projekta pripravi okoljsko poročilo. Okoljsko poročilo temelji na odločitvi v skladu z odstavkom 2 tega člena in vključuje informacije, ki jih je smiselno zahtevati za ozaveščeno sprejemanje odločitev o vplivih predlaganega projekta na okolje, ob upoštevanju trenutnega znanja in metod presoje, značilnosti, tehnične zmogljivosti in lokacije projekta, značilnosti možnega vpliva, alternativnih možnosti predlaganega projekta in obsega, do katerega se nekatere zadeve (vključno z oceno alternativnih možnosti) bolj ustrezno ocenijo na različnih ravneh, vključno z ravnijo načrtovanja, ali na podlagi drugih zahtev presoje. Podroben seznam informacij, ki jih je treba zagotoviti v okoljskem poročilu, je določen v Prilogi IV. |
1. Kadar je presojo vplivov na okolje treba izvesti v skladu s členi 5 do 10, nosilec projekta predloži okoljsko poročilo. Okoljsko poročilo temelji na mnenju v skladu z odstavkom 2 tega člena , če je bilo mnenje izdano, in vključuje informacije, ki jih je smiselno zahtevati za ozaveščeno sprejemanje odločitev o vplivih predlaganega projekta na okolje, ob upoštevanju trenutnega znanja in metod presoje, značilnosti, tehnične zmogljivosti in lokacije projekta ter značilnosti možnega vpliva. Okoljsko poročilo vključuje tudi razumne alternativne možnosti , ki so relevantne za predlagani projekt in njegove značilnosti . Podroben seznam informacij, ki jih je treba zagotoviti v okoljskem poročilu, je določen v Prilogi IV. Netehnični povzetek pripravljenih informacij se vključi v okoljsko poročilo. |
Sprememba 57
Predlog direktive
Člen 1 – točka 5
Direktiva 2011/92/EU
Člen 5 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
2. Pristojni organ po posvetovanju z organi iz člena 6(1) in nosilcem projekta določijo obseg in stopnjo podrobnosti informacij, ki jih mora nosilec projekta vključiti v okoljsko poročilo v skladu z odstavkom 1 tega člena . Zlasti določi: |
2. Če za to zaprosi nosilec projekta, pristojni organ po posvetovanju z organi iz člena 6(1) in nosilcem projekta izda mnenje, v katerem določi obseg in stopnjo podrobnosti informacij, ki jih mora nosilec projekta vključiti v okoljsko poročilo v skladu z odstavkom 1 tega člena , med drugim zlasti: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Pristojni organ lahko poišče tudi pomoč akreditiranih in strokovno usposobljenih strokovnjakov iz odstavka 3 tega člena. Nadaljnje zahteve, da nosilec projekta predloži dodatne informacije, se lahko zahtevajo le, če to upravičujejo nove okoliščine in pristojni organ to ustrezno pojasni. |
Pristojni organ lahko poišče tudi pomoč neodvisnih kvalificiranih in strokovno usposobljenih strokovnjakov iz odstavka 3 tega člena. Nadaljnje zahteve, da nosilec projekta predloži dodatne informacije, se lahko zahtevajo le, če to upravičujejo nove okoliščine in pristojni organ to ustrezno pojasni. |
Sprememba 106
Predlog direktive
Člen 1 – točka 5
Direktiva 2011/92/EU
Člen 5 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
3. Za zagotovitev popolnosti in zadostne kakovosti okoljskih poročil iz člena 5(1): |
3. Za zagotovitev popolnosti in zadostne kakovosti okoljskih poročil iz člena 5(1): |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kadar akreditirani in strokovno usposobljeni strokovnjaki pomagajo pristojnemu organu pripraviti odločitev iz člena 5(2), isti strokovnjaki ne smejo pomagati nosilcu projekta pri pripravi okoljskega poročila. |
Kadar usposobljeni strokovnjaki pomagajo pristojnemu organu pripraviti odločitev iz člena 5(2), isti strokovnjaki ne smejo pomagati nosilcu projekta pri pripravi okoljskega poročila. |
||||
Države članice določijo podrobne ureditve za sodelovanje in izbor akreditiranih in strokovno usposobljenih strokovnjakov (npr. zahtevane kvalifikacije, določitev strokovnjaka, ki bo opravil oceno, izdaja dovoljenj in izključitev). |
