Zadeva C‑511/14
Pebros Servizi Srl
proti
Aston Martin Lagonda Ltd.
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunale di Bologna)
„Predhodno odločanje — Območje svobode, varnosti in pravice — Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah — Uredba (ES) št. 805/2004 — Evropski nalog za izvršbo nespornih zahtevkov — Člen 3(1)(b) — Pogoji za potrditev — Zamudna sodba — Pojem ‚nesporni zahtevek‘ — Postopkovno ravnanje stranke, ki lahko zatrjuje ‚neugovarjanje zahtevku‘“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 16. junija 2016
Vprašanja za predhodno odločanje – Predložitev Sodišču – Nujnost spora, ki poteka pred predložitvenim sodiščem, ki mora odločiti v okviru postopka, ki bo privedel do izdaje sodne odločbe – Pojem – Postopek za potrditev sodne odločbe kot evropskega izvršilnega naloga – Vključitev
(člen 267, drugi odstavek, PDEU; Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 805/2004)
Vprašanja za predhodno odločanje – Pristojnost Sodišča – Meje – Očitno neupoštevna vprašanja in hipotetična vprašanja, postavljena v okoliščinah, ki onemogočajo koristen odgovor – Vprašanja, ki niso povezana s predmetom spora v postopku v glavni stvari – Neobstoj – Dopustnost
(člen 267 PDEU)
Pravo Evropske unije – Razlaga – Določba, v kateri za določitev njenega pomena ni nobenega izrecnega sklicevanja na pravo držav članic – Avtonomna in enotna razlaga
Pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah – Uvedba evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov – Uredba št. 805/2004 – Nesporni zahtevek – Avtonomni pojem
(Uredba Evropskega parlamenta in Sveta št. 805/2004, uvodni izjavi 5 in 6 ter člen 3(1), drugi pododstavek, (b))
Nacionalna sodišča lahko sprožijo postopek pred Sodiščem le, če pred njimi poteka spor in če odločajo o postopku, ki bo privedel do izdaje sodne odločbe. Postopek za potrditev sodbe kot evropskega naloga za izvršbo je tak primer. S tega vidika ta postopek zahteva sodni preizkus pogojev, ki jih določa Uredba št. 805/2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov, da se presodi o spoštovanju minimalnih standardov za zagotavljanje spoštovanja pravice dolžnika do obrambe. Tako ta uredba organ, ki odloča o potrditvi neke sodne odločbe kot evropskega izvršilnega naloga, zavezuje, da preizkusi elemente, ki so našteti v njeni Prilogi I. V zvezi z preizkusom pravilnosti sodnega postopka, v katerem je bila izdana odločba, ki je predmet potrditve, ki ga to sodišče izvede v fazi te potrditve, ta preizkus nima drugačne narave od različnih sodnih preizkusov, ki jih mora to sodišče opraviti preden izda sodne odločbe v drugih postopkih. Ta uredba v členu 6 navedenemu sodišču nalaga tudi, naj poleg preizkusa pravilnosti prejšnjega sodnega postopka in spoštovanja pravil o pristojnosti opravi tudi preizkus izvršljivosti izdane odločbe in narave zahtevka.
Poleg tega pri postopku potrditve sodbe kot evropskega izvršilnega naloga s funkcionalnega vidika očitno ne gre za postopek, ki je ločen od prejšnjega sodnega postopka, ampak kot za zadnjo fazo tega postopka, ki je nujna, da se zagotovi njegova polna učinkovitost s tem, da se upniku omogoči izterjava njegove terjatve. Zato je potrditev sodbe kot evropskega izvršilnega naloga sodni akt, pri sprejemanju katerega lahko nacionalno sodišče Sodišču predloži vprašanje za predhodno odločanje.
(Glej točke od 24 do 26, 29 in 30.)
Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 32.)
Glej besedilo odločbe.
(Glej točko 36.)
Pogoje, v skladu s katerimi se v primeru zamudne sodbe za zahtevek šteje, da se mu „ni ugovarjalo“ v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, (b), Uredbe št. 805/2004 o uvedbi evropskega naloga za izvršbo nespornih zahtevkov, je treba določiti samostojno na podlagi te uredbe.
V Uredbi št. 805/2004 pojem „nesporni zahtevek“ namreč ni opredeljen s sklicevanjem na pravo držav članic. Nasprotno, iz razlage člena 3 te uredbe v povezavi z njeno uvodno izjavo 5, izhaja, da je ta pojem samostojni pojem prava Unije. Sklicevanje na pravo držav členic iz člena 3(1), drugi pododstavek, (b) in (c), te uredbe se ne nanaša na bistvene elemente navedenega pojma, ampak na posebne elemente njegove uporabe.
Poleg tega je lahko v skladu z uvodno izjavo 6 te uredbe odsotnost ugovora dolžnika, kot je določena v njenem členu 3(1)(b), v obliki izostanka od navzočnosti na sodni obravnavi ali kot neizpolnitev poziva sodišča dolžniku, naj pisno obvesti o svoji nameri zagovarjati primer. Zato se lahko zahtevek šteje za nesporen v smislu člena 3(1), drugi pododstavek, (b), Uredbe št. 805/2004, če dolžnik ni storil ničesar, da bi mu ugovarjal, če se ni odzval pozivu sodišča, naj pisno obvesti o svoji nameri zagovarjati primer ali če se ni udeležil obravnave. Zato okoliščina, da v skladu s pravom države članice obsodba z zamudno sodbo ni enaka obsodbi zaradi neugovarjanja zahtevku, ni upoštevna. Izrecno sklicevanje na postopkovna pravila držav članic v zadnjenavedenem členu se ne nanaša na pravne posledice nenavzočnosti dolžnika v postopku, saj so te predmet samostojne opredelitve na podlagi te uredbe, ampak se nanaša izključno na postopkovna pravila, v skladu s katerimi lahko dolžnik učinkovito ugovarja zahtevku.
(Glej točke 37, od 40 do 42, 45 in izrek.)