Povzetek
Postopek – Razdelitev pristojnosti med različnimi sodišči Skupnosti – Ničnostna tožba, ki jo član institucije Skupnosti vloži zoper odločbo te institucije
(členi 225(1), prvi pododstavek, ES, 230 ES, 236 ES in 247(8) ES; Statut Sodišča, Priloga I, člen 1; Kadrovski predpisi za uradnike, člen 91(1); Uredba Sveta št. 2290/77)
Ker je Računsko sodišče institucija Skupnosti, ne pa „organ“ ali „urad“ v smislu člena 1 Priloge k Statutu Sodišča, je Sodišče za uslužbence pristojno za odločanje o tožbi, ki jo član Računskega sodišča vloži zoper to institucijo, le, če je za to tožbo mogoče šteti, da je bila vložena na podlagi člena 236 ES.
V primeru predloga za razglasitev ničnosti odločbe Računskega sodišča, s katero je bila zavrnjena dodelitev družinske pokojnine vdovi nekdanjega člana te institucije, je treba ugotoviti, ali je takega člana mogoče šteti za „uslužbenca“ v smislu člena 236 ES, torej za „osebo, za katero veljajo [K]adrovski predpisi“. Prvič, določbe Pogodbe ES vsebujejo zelo jasno razlikovanje med položajem članov institucij Skupnosti ter položajem uradnikov in uslužbencev Evropskih skupnosti. Drugič, člen 247(8) ES ne določa, da za pogoje za zaposlitev članov Računskega sodišča veljajo Kadrovski predpisi ali pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev, temveč določa, da zanje velja posebna uredba, in sicer Uredba št. 2290/77 o določanju prejemkov članov Računskega sodišča. Nazadnje, Kadrovski predpisi in pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev se ne uporabljajo neposredno za člane Računskega sodišča, ker ti predpisi na položaj teh članov vplivajo le posredno, kolikor se nanje sklicuje Uredba št. 2290/77. Članov Računskega sodišča zato ni mogoče šteti za „oseb[e], za kater[e] veljajo [K]adrovski predpisi,“ v smislu člena 91(1) Kadrovskih predpisov in torej za „uslužbence“ v smislu člena 236 ES. Zato se člen 1 Priloge k Statutu Sodišča ne uporablja za tožbo, ki jo član Računskega sodišča vloži na podlagi člena 236 ES. Taka tožba torej ni v pristojnosti Sodišča za uslužbence.
Ničnostna tožba, ki jo član Računskega sodišča ali njegov preživeli zakonec vloži zoper odločbo te institucije, ki se nanaša predvsem na pogoje njegove zaposlitve, določene na podlagi člena 247(8) ES, spada na področje uporabe člena 230 ES.
Odločba Računskega sodišča se lahko izpodbija na podlagi člena 230 ES, čeprav Računsko sodišče ni izrecno omenjeno v prvem odstavku tega člena, v katerem so opredeljene institucije, katerih akti so lahko predmet nadzora zakonitosti, ki ga izvaja Sodišče.
V skladu s členom 225(1), prvi pododstavek, ES je Sodišče prve stopnje pristojno za obravnavanje in odločanje na prvi stopnji o tožbah ali postopkih iz člena 230 ES, razen o tistih, ki so v Statutu Sodišča pridržani za Sodišče.
(Glej točke 21, 25, 26, 29, od 31 do 34, 42, 46 in 47.)
Napotitev na:
Sodišče: 11. maj 1989, Maurissen in Union syndicale proti Računskemu sodišču, združeni zadevi 193/87 in 194/87, Recueil, str. 1045, točka 42, in sklepni predlogi generalnega pravobranilca Darmona k tej sodbi, točke od 50 do 57; 17. maj 1994, H. proti Računskemu sodišču, C-416/92, Recueil, str. I-1741;
Sodišče prve stopnje: 30. september 1998, Ryan proti Računskemu sodišču, T‑121/97, Recueil, str. II-3885.