Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak /* COM/2013/0919 final - 2013/0442 (COD) */
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Splošno ozadje –
razlogi za predlog in njegovi cilji Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o
splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 „Dobro živeti ob
upoštevanju omejitev našega planeta“[1]
je pomembno gonilo v postopku pregleda politike EU za kakovost zraka, zlasti na
področjih, kjer je bila ugotovljena potreba po ukrepih za odpravljanje
onesnaževanja zraka pri viru. Sporočilo Komisije Svetu in Evropskemu
parlamentu „Program Čist zrak za Evropo“[2]
poziva k ukrepanju za nadzor nad emisijami onesnaževal zraka iz kurilnih naprav
z nazivno vhodno toplotno močjo med 1 in 50 MW (v nadaljevanju: srednje
velike kurilne naprave), s čimer zaključuje regulativni okvir za
kurilni sektor, in sicer tudi z vidika naraščajočih sinergij med
politikami v zvezi z onesnaženostjo zraka in podnebnimi spremembami. Srednje velike kurilne naprave se uporabljajo
na številnih področjih (vključno s proizvodnjo električne
energije, ogrevanjem in hlajenjem gospodinjstev ter proizvodnjo toplote/pare za
industrijske procese itd.) in so pomemben vir emisij žveplovega dioksida,
dušikovih oksidov in delcev. V EU je približno 142 986 srednje velikih kurilnih
naprav. Izgorevanje goriva v novih majhnih kurilnih
napravah in aparatih se lahko zajame z določbami za izvajanje Direktive
2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o
vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo
izdelkov, povezanih z energijo[3].
Zgorevanje goriv v velikih kurilnih napravah se nadzoruje z Direktivo
2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o
industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in nadzorovanje
onesnaževanja)[4]
od 7. januarja 2013, Direktivo 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih
kurilnih naprav[5],
ki do 31. decembra 2015 velja za obstoječe velike kurilne naprave. Emisije onesnaževal zraka iz srednje velikih
kurilnih naprav se na splošno ne urejajo na ravni EU, zato je obstoječo
zakonodajo glede kurilnih naprav primerno dopolniti z določbami za to
kategorijo. Usklajenost z drugimi
politikami in cilji Unije Predlog je del novega okvira za ukrepanje na
področju kakovosti zraka v EU, kot je določen v Tematski strategiji o
onesnaževanju zraka EU, in je skladen s cilji strategije Evropa 2020 za
pametno, trajnostno in vključujočo rast, ki jo tudi krepi[6]. Poskrbljeno je za zaščito interesov MSP po načelu
„najprej pomisli na male“.[7] 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z
ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Posvetovanje z
zainteresiranimi stranmi Z deležniki in
javnostjo so potekala posvetovanja na več uradnih in neuradnih dogodkih,
vključno z dvema spletnima anketama, raziskavo Eurobarometer in
neprekinjenim dialogom na večstranskih in dvostranskih srečanjih.
Potekala so tudi posvetovanja z državami članicami, in sicer na
srečanjih strokovne skupine za kakovost zraka. Pomemben obseg deležnikov
je izpostavil pomembnost nadzora EU nad viri, da se porazdeli breme zmanjšanja
onesnaževanja, in izrazil pozitivno mnenje o nadzoru nad emisijami iz srednje
velikih kurilnih naprav, vendar je tudi opozoril na potrebo po omejitvi
upravnega bremena, ki bi v primeru „polnega“ režima izdaje dovoljenj lahko
postalo nesorazmerno za upravljavce in pristojne organe. Pripombe deležnikov so
bile upoštevane pri zasnovi različnih možnosti nadzora nad emisijami iz
srednje velikih kurilnih naprav. Prvo sondažno javno posvetovanje je bilo
opravljeno konec leta 2011 zaradi razširitve informacijske baze za začetni
razvoj možnosti politik. Posvetovanje na internetu je potekalo 12 tednov, in
sicer od 10. decembra 2012 na spletni strani Evropske komisije „Vaš glas v
Evropi“. Med posvetovanjem sta bila uporabljena dva vprašalnika, en kratek za
splošno javnost ter en dolg in bolj sistematičen za strokovnjake in
deležnike, ki je vseboval vprašanja o nadzoru nad viri. Iz splošne javnosti je
odgovore poslalo skupno 1 934 posameznikov, medtem ko je bilo od strokovnjakov
in deležnikov prejetih 371 odgovorov. Izmed slednjih se jih je približno 40 %
strinjalo glede potrebe po reguliranju kurilnih naprav pod pragom 50 MW,
določenim v direktivi o industrijskih emisijah, na ravni EU (20 %
predstavnikov gospodarstva, 43 % individualnih strokovnjakov, 48 % vladnih predstavnikov
in 55 % predstavnikov nevladnih organizacij). Gospodarski in vladni
predstavniki so se odločili za lažji režim izdaje dovoljenj ali
registracijski režim, medtem ko je približno polovica individualnih
strokovnjakov in nevladnih organizacij izbrala „polni“ režim izdaje dovoljenj z
mejnimi vrednostmi emisij za celotno EU. Vse osnovne informacije so na voljo na spletni
strani[8],
ki je namenjena tej pobudi. Rezultati ocene učinka Kot je navedeno v oceni učinka pregleda
Tematske strategije o onesnaževanju zraka, je splošna zgradba politike za
kakovost zraka logična in skladna, vendar je v praktični izvedbi
treba zagotoviti večjo skladnost med nadzorom nad viri, zgornjimi mejami
emisij in standardi kakovosti zunanjega zraka, zlasti da se zagotovi, da
spoštovanje standardov kakovosti zunanjega zraka na lokalni ravni ni ogroženo
zaradi (a) neuspešnega omejevanja onesnaževanja iz pomembnih točkovnih
virov ali izdelkov (npr. emisije v realnih okoliščinah) ali (b) visokih
koncentracij v okolju, ki izvirajo iz splošne obremenitve z emisijami. Zaradi napredka pri doseganju dolgoročnih
ciljev EU (po letu 2020) v zvezi z nadaljnjim zmanjševanjem učinkov
onesnaževanja zraka na zdravje in okolje, so bile ocenjene številne možnosti
politike z namenom določitve stroškovno učinkovitega paketa ukrepov.