Države članice določijo podrobne ureditve za sodelovanje in izbor usposobljenih strokovnjakov (npr. zahtevane kvalifikacije in izkušnje , določitev strokovnjaka, ki bo opravil oceno, izdaja dovoljenj in izključitev). |
||||
|
Organ, ki pregleduje presojo vplivov na okolje, ne sme imeti interesa ali odnosa v zvezi z dokumentom, da se prepreči navzkrižje interesov. |
Sprememba 59
Predlog direktive
Člen 1 – točka 5 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 5 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 61
Predlog direktive
Člen 1 – točka 6 – točka -a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 107
Predlog direktive
Člen 1 – točka 6 – točka -a a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 63
Predlog direktive
Člen 1 – točka 6 – točka -a b (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
|
|
Sprememba 108
Predlog direktive
Člen 1 – točka 6 – točka -a c (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 5
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 65
Predlog direktive
Člen 1 – točka 6 – točka b
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 7
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
7. Časovni okviri za posvetovanje z zadevno javnostjo o okoljskem poročilu iz člena 5(1) ne smejo biti krajši od 30 ali daljši od 60 dni. V izjemnih primerih, kadar narava, zapletenost, lokacija ali obseg predlaganega projekta tako zahtevajo, lahko pristojni organ podaljša ta časovni okvir za nadaljnjih 30 dni; v tem primeru pristojni organ obvesti nosilca projekta o razlogih, ki upravičujejo podaljšanje. |
7. Časovni okviri za posvetovanje z zadevno javnostjo o okoljskem poročilu iz člena 5(1) ne smejo biti krajši od 30 ali daljši od 60 dni. V izjemnih primerih, kadar narava, zapletenost, lokacija ali obseg predlaganega projekta tako zahtevajo, lahko pristojni organ podaljša ta časovni okvir za največ 30 dni; v tem primeru pristojni organ obvesti nosilca projekta o razlogih, ki upravičujejo podaljšanje. |
Sprememba 66
Predlog direktive
Člen 1 – odstavek 1 – točka 6 – točka b a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 6 – odstavek 7 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 67
Predlog direktive
Člen 1 – odstavek 1 – točka 7 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 7 – odstavek 5 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Spremembe 109, 93 in 130
Predlog direktive
Člen 1 – točka 8
Direktiva 2011/92/EU
Člen 8
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
1. V postopku izdaje soglasja za izvedbo se upoštevajo rezultati posvetovanj in informacije, zbrane v skladu s členi 5, 6 in 7. V ta namen vsebuje odločitev o dodelitvi soglasja za izvedbo naslednje informacije: |
1. V postopku izdaje soglasja za izvedbo se ustrezno upoštevajo in podrobno ovrednotijo rezultati posvetovanj in informacije, zbrane v skladu s členi 5, 6 in 7. Ko je sprejeta odločitev o dodelitvi ali zavrnitvi soglasja za izvedbo , pristojni organ ali organi v skladu z ustreznimi postopki o tem obvestijo zadevno javnost ter dajo javnosti na voljo naslednje informacije: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Pristojni organ za projekte, ki bodo verjetno imeli pomembne škodljive čezmejne vplive, zagotovi informacije o neupoštevanju pripomb, ki so jih poslale prizadete države članice med posvetovanji, opravljenimi v skladu s členom 7. |
Pristojni organ za projekte, ki bodo verjetno imeli pomembne škodljive čezmejne vplive, zagotovi informacije o neupoštevanju pripomb, ki so jih poslale prizadete države članice med posvetovanji, opravljenimi v skladu s členom 7. |
||||
2. Če se na podlagi posvetovanj in informacij, zbranih v skladu s členi 5, 6 in 7, sklene, da bo imel projekt pomembne škodljive vplive na okolje, pristojni organ čim prej in v tesnem sodelovanju z organi iz člena 6(1) in nosilcem projekta preveri, ali je treba okoljsko poročilo iz člena 5(1) pregledati in spremeniti projekt, da se prepreči ali zmanjša te škodljive vplive, in ali so potrebni dodatni blažilni ali kompenzacijski ukrepi. |
2. Pristojni organ čim prej in po posvetovanju z organi iz člena 6(1) in nosilcem projekta preveri, ali je treba zavrniti soglasje za izvedbo oziroma ali je treba okoljsko poročilo iz člena 5(1) pregledati in spremeniti projekt, da se prepreči ali zmanjša te škodljive vplive, in ali so na podlagi ustrezne zakonodaje potrebni dodatni blažilni ali kompenzacijski ukrepi |
||||
Če se pristojni organ odloči, da izda soglasje za izvedbo, zagotovi, da soglasje za izvedbo vključuje ukrepe za spremljanje pomembnih škodljivih vplivov na okolje , da se oceni izvajanje in pričakovana učinkovitost blažilnih in kompenzacijskih ukrepov, ter ugotovijo vsi nepredvidljivi škodljivi vplivi. |
Če se pristojni organ odloči, da izda soglasje za izvedbo, na podlagi ustrezne zakonodaje zagotovi, da soglasje za izvedbo vključuje ukrepe za spremljanje pomembnih škodljivih vplivov na okolje. |
||||
Vrsta parametrov, ki jih je treba spremljati, in trajanje spremljanja, morajo biti sorazmerni z naravo, lokacijo in velikostjo predlaganega projekta ter pomenom njegovega vpliva na okolje. |
|
||||
Po potrebi se lahko uporabijo obstoječe ureditve spremljanja, ki izhajajo iz druge zakonodaje Unije. |
|
||||
3. Kadar se vse potrebne informacije, zbrane v skladu s členi 5, 6 in 7, predložijo pristojnemu organu, po potrebi vključno s posebnimi presojami, ki se zahtevajo v skladu z drugo zakonodajo Unije, in se posvetovanja iz členov 6 in 7 zaključijo, pristojni organ v treh mesecih zaključi svojo presojo vpliva projekta na okolje. |
3. Kadar se vse potrebne informacije, zbrane v skladu s členi 5, 6 in 7, predložijo pristojnemu organu, po potrebi vključno s posebnimi presojami, ki se zahtevajo v skladu z drugo zakonodajo Unije, in se posvetovanja iz členov 6 in 7 zaključijo, pristojni organ zaključi svojo presojo vpliva projekta na okolje v roku, ki ga določi država članica in ki ne presega 90 dni. |
||||
Glede na naravo, zahtevnost, lokacijo in obseg predlaganega projekta lahko pristojni organ ta rok podaljša za dodatne 3 mesece ; v tem primeru pristojni organ nosilca projekta obvesti o razlogih, ki utemeljujejo podaljšanje, in o datumu, ko se pričakuje njegova odločitev. |
Glede na naravo, zahtevnost, lokacijo in obseg predlaganega projekta lahko pristojni organ ta rok izjemoma podaljša za obdobje, ki ga določi država članica in ki ne presega 90 dni; v tem primeru pristojni organ nosilca projekta pisno obvesti o razlogih, ki utemeljujejo podaljšanje, in o datumu, ko se pričakuje njegova odločitev. |
||||
4. Pred sprejetjem odločitve o izdaji ali zavrnitvi soglasja za izvedbo pristojni organ preveri, ali so informacije v okoljskem poročilu iz člena 5(1) posodobljene, zlasti glede predvidenih ukrepov za preprečevanje, zmanjševanje in, kjer je mogoče, izravnavanje vseh pomembnih škodljivih vplivov.“ |
|
||||
|
4a. Če je pristojni organ izvedel vse elemente presoje vpliva na okolje v skladu z določbami te direktive, se lahko o podelitvi soglasja za izvedbo odloča tudi s sprejetjem posebnega akta nacionalne zakonodaje. |
||||
|
|
Sprememba 69
Predlog direktive
Člen 1 – točka 9 – točka a
Direktiva 2011/92/EU
Člen 9 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
1. Ko je sprejeta odločitev za izdajo ali zavrnitev soglasja za izvedbo, pristojni organ ali organi v skladu z ustreznimi postopki o tem obvestijo zadevno javnost in organe iz člena 6(1) ter dajo javnosti na voljo naslednje informacije : |
1. Ko je sprejeta odločitev za izdajo ali zavrnitev soglasja za izvedbo ali druga odločitev, ki se izda za namen izpolnjevanja zahtev te direktive , pristojni organ ali organi v skladu z nacionalnimi postopki o tem čim prej in najpozneje v desetih delovnih dneh obvestijo zadevno javnost in organe iz člena 6(1) . Pristojni organ ali organi dajo odločitev na voljo javnosti in organom iz člena 6(1) v skladu z Direktivo 2003/4/EC. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Sprememba 120