To je vključevalo preučitev izbranih dodatnih ukrepov EU za nadzor
nad viri, pri čemer je eden izmed njih obravnaval emisije iz srednje
velikih kurilnih naprav. Rezultat ocene kaže, da bi instrument za nadzor nad
emisijami iz srednje velikih kurilnih naprav za celotno EU na vse države
članice razširil tehnične ukrepe, ki so bili v večsektorski
analizi opredeljeni kot stroškovno učinkoviti, na podlagi česar je
bilo sklenjeno, da bo predlagan zakonodajni instrument za nadzor nad emisijami
iz takšnih naprav na ravni EU. Izmed petih preučenih in podrobno
analiziranih možnosti politike za nadzor nad emisijami iz srednje velikih
kurilnih naprav bi bile glede na najprimernejšo možnost mejne vrednosti emisij
določene v skladu s tistimi, ki so določene v Direktivi 2010/75/EU za
naprave moči od 50 do 100 MW in v številnih državah članicah,
dopolnjene pa bi bile s številnimi mejnimi vrednostmi emisij za nove naprave v
spremenjenem Göteborškem protokolu[9].
Za omejitev stroškov, povezanih z zmanjšanjem emisij dušikovih oksidov, bi
mejne vrednosti emisij morale temeljiti na uporabi primarnih ukrepov za
zmanjšanje emisij. Toda kjer kakovost zraka ne ustreza standardom EU, bi morale
države članice uveljaviti strožje omejitve. Da se preprečijo znatni učinki na
MSP, kjer obratuje večina srednje velikih kurilnih naprav, so bili
sprejeti številni blažilni ukrepi: upravljavci ne bodo potrebovali dovoljenja,
vendar bodo morali pristojne organe obvestiti o obratovanju naprave, kar bo
zagotovilo registracijo; priporočeno je bilo tudi postopno izvajanje, kar
bi obstoječim napravam omogočilo daljše prehodno obdobje za doseganje
skladnosti z omejitvami, pri čemer bi za najmanjšo kategorijo naprav
veljala daljša obdobja; predvidene so tudi omejene ali poenostavljene
obveznosti spremljanja in poročanja. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Povzetek predlaganih
ukrepov Cilj predloga je zapolnitev obstoječe
zakonodajne vrzeli z oblikovanjem določb za srednje velike kurilne
naprave. Uvaja minimalne zahteve, s čimer se
upravno breme zadrži na najnižji možni ravni, in posebej upošteva položaj MSP. Specifične informacije v zvezi s
členi in prilogami predloga so navedene v nadaljevanju. Člen 1 jasno
navaja, da je cilj direktive zmanjšanje emisij žveplovega dioksida, dušikovih
oksidov in delcev iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak, s čimer se
zmanjšajo morebitna tveganja takšnih emisij za zdravje ljudi in okolje. Člen 2
opredeljuje področje uporabe direktive na način, da se prepreči
prekrivanje z Direktivo 2009/125/ES ali poglavjem III ali IV Direktive
2010/75/EU, izvzema pa tudi določene kurilne naprave na podlagi njihovih
tehničnih lastnosti ali njihove uporabe v določenih dejavnostih. Člen 3
vsebuje opredelitve pojmov, ki se uporabljajo za namen te direktive. Člen 4
določa obveznosti pristojnih organov glede registracije srednje velikih
kurilnih naprav na podlagi obvestila upravljavca. Elementi takšnega obvestila
so v Prilogi I. Določbe o mejnih vrednostih emisij so v členu
5, pripadajoče vrednosti, ki se uporabijo za obstoječe in nove
naprave, pa v Prilogi II. Predlaga se, da se mejne vrednosti emisij za
obstoječe kurilne naprave začnejo uporabljati po določenem
obdobju po začetku uporabe te direktive, da se jim zagotovi dovolj
časa za tehnično prilagoditev zahtevam iz te direktive. Člen
5(4) zahteva od držav članic, da za posamezne naprave na območjih,
kjer mejne vrednosti kakovosti zraka niso dosežene, uporabijo strožje mejne
vrednosti emisij. Za ta namen Priloga III določa ciljne vrednosti, ki
odražajo učinkovitost najsodobnejših razpoložljivih tehnologij. Zahteve za spremljanje se določene v členu
6 in Prilogi IV. Predlaga se, da se ta priloga z delegiranimi akti
prilagodi tehničnemu in znanstvenemu napredku (člena 14 in 15). Člena 7 in 8
predloga vsebujeta določbe za zagotovitev uspešnega izvajanja in
izvrševanja te direktive. Vstavljena je določba, da morajo upravljavci
neskladnost takoj sporočiti pristojnemu organu. Države članice morajo
zagotoviti tudi, da v primeru neskladnosti s to direktivo upravljavec in
pristojni organ sprejmeta potrebne ukrepe. Predlog uvaja še zahteve za države
članice, da zagotovijo sistem okoljskih inšpekcijskih pregledov srednje
velikih kurilnih naprav, zajetih v to direktivo, ali izvajajo druge ukrepe za
preverjanje skladnosti z njo. Člen 9 predpisuje
obveznosti upravljavca in pristojnega organa v primeru sprememb, opravljenih na
srednje veliki kurilni napravi. Člen 10
obravnava pravico do dostopa do informacij in se v ta namen sklicuje na
Direktivo 2003/4/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o
dostopu javnosti do informacij o okolju in o razveljavitvi Direktive Sveta
90/313/EGS [10]. Člen 11
zahteva od držav članic, da določijo pristojne organe, odgovorne za
izpolnjevanje obveznosti iz te direktive. Člen 12
vzpostavlja mehanizem poročanja. Medtem ko prvo poročilo držav
članic Komisiji, ki mora biti pripravljeno do 30. junija 2019, vsebuje