Predlog direktive
Člen 1 – točka 9 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 9 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Predlog spremembe |
||
|
|
Sprememba 72
Predlog direktive
Člen 1 – točka 9 b (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 10 – odstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 73
Predlog direktive
Člen 1 – točka 9 c (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 10 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 75
Predlog direktive
Člen 1 – točka 9 d (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Člen 11 – odstavek 4 – pododstavek 2
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||
|
|
Sprememba 76
Predlog direktive
Člen 1 – točka 11
Direktiva 2011/92/EU
Člen 12 b – odstavek 5 a (novo)
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
|
5a. Kadar se zaradi posebnih značilnosti posameznih sektorjev gospodarske dejavnosti to šteje za ustrezno za namen pravilne presoje vplivov na okolje, Komisija skupaj z državami članicami in zadevnim sektorjem pripravi posebne sektorske smernice in merila, ki jih je treba upoštevati za enostavnejšo presojo vplivov na okolje in njeno lažjo standardizacijo. |
Sprememba 77
Predlog direktive
Člen 2 – odstavek 1 – pododstavek 1
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do [DATUM] . Komisiji takoj sporočijo besedila navedenih predpisov in dokument, ki pojasnjuje povezavo med njimi in to direktivo. |
1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, najpozneje do … (**). Komisiji takoj sporočijo besedila navedenih predpisov in dokument, ki pojasnjuje povezavo med njimi in to direktivo. |
Sprememba 110
Predlog direktive
Člen 3
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
Za projekte, za katere je bila zahteva za soglasje za izvedbo uvedena pred datumom iz prvega pododstavka člena 2(1) in za katere presoja vplivov na okolje ni bila dokončana pred tem datumom, veljajo obveznosti iz členov 3 do 11 Direktive 2011/92/EU, kakor je bila spremenjena s to direktivo. |
Za projekte, za katere je bila zahteva za soglasje za izvedbo uvedena pred datumom iz prvega pododstavka člena 2(1) in za katere presoja vplivov na okolje ni bila dokončana pred tem datumom, veljajo obveznosti iz členov 3 do 11 Direktive 2011/92/EU, kakor je bila spremenjena s to direktivo , v kolikor nosilec projekta zaprosi, da se presoja vplivov njegovih dejavnosti na okolje nadaljuje v skladu s spremenjenimi določbami. |
Spremembe 79, 112 in 126
Predlog direktive
Priloga – točka - 1 (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Priloga I
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Sprememba 80
Predlog direktive
Priloga – točka - 1 a (novo)
Direktiva 2011/92/EU
Priloga II
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Sprememba 81
Predlog direktive
Priloga – točka 1
Direktiva 2011/92/EU
Priloga II.A
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
PRILOGA II.A – INFORMACIJE IZ ČLENA 4(3) |
PRILOGA II.A – INFORMACIJE IZ ČLENA 4(3) (POVZETEK INFORMACIJ O PROJEKTIH IZ PRILOGE II, KI GA PRISKRBI NOSILEC PROJEKTA) |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Sprememba 124
Predlog direktive
Priloga – točka 2
Direktiva 2011/92/EU
Priloga III – točka 2 – točka c – točka ii
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||
|
|
Spremembi 83 in 129/REV
Predlog direktive
Priloga – točka 2
Direktiva 2011/92/EU
Priloga IV
Besedilo, ki ga predlaga Komisija |
Sprememba |
||||||||
PRILOGA IV – INFORMACIJE IZ ČLENA 5(1) |
PRILOGA IV – INFORMACIJE IZ ČLENA 5(1) (INFORMACIJE, KI JIH MORA NOSILEC PROJEKTA NAVESTI V OKOLJSKEM POROČILU) |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
(1) Zadeva je bila v skladu z drugim pododstavkom člena 57(2) Poslovnika vrnjena pristojnemu odboru v ponovno obravnavo (A7-0277/2013).
(2) UL L 316, 14.11.2012, str. 12.
(3) UL L 206, 22.7.1992, str. 7.
(4) Sklep Sveta 2005/370/ES z dne 17. februarja 2005 (UL L 124, 17.5.2005, str. 1).
(*) Številka, datum in naslov Uredbe o vzpostavitvi instrumenta za povezovanje Evrope (2011/0302(COD)).
(**) Datum: 24 mesecev od začetka veljavnosti te direktive.
Četrtek, 10. oktober 2013
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/212 |
P7_TA(2013)0415
Sodelovanje Jordanije v programih Unije ***
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o osnutku sklepa Sveta o sklenitvi protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Hašemitsko kraljevino Jordanijo na drugi o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Hašemitsko kraljevino Jordanijo o splošnih načelih za sodelovanje Hašemitske kraljevine Jordanije v programih Unije (12138/2012 – C7-0008/2013 – 2012/0108(NLE))
(Odobritev)
(2016/C 181/31)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju osnutka sklepa Sveta (12138/2012), |
— |
ob upoštevanju osnutka protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Hašemitsko kraljevino Jordanijo na drugi o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Hašemitsko kraljevino Jordanijo o splošnih načelih za sodelovanje Hašemitske kraljevine Jordanije v programih Unije (12135/2012), |
— |
ob upoštevanju prošnje za odobritev, ki jo je predložil Svet v skladu s členom 217, s točko (a) drugega pododstavka člena 218(6) in s prvim pododstavkom člena 218(8) Pogodbe o delovanju Evropske unije (C7-0008/2013); |
— |
ob upoštevanju člena 81 in člena 90(7) Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju priporočila Odbora za zunanje zadeve (A7-0305/2013), |
1. |
odobri sklenitev protokola; |
2. |
poudarja, da je pomembno še naprej spodbujati tesno sodelovanje in dialog s Hašemitsko kraljevino Jordanijo v okviru evropske sosedske politike ter poglobiti politični in ekonomski dialog med Unijo in to državo; |
3. |
opominja, da je po ocenah jordanske vlade več kot 500 000 beguncev iz Sirije poiskalo zavetje v Jordaniji in da ima sirska kriza hude posledice za jordansko gospodarstvo in proračun zaradi finančnih sredstev, potrebnih za humanitarno pomoč beguncem; kljub vsemu obžaluje, da je Jordanija z avgustom 2012 zaprla meje za palestinske begunce iz Sirije; |
4. |
zato poudarja, kako pomembno je zagotoviti primerno finančno, tehnično in humanitarno pomoč Jordaniji; |
5. |
pozdravlja zavezanost, ki jo je pokazalo njegovo veličanstvo jordanski kralj Abdulah II. pri spodbujanju obsežnih reform v prid Jordanije in njenega prebivalstva; poudarja, kako pomembno je doseči trajnostne rezultate s temi reformami, zlasti kar zadeva socialno pravičnost; |
6. |
poleg tega pozdravlja in podpira proaktivno in konstruktivno vlogo Jordanije kot posrednice v prizadevanjih za trajno rešitev sporov na Bližnjem vzhodu; |
7. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter vladam in parlamentom držav članic in Hašemitske kraljevine Jordanije. |
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/213 |
P7_TA(2013)0416
Evropski sistem nadzorovanja meja (EUROSUR) ***I
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o uvedbi evropskega sistema nadzorovanja meja (EUROSUR) (COM(2011)0873 – C7-0506/2011 – 2011/0427(COD))
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/32)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2011)0873), |
— |
ob upoštevanju člena 294(2) in člena 77(2)(d) Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu (C7-0506/2011), |
— |
ob upoštevanju člena 294(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju obrazloženega mnenja švedskega parlamenta v skladu s Protokolom št. 2 o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti, v katerem izjavlja, da osnutek zakonodajnega akta ni v skladu z načelom subsidiarnosti, |
— |
ob upoštevanju zaveze predstavnika Sveta v pismu z dne 14. junija 2013, da bo odobril stališče Evropskega parlamenta v skladu s členom 294(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju člena 55 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve in mnenja Odbora za proračun (A7-0232/2013), |
1. |
sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju; |
2. |
odobri svojo izjavo, priloženo tej resoluciji; |
3. |
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom; |
4. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom. |
P7_TC1-COD(2011)0427
Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 10. oktobra 2013 z namenom sprejetja Uredbe (EU) št. …/2013 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi Evropskega sistema varovanja meja (Eurosur)
(Ker je bil dosežen sporazum med Parlamentom in Svetom, je stališče Parlamenta enako končnemu zakonodajnemu aktu, Uredbi (EU) št. 1052/2013.)
PRILOGA K ZAKONODAJNI RESOLUCIJI
Izjava Evropskega parlamenta
Evropski parlament poudarja, da bi si morale institucije EU prizadevati za uporabo ustreznega in nevtralnega izrazja v zakonodajnih besedilih, ko obravnavajo vprašanje državljanov tretjih držav, ki jim organi držav članic niso dovolili navzočnosti na ozemlju držav članic ali pa njihova navzočnost ni več dovoljena. Institucije EU v teh primerih naj ne bi uporabljale besede „nezakonit“, če je mogoče poiskati drugo besedo, in naj bi vedno, ko gre za osebe, uporabile izraz „migrant z neurejenim statusom“.
19.5.2016 |
SL |
Uradni list Evropske unije |
C 181/214 |
P7_TA(2013)0417
Prenosne baterije in akumulatorji, ki vsebujejo kadmij ***I
Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. oktobra 2013 o predlogu direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2006/66/ES o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih glede dajanja na trg za prenosne baterije in akumulatorje, ki vsebujejo kadmij, namenjene za brezžično električno orodje (COM(2012)0136 – C7-0087/2012 – 2012/0066(COD))
(Redni zakonodajni postopek: prva obravnava)
(2016/C 181/33)
Evropski parlament,
— |
ob upoštevanju predloga Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu (COM(2012)0136), |
— |
ob upoštevanju člena 294(2) ter členov 192(1) in 114(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, na podlagi katerih je Komisija podala predlog Parlamentu (C7-0087/2012), |
— |
ob upoštevanju mnenja Odbora za pravne zadeve o uporabi delegiranih aktov in o predlagani pravni podlagi, |
— |
ob upoštevanju člena 294(3) in člena 192(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora z dne 24. maja 2012 (1), |
— |
po posvetovanju z Odborom regij, |
— |
ob upoštevanju zaveze predstavnika Sveta v pismu z dne 14. junija 2013, da bo odobril stališče Parlamenta v skladu s členom 294(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije, |
— |
ob upoštevanju členov 55 in 37 Poslovnika, |
— |
ob upoštevanju poročila Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A7-0131/2013), |
1. |
sprejme stališče v prvi obravnavi, kakor je določeno v nadaljevanju; |
2. |
poziva Komisijo, naj zadevo ponovno predloži Parlamentu, če namerava svoj predlog bistveno spremeniti ali nadomestiti z drugim besedilom; |
3. |
naroči svojemu predsedniku, naj stališče Parlamenta posreduje Svetu in Komisiji ter nacionalnim parlamentom. |
(1) UL C 229, 31.7.2012, str. 140.
P7_TC1-COD(2012)0066
Stališče Evropskega parlamenta, sprejeto v prvi obravnavi dne 10. oktobra 2013 z namenom sprejetja Direktive 2013/…/EU Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive 2006/66/ES Evropskega parlamenta in Sveta o baterijah in akumulatorjih ter odpadnih baterijah in akumulatorjih glede dajanja na trg prenosnih baterij in akumulatorjev, ki vsebujejo kadmij, namenjenih za brezžično električno orodje, in gumbastih celic z nizko vsebnostjo živega srebra ter o razveljavitvi Odločbe Komisije 2009/603/ES
(Ker je bil dosežen sporazum med Parlamentom in Svetom, je stališče Parlamenta enako končnemu zakonodajnemu aktu, Direktivi št. 2013/56/EU.)