povzetek podatkov, ključnih za izvajanje te direktive, nadaljnja poročila
vsebujejo kvalitativne in kvantitativne informacije o izvajanju te direktive,
ukrepe, sprejete za preverjanje skladnosti obratovanja srednje velikih kurilnih
naprav s to direktivo, in ukrepe, sprejete za njeno izvrševanje. Člen 13
tudi določa obveznosti Komisije glede poročanja. Člen 14
določa postopek prenosa z vidika prilagajanja Priloge IV znanstvenemu in
tehničnemu napredku z delegiranimi akti v skladu s členom 13. Členi 15, 16 in 17 navajajo določbe o kaznih za kršitve nacionalnih določb,
sprejetih v skladu s predlogom, o prenosu predloga v zakonodajo držav
članic najpozneje do xx/xx/xx in njegovem začetku veljavnosti. Priloga I vsebuje
seznam informacij, ki jih mora upravljavec sporočiti pristojnemu organu. Priloga II
določa mejne vrednosti emisij, ki se uporabljajo za obstoječe in nove
kurilne naprave v skladu s členom 5(2) oziroma 5(3). Priloga III
vsebuje ciljne vrednosti za uporabo strožjih mejnih vrednosti emisij v skladu s
členom 5(4). Priloga IV
podrobno predstavlja zahteve za spremljanje emisij. Obrazložitveni
dokumenti Komisija meni, da so
obrazložitveni dokumenti potrebni za izboljšanje kakovosti informacij v zvezi s
prenosom direktive v nacionalno zakonodajo iz naslednjih razlogov. Popoln in pravilen
prenos direktive je bistven za dosego ciljev (tj. varovanje človeškega
zdravja in okolja). Glede na to, da nekatere države članice že urejajo
emisije onesnaževal zraka iz srednje velikih kurilnih naprav, prenos te
direktive verjetno ne bo opravljen z enim zakonodajnim aktom, temveč bo
sestavljen iz različnih sprememb ali novih predlogov na ustreznih
področjih. Poleg tega je izvajanje
direktive pogosto zelo decentralizirano, saj so za njeno izvajanje odgovorni
regionalni in lokalni organi, ki so v nekaterih državah članicah celo
odgovorni za njen prenos v zakonodajo. Zgoraj navedeni
dejavniki bodo verjetno povečali tveganja za nepravilen prenos in
nepravilno izvajanje direktive ter Komisiji otežili nalogo pri spremljanju
uporabe prava EU. Jasne informacije v zvezi s prenosom direktive so bistvenega
pomena za zagotavljanje skladnosti nacionalne zakonodaje z njenimi določbami. Zahteva po predložitvi obrazložitvenih dokumentov bi lahko ustvarila
dodatno upravno breme za tiste države članice, ki take podlage nikdar ne
uporabljajo. Vendar so obrazložitveni dokumenti potrebni, da se omogoči
učinkovito preverjanje popolnega in pravilnega prenosa, ki je iz zgoraj
navedenih razlogov ključnega pomena, poleg tega pa ne obstaja nikakršen
manj obremenilen ukrep za učinkovito preverjanje. Obrazložitveni dokumenti
lahko tudi znatno prispevajo k zmanjšanju upravnega bremena Komisije pri
spremljanju skladnosti; brez njih bi bili za spremljanje metod prenosa v vseh
državah članicah potrebni znatni viri in številni stiki z nacionalnimi
organi. Zato je breme, ki ga bo morda prinesla predložitev obrazložitvenih
dokumentov, sorazmerno z zadanim ciljem, namreč zagotoviti učinkovit
prenos in v celoti izpolniti cilje direktive. V luči zgoraj navedenih dejstev je ustrezno od držav članic
zahtevati, naj k svojim uradnim obvestilom o ukrepih za prenos priložijo še
enega ali več dokumentov, v katerem bodo razloženi odnosi med
določbami direktive in ustreznim delom nacionalnih instrumentov za prenos. Pravna podlaga Glede na to, da je
najpomembnejši cilj Direktive varovanje okolja, kot je skladno s
členom 191 PDEU, predlog temelji na členu 192(1) PDEU.320 Načeli subsidiarnosti in sorazmernosti
ter izbira instrumenta Načelo subsidiarnosti se uporablja,
če predlog ne spada v izključno pristojnost Evropske unije. Države članice ciljev predloga ne morejo
zadovoljivo izpolniti in z ukrepanjem na ravni Unije bosta cilja bolje dosežena
iz naslednjih razlogov.3 Medtem ko emisije v zrak pogosto
povzročajo čezmejno onesnaževanje, emisije onesnaževal zraka iz
srednje velikih kurilnih naprav trenutno na splošno niso regulirane na ravni
EU. Srž tega predloga je v določitvi mejnih vrednosti emisij zaradi
nadzora nad emisijami žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev iz
srednje velikih kurilnih naprav v zrak, ki bodo veljale kot minimalni standardi
varstva okolja in vseh državljanov EU. Zato morajo vse države članice sprejeti
ukrepe za doseganje skladnosti z minimalnimi zahtevami; raznolike nacionalne
ureditve lahko ovirajo čezmejne gospodarske dejavnosti. Ukrepanje na ravni
EU je potrebno in v primerjavi s posameznimi nacionalnimi ukrepi ustvarja dodano
vrednost. Predlog je zato skladen z
načelom subsidiarnosti. Izbrani pravni instrument je direktiva, saj
predlog določa cilje in obveznosti, pri čemer pa državam
članicam dovoljuje dovolj prožnosti glede izbire ukrepov za zagotavljanje
skladnosti in podrobno izvajanje teh ukrepov. Predlog je zato v skladu z
načelom sorazmernosti. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Predlog ne vpliva na proračun EU. 5. NEOBVEZNI ELEMENTI Predlog zadeva vprašanje, ki
je relevantno za Evropski gospodarski prostor, in se zato v njem uporablja. 2013/0442 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal iz
srednje velikih kurilnih naprav v zrak (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE
UNIJE STA - ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti člena 192(1) Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta
nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega
ekonomsko-socialnega odbora[11],
ob upoštevanju mnenja Odbora regij[12], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom[13], ob upoštevanju naslednjega: (1) Sklep XXX/XXXX Evropskega
parlamenta in Sveta[14]
(akcijski program) priznava, da so bile emisije onesnaževal v zrak v preteklih
desetletjih občutno zmanjšane, toda hkrati so v številnih delih Evrope
ravni onesnaženosti zraka še vedno problematične in so državljani Unije še
naprej izpostavljeni snovem, ki onesnažujejo zrak, kar lahko škodljivo vpliva
na njihovo zdravje in počutje. Glede na akcijski program so
ekosistemi še vedno ogroženi zaradi prekomernega usedanja dušika in žvepla, kar
je povezano z emisijami iz prometa, netrajnostno kmetijsko prakso in
proizvodnjo električne energije. (2) Da se zagotovi zdravo okolje
za vse, akcijski program poziva k lokalnemu ukrepanju, dopolnjenemu s primerno
politiko na nacionalni ravni in na ravni Unije. Zlasti zahteva okrepitev
naporov za dosego popolne skladnosti z zakonodajo Unije glede kakovosti zraka
in opredelitev strateških ciljev ter ukrepov za obdobje po letu 2020. (3) Znanstvene ocene kažejo, da
povprečna izguba življenjske dobe državljanov Unije zaradi onesnaženosti
zraka znaša osem mesecev. (4) Emisije onesnaževal zaradi
zgorevanja goriv v srednje velikih kurilnih napravah na splošno niso regulirane
na ravni Unije, čeprav vedno bolj prispevajo k onesnaženosti zraka, zlasti
zaradi povečane uporabe biomase kot goriva, kar je posledica podnebne in
energetske politike. (5) Zgorevanje goriva v majhnih
kurilnih napravah in aparatih se lahko zajame z akti za izvajanje Direktive
2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o
vzpostavitvi okvira za določanje zahtev za okoljsko primerno zasnovo
izdelkov, povezanih z energijo[15].
Zgorevanje goriva v velikih kurilnih napravah je zajeto v Direktivi 2010/75/EU
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. januarja 2013[16], medtem ko se
Direktiva 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta[17] še naprej uporablja za
velike kurilne naprave, zajete v členu 30(2) Direktive 2010/75/EU, in
sicer do 31. decembra 2015. (6) Iz poročila Komisije z
dne 17. maja 2013[18]
o preučitvah na podlagi člena 30(9) in člena 73 Direktive
2010/75/EU izhaja, da so se pri zgorevanju goriv v srednje velikih kurilnih
napravah pokazale jasne možnosti za stroškovno učinkovito zmanjšanje
emisij v zrak. (7) Mednarodne obveznosti Unije
na področju onesnaževanja zraka za zmanjšanje zakisljevanja,
evtrofikacije, prizemnega ozona in emisij delcev so bile sprejete na podlagi
Göteborškega protokola Konvencije o onesnaževanju zraka na velike razdalje
preko meja, ki je bil spremenjen leta 2012, da bi se okrepile obstoječe
zaveze za zmanjšanje emisij žveplovega dioksida, dušikovih oksidov, amonijaka
in hlapnih organskih spojin ter uvedla nova zaveza za delce (PM 2,5), ki mora
biti izpolnjena od leta 2020 naprej. (8) Sporočilo Komisije Svetu
in Evropskemu parlamentu „Program Čist zrak za Evropo“[19] poziva k ukrepanju za
nadzor nad emisijami onesnaževal zraka iz srednje velikih kurilnih naprav, s
čimer zaključuje regulativni okvir za kurilni sektor. Strategija
zaključuje agendo do leta 2020 za zmanjšanje onesnaževanja iz
sporočila Komisije z dne 21. septembra 2005 o tematski strategiji o
onesnaževanju zraka[20]
in vzpostavlja cilje za zmanjšanje vpliva za obdobje do leta 2030. Za dosego
strateških ciljev bi bilo treba oblikovati regulativno agendo, vključno z
ukrepi za nadzor nad emisijami iz srednje velikih kurilnih naprav. (9) Ta direktiva se ne bi smela
uporabljati za izdelke, povezane z energijo, ki so zajeti v izvedbene ukrepe,
sprejete v skladu z Direktivo 2009/125/ES, ali poglavje III ali IV Direktive
2010/75/EU. Iz področja uporabe te direktive bi bilo treba izvzeti tudi
nekatere druge kurilne naprave, in sicer na podlagi njihovih tehničnih
lastnosti ali njihove uporabe v določenih dejavnostih. (10) Da se zagotovi nadzor nad
emisijami žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev v zrak, bi morala
vsaka srednje velika kurilna naprava obratovati samo pod pogojem, da je vsaj
registrirana pri pristojnem organu na podlagi obvestila upravljavca. (11) Za namene nadzora nad
emisijami v zrak iz srednje velikih kurilnih naprav bi bilo treba v tej
direktivi določiti mejne vrednosti emisij in zahteve za spremljanje. (12) Da se obstoječim srednje
velikim kurilnim napravam zagotovi dovolj časa za tehnično
prilagoditev zahtevam iz te direktive, bi se morale mejne vrednosti emisij za
navedene kurilne naprave uporabljati po določenem obdobju od datuma
začetka uporabe te direktive. (13) V skladu s členom 193
Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) ta direktiva državam članicam ne
preprečuje ohranitve ali uvedbe strožjih varstvenih ukrepov, na primer za
namene doseganja skladnosti s standardi kakovosti okolja. Zlasti na
območjih, kjer mejne vrednosti kakovosti zraka niso dosežene, bi bilo
treba uporabiti strožje mejne vrednosti emisij, kot so ciljne vrednosti v
Prilogi III te direktive, ki bi tudi spodbujale ekološke inovacije v Uniji ter
zlasti olajšale dostop do trga malim in srednje velikim podjetjem. (14) Države članice bi morale
tudi zagotoviti, da v primeru neskladnosti s to direktivo upravljavec srednje
velike kurilne naprave in pristojni organ sprejmeta potrebne ukrepe. (15) Da bi se omejilo breme za mala
in srednje velika podjetja, ki upravljajo srednje velike kurilne naprave, bi
morale biti upravne obveznosti v zvezi z obveščanjem in spremljanjem sorazmerne,
hkrati pa bi pristojnim organom morale dopuščati učinkovito
preverjanje skladnosti. (16) Da se zagotovi doslednost in
skladnost informacij držav članic o izvajanju te direktive ter spodbudi
izmenjava informacij med državami članicami in Komisijo, bi morala
Komisija ob pomoči Evropske agencije za okolje razviti elektronsko orodje
za poročanje, ki bi bilo državam članicam na voljo tudi za notranjo
uporabo za nacionalno poročanje in upravljanje s podatki. (17) Zaradi prilagajanja
znanstvenemu in tehničnemu napredku bi bilo treba pooblastilo za
sprejemanje aktov, s katerimi se prilagodijo določbe o spremljanju emisij
iz Priloge IV, v skladu s členom 290 PDEU prenesti na Komisijo. Zlasti je
pomembno, da Komisija med svojim pripravljalnim delom opravi ustrezna posvetovanja,
vključno na ravni strokovnjakov. Komisija bi morala pri pripravi in
oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da so ustrezni dokumenti predloženi
Evropskemu parlamentu in Svetu istočasno, pravočasno in na ustrezen
način. (18) Ker ciljev te direktive, to je
izboljšanje kakovosti okolja in zdravja ljudi, države članice same ne
morejo zadovoljivo doseči in ju je torej lažje doseči na ravni Unije,
lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz
člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom
sorazmernosti iz navedenega člena ta direktiva ne presega tistega, kar je
potrebno za doseganje navedenih ciljev. (19) Ta direktiva spoštuje temeljne
pravice in upošteva načela, ki so priznana z Listino Evropske unije o
temeljnih pravicah. Ta direktiva si zlasti prizadeva zagotoviti uporabo
člena 37 navedene listine o varstvu okolja. (20) Države članice so se v
skladu s skupnimi političnimi izjavami z dne 28. septembra 2011
držav članic in Komisije o obrazložitvenih dokumentih[21] zavezale, da bodo v upravičenih
primerih obvestilu o svojih ukrepih za prenos priložile enega ali več
dokumentov, ki bodo pojasnjevali razmerje med elementi direktive in ustreznimi
deli nacionalnih instrumentov o prenosu. Zakonodajalec meni, da je posredovanje
takšnih dokumentov v primeru te direktive upravičeno – SPPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1
Vsebina Ta direktiva določa pravila za nadzor nad
emisijami žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev v zrak iz srednje
velikih kurilnih naprav ter na ta način za zmanjšanje emisij v zrak in
morebitnih tveganj takšnih emisij za zdravje ljudi in okolje. Člen 2
Področje uporabe 1. Ta direktiva se uporablja za
kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo enako ali večjo od 1
MW in manjšo od 50 MW (v nadaljevanju: srednje velike kurilne naprave), ne
glede na vrsto uporabljenega goriva. 2. Ta direktiva se ne uporablja
za: (a)
kurilne naprave, zajete v poglavju III ali IV
Direktive 2010/75/EU; (b)
izdelke, povezane z energijo, ki so zajeti v
izvedbenih ukrepih, sprejetih v skladu z Direktivo 2009/125/ES, kjer navedeni
izvedbeni akti določajo mejne vrednosti emisij za onesnaževala, navedena v
Prilogi II te direktive; (c)
naprave, v katerih se plinasti produkti zgorevanja
uporabljajo za neposredno segrevanje, sušenje ali katero koli drugo obdelavo
predmetov ali materialov; (d)
naprave za naknadno zgorevanje, namenjene
čiščenju odpadnih plinov iz industrijskih procesov s sežigom in ki ne
obratujejo kot samostojne kurilne naprave; (e)
katere koli tehnične naprave, ki se
uporabljajo za pogon vozil, ladij ali zrakoplovov; (f)
kurilne naprave, ki so zajete v izvedbene ukrepe,
sprejete v skladu z Uredbo (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[22], če navedeni
izvedbeni ukrepi določajo mejne vrednosti emisij za onesnaževala iz
Priloge II te direktive. Člen 3
Opredelitev pojmov Za namene te direktive se
uporabljajo naslednje opredelitve pojmov: (1)
„emisija“ pomeni izpust snovi iz kurilne naprave v
zrak; (2)
„mejna vrednost emisij“ pomeni dovoljeno
količino snovi v odpadnih plinih iz kurilne naprave, ki se lahko izpušča
v zrak v danem časovnem obdobju; (3)
„dušikovi oksidi“ (NOx) pomeni dušikov
oksid in dušikov dioksid, izražena kot dušikov dioksid (NO2); (4)
„delci“ pomeni delce, kakršne koli oblike, zgradbe
ali gostote, razpršene v plinasti fazi pri pogojih na točki vzorčenja,
ki se lahko po reprezentativnem odvzemu vzorca plina za analizo zberejo s
filtriranjem pri določenih pogojih in ki po sušenju pri določenih
pogojih ostanejo pred filtrom ali na filtru; (5)
„kurilna naprava“ pomeni kakršno koli tehnično
napravo, v kateri goriva oksidirajo, da se uporabi tako nastala toplota; (6)
„obstoječa kurilna naprava“ pomeni kurilno
napravo, ki je začela obratovati pred [1 leto po datumu prenosa]; (7)
„nova kurilna naprava“ pomeni kurilno napravo, ki
ni obstoječa kurilna naprava; (8)
„motor“ pomeni plinski motor, dizelski motor ali
motor na dve gorivi; (9)
„plinski motor“ pomeni motor z notranjim
zgorevanjem, ki deluje na osnovi Ottovega cikla in za izgorevanje goriva
uporablja prisilni vžig; (10)
„dizelski motor“ pomeni motor z notranjim
zgorevanjem, ki deluje na osnovi Dieslovega cikla in za izgorevanje goriva
uporablja kompresijski vžig; (11)
„motor na dve gorivi“ pomeni motor z notranjim
zgorevanjem, ki uporablja kompresijski vžig in deluje na osnovi Dieslovega
cikla pri zgorevanju tekočih goriv ter na osnovi Ottovega cikla pri
zgorevanju plinastih goriv; (12)
„plinska turbina“ pomeni kateri koli rotacijski
stroj, ki pretvarja toplotno energijo v mehansko delo, sestavljen pa je
predvsem iz kompresorja, toplotne naprave, v kateri gorivo oksidira, da segreje
delovno tekočino, in turbine; to vključuje plinske turbine z odprtim
ciklom in plinske turbine s kombiniranim ciklom ter plinske turbine v
soproizvodnji, vse z ali brez dodatnega kurjenja; (13)
„gorivo“ pomeni katero koli trdno, tekoče ali
plinasto gorljivo snov; (14)
„odpadek“ pomeni vsako snov ali predmet, ki ga
imetnik zavrže ali namerava ali mora zavreči; (15)
„biomasa“ pomeni kar koli od naslednjega: (a)
proizvode iz rastlin iz kmetijstva ali gozdarstva,
ki se lahko z namenom uporabe vsebovane energije uporabljajo kot gorivo; (b)
naslednje odpadke: (a)
rastlinske odpadke iz kmetijstva in gozdarstva; (b)
rastlinske odpadke iz živilskopredelovalne
industrije, če se pridobljena toplota izkoristi; (c)
odpadna rastlinska vlakna iz proizvodnje celuloze
in iz proizvodnje papirja iz celuloze, če se sosežigajo na kraju
proizvodnje in se pridobljena toplota izkoristi; (d)
odpadno pluto; (e)
lesne odpadke, razen lesnih odpadkov, ki lahko
vsebujejo halogenirane organske spojine ali težke kovine zaradi obdelave s
sredstvi za zaščito lesa ali premazi, zlasti lesnih odpadkov iz gradnje in
rušenja; (16)
„obratovalne ure“ pomeni čas, izražen v urah,
med katerim kurilna naprava izpušča emisije v zrak; (17)
„upravljavec“ pomeni katero koli fizično ali
pravno osebo, ki upravlja ali nadzoruje kurilno napravo ali na katero je bilo
preneseno pooblastilo za odločanje o tehničnem delovanju naprave,
če to določa nacionalna zakonodaja; (18)
„mejna vrednost“ pomeni raven, določeno na
podlagi znanstvenih spoznanj, katere cilj je izogniti se škodljivim
učinkom na zdravje ljudi in/ali okolje kot celoto, jih preprečiti ali
zmanjšati, in ki jo je v določenem roku treba doseči, ko pa se ta
doseže, se ne sme preseči (kot je določena v Direktivi 2008/50/ES
Evropskega parlamenta in Sveta)[23];
(19)
„območje“ pomeni del ozemlja države
članice, ki ga razmeji sama zaradi ocenjevanja in upravljanja kakovosti
zraka (kot je določeno v Direktivi 2008/50/ES). Člen 4
Registracija 1. Države članice sprejmejo
ustrezne ukrepe, da zagotovijo, da srednje velike kurilne naprave obratujejo
le, če so registrirane pri pristojnem organu. 2. Postopek registracije
vključuje vsaj uradno obvestilo upravljavca za pristojni organ o
obratovanju ali nameravanem obratovanju srednje velike kurilne naprave. 3. Uradno obvestilo upravljavca
za vsako srednje veliko kurilno napravo vsebuje vsaj informacije iz Priloge I. 4. Pristojni organ registrira
srednje veliko kurilno napravo v roku enega meseca po uradnem obvestilu
upravljavca in o tem obvesti upravljavca. 5. Obstoječe srednje velike
kurilne naprave so lahko izvzete iz obveznosti uradnega obveščanja iz
odstavka 2 pod pogojem, da so vse informacije iz odstavka 3 bile dane na voljo
pristojnim organom. Navedene kurilne naprave se registrirajo do
[trinajst mesecev po datumu prenosa]. 6. Za vsako srednje veliko
kurilno napravo register, ki ga vodijo pristojni organi, vsebuje vsaj
informacije iz Priloge I in katere koli informacije, pridobljene s preverjanjem
rezultatov spremljanja ali drugimi preverjanji skladnosti iz členov 7 in
8. Člen 5
Mejne vrednosti emisij 1. Brez poseganja v določbe
Poglavja II Direktive 2010/75/EU se mejne vrednosti emisij iz Priloge II
uporabljajo za posamezne srednje velike kurilne naprave, kjer je to ustrezno. 2. Od 1. januarja 2025 emisije
žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev v zrak iz obstoječe
srednje velike kurilne naprave z nazivno vhodno toplotno močjo nad 5 MW ne
presegajo mejnih vrednosti emisij iz dela 1 Priloge II. Od 1. januarja 2030 emisije žveplovega dioksida,
dušikovih oksidov in delcev v zrak iz obstoječe srednje velike kurilne
naprave z nazivno vhodno toplotno močjo 5 MW ali manj ne presegajo mejnih
vrednosti emisij iz dela 1 Priloge II. Države članice lahko iz doseganja skladnosti
z mejnimi vrednostmi emisij iz dela 1 Priloge II izvzamejo obstoječe
srednje velike kurilne naprave, ki ne obratujejo več kot 500 obratovalnih
ur na leto. V tem primeru se za naprave na trdna goriva uporablja mejna
vrednost emisij delcev v višini 200 mg/Nm³. 3. Od [1 leto po datumu prenosa]
emisije žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev iz nove srednje velike
kurilne naprave v zrak ne presegajo mejnih vrednosti emisij iz dela 2 Priloge
II. Države članice lahko iz doseganja skladnosti
z mejnimi vrednostmi emisij iz dela 2 Priloge II izvzamejo nove srednje velike
kurilne naprave, ki ne obratujejo več kot 500 obratovalnih ur na leto. V
tem primeru se za naprave na trdna goriva uporablja mejna vrednost emisij
delcev v višini 100 mg/Nm³. 4. Na območjih, ki ne
dosegajo skladnosti z mejnimi vrednostmi kakovosti zraka iz Direktive
2008/50/ES, države članice za posamezne srednje velike kurilne naprave na
navedenih območjih uporabijo mejne vrednosti emisij, ki temeljijo na
ciljnih vrednostih v Prilogi III, ali strožje vrednosti, ki jih določijo
države članice, razen če se Komisiji predloži dokaz, da bi uporaba
takšnih mejnih vrednosti emisij povzročila nesorazmerne stroške in da so
bili v načrte za kakovost zraka, zahtevanimi v členu 23 Direktive
2008/50/ES, vključeni drugi ukrepi, ki zagotavljajo skladnost z mejnimi
vrednostmi kakovosti zraka. 5. Komisija organizira izmenjavo
informacij z državami članicami in deležniki o ciljnih vrednostih za
strožje mejne vrednosti emisij iz odstavka 4. 6. Pristojni organ lahko za
največ šest mesecev odobri odstopanje od obveznosti izpolnjevanja zahtev
glede doseganja mejnih vrednosti emisij iz odstavkov 2 in 3 za žveplov dioksid
za srednje veliko kurilno napravo, ki navadno uporablja gorivo z nizko
vsebnostjo žvepla, kadar upravljavec ne more dosegati teh mejnih vrednosti
zaradi motenj v dobavi goriva z nizko vsebnostjo žvepla, ki so posledica
resnega pomanjkanja. Države članice Komisijo nemudoma obvestijo o
vsakem odstopanju, odobrenem v skladu s prvim pododstavkom. 7. Pristojni organ lahko odobri
odstopanje od obveznosti izpolnjevanja zahtev glede doseganja mejnih vrednosti
emisij iz odstavkov 2 in 3, kadar mora srednje velika kurilna naprava, ki
uporablja samo plinasto gorivo, zaradi nenadne prekinitve v dobavi plina
izjemoma uporabiti druge vrste goriva in bi zato morala biti opremljena s
sekundarno opremo za zmanjševanje emisij. Obdobje, za katerega se takšno
odstopanje odobri, ni daljše od 10 dni, razen če upravljavec pristojnemu
organu dokaže, da je daljše obdobje upravičeno. Države članice nemudoma obvestijo Komisijo o
vsakem odstopanju, odobrenem v skladu s prvim pododstavkom. 8. Če srednje velika
kurilna naprava hkrati uporablja dve ali več goriv, se mejne vrednosti
emisij za vsako onesnaževalo izračuna v skladu z naslednjimi koraki: (a)
uporabi se mejna vrednost emisij, ki velja za
posamezno vrsto goriva, kot je določena v Prilogi II; (b)
določi se tehtana mejna vrednost emisij glede
na posamezno gorivo, in sicer tako, da se pomnoži posamezna mejna vrednost
emisij iz točke (a) z vhodno toploto, ki jo prispeva posamezno
gorivo, zmnožek pa se deli z vsoto vhodnih toplot, ki jih prispevajo vsa
goriva; (c)
seštejejo se tehtane mejne vrednosti glede na
posamezno gorivo. Člen 6
Spremljanje emisij in obratovanje opreme za zmanjšanje emisij 1. Države članice
zagotovijo, da upravljavci izvajajo spremljanje emisij vsaj v skladu s Prilogo
IV. 2. Za srednje velike kurilne
naprave, ki uporabljajo več goriv, se spremljanje emisij izvede med
kurjenjem goriva ali mešanice goriv v obdobju, ko bo zelo verjetno dosežena
najvišja raven emisij in v obdobju, ki predstavlja običajne obratovalne
pogoje. 3. Vsi rezultati spremljanja se
zapišejo, obdelajo in predstavijo na način, ki pristojnemu organu
omogoči preverjanje skladnosti z mejnimi vrednostmi emisij. 4. Za srednje velike kurilne
naprave, ki uporabljajo sekundarno opremo za zmanjšanje emisij, da dosežejo
mejne vrednosti emisij, se obratovanje navedene opreme spremlja neprekinjeno,
rezultati pa se evidentirajo. Člen 7
Preverjanje skladnosti 1. Države članice
vzpostavijo sistem okoljskih inšpekcijskih pregledov srednje velikih kurilnih
naprav ali izvajajo druge ukrepe za preverjanje skladnosti z zahtevami iz te
direktive. 2. Upravljavci srednje velikih
kurilnih naprav predstavnikom pristojnega organa zagotovijo vso potrebno
pomoč, da jim omogočijo izvajanje kakršnih koli pregledov in obiskov
na kraju samem ter vzorčenje in zbiranje informacij, ki jih potrebujejo za
izvajanje svojih nalog za namene te direktive. 3. Države članice sprejmejo
potrebne ukrepe, da zagotovijo, da so obdobja zagona in zaustavitve srednje
velikih kurilnih naprav ter kakršnih koli okvar čim krajša. V primeru
okvare ali izpada sekundarne opreme za zmanjšanje emisij upravljavec o tem
nemudoma obvesti pristojni organ. 4. V primeru neskladnosti države
članice zagotovijo, da: (a)
upravljavec takoj obvesti pristojni organ; (b)
upravljavec takoj sprejme potrebne ukrepe, s
katerimi zagotovi, da se skladnost v najkrajšem možnem času ponovno
vzpostavi; (c)
pristojni organ od upravljavca zahteva, da sprejme
kakršne koli ustrezne dopolnilne ukrepe, ki so po mnenju pristojnega organa
potrebni za ponovno vzpostavitev skladnosti. Če skladnosti ni možno ponovno
vzpostaviti, pristojni organ prekine obratovanje naprave in razveljavi
registracijo. Člen 8
Preverjanje rezultatov spremljanja 1. Države članice
zagotovijo, da nobena veljavna vrednost emisij, spremljanih v skladu s Prilogo
IV, ne preseže mejnih vrednosti emisij iz Priloge II. 2. Upravljavec srednje velike
kurilne naprave hrani naslednje: (a)
brez poseganja v člen 4(5) dokazilo o uradni
obvestitvi pristojnega organa; (b)
dokazilo pristojnega organa o registraciji; (c)
rezultate spremljanja iz člena 6(3) in (4); (d)
kjer je ustrezno, evidenco obratovalnih ur iz
drugega pododstavka člena 5(2); (e)
evidenco goriv, uporabljenih v napravi, in kakršnih
koli okvar ali izpadov sekundarne opreme za zmanjšanje emisij. 3. Podatki iz odstavka 2 se
hranijo vsaj za obdobje desetih let. 4. Podatki iz odstavka 2 se na
zahtevo dajo na voljo pristojnemu organu, da se preveri skladnost z zahtevami
iz te direktive. Člen 9
Spremembe na srednje velikih kurilnih napravah 1. Upravljavec obvesti pristojni
organ o kakršnih koli načrtovanih spremembah na srednje veliki kurilni
napravi, ki bi vplivale na uporabljene mejne vrednosti emisij. Takšno obvestilo
se posreduje vsaj en mesec pred spremembo. 2. Po prejemu obvestila
upravljavca v skladu z odstavkom 1 pristojni organ vsako takšno spremembo
registrira v roku enega meseca. Člen 10
Dostop do informacij Brez poseganja v Direktivo 2003/4/ES
Evropskega parlamenta in Sveta[24]
pristojni organ da javnosti, tudi preko interneta, na voljo register srednje
velikih kurilnih naprav. Člen 11
Pristojni organi Države članice določijo pristojne
organe, odgovorne za izpolnjevanje obveznosti iz te direktive. Člen 12
Poročanje 1. Države članice do [2
leti po datumu prenosa] Komisiji predložijo povzetek podatkov iz Priloge I z
oceno skupnih letnih emisij žveplovega dioksida, dušikovih oksidov in delcev iz
teh naprav, razvrščenih v skupine glede na vrsto goriva in zmogljivostni
razred. 2. Države članice Komisiji
pošljejo drugo in tretje poročilo s posodobljenimi podatki iz odstavka 1
do 1. oktobra 2026 oziroma 1. oktobra 2031. Poročili iz prvega pododstavka vsebujeta
kvalitativne in kvantitativne informacije o izvajanju te direktive, ukrepe,
sprejete za preverjanje skladnosti obratovanja srednje velikih kurilnih naprav
s to direktivo, in ukrepe, sprejete za njeno izvrševanje. 3. Za namene poročanja iz
odstavkov 1 in 2 Komisija državam članicam da na voljo elektronsko orodje
za poročanje. 4. Komisija v roku dvanajstih
mesecev po prejemu poročil držav članic v skladu z odstavkoma 1 in 2
ter ob upoštevanju informacij, ki so dane na voljo v skladu s členom 5(6)
in 5(7) ter členom 10, Evropskemu parlamentu in Svetu predloži zbirno
poročilo. 5. Drugo zbirno poročilo
Komisije vsebuje pregled izvajanja te direktive s posebnim poudarkom na potrebi
po vzpostavitvi ciljnih vrednosti iz Priloge III v obliki mejnih vrednosti
emisij za celotno Unijo, ki mu je, kjer je ustrezno, priložen zakonodajni
predlog. 6. Pri izvajanju nalog iz
odstavkov 3 do 5 Komisiji pomaga Evropska agencija za okolje. Člen 13
Spremembe prilog Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 14 zaradi prilagoditve Priloge IV
tehničnemu in znanstvenemu napredku. Člen 14
Izvajanje pooblastila 1. Pooblastilo za sprejemanje
delegiranih aktov se Komisiji podeli pod pogoji, določenimi v tem
členu. 2. Pooblastilo za sprejemanje
delegiranih aktov iz člena 13 se na Komisijo prenese za obdobje petih
let od [datum začetka veljavnosti]. Komisija pripravi poročilo o
prenesenem pooblastilu najpozneje devet mesecev pred koncem petletnega obdobja.
Prenos pooblastila se samodejno podaljša za enako obdobje, razen če
Evropski parlament ali Svet nasprotuje temu podaljšanju najpozneje štiri mesece
pred koncem vsakega obdobja. 3. Pooblastilo iz člena 13
lahko kadar koli prekliče Evropski parlament ali Svet. S sklepom o
preklicu pooblastilo, na katerega se sklep nanaša, preneha veljati. Sklep
začne veljati dan po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije
ali na poznejši dan, ki je v njem določen. Sklep ne vpliva na veljavnost
že veljavnih delegiranih aktov. 4. Komisija takoj po sprejetju
delegiranega akta o tem hkrati obvesti Evropski parlament in Svet. 5. Delegirani akt, sprejet v
skladu s členom 13, začne veljati le, če niti Evropski parlament
niti Svet ne nasprotuje delegiranemu aktu v roku dveh mesecev od uradnega
obvestila Evropskemu parlamentu in Svetu o tem aktu ali če sta pred
iztekom tega roka tako Evropski parlament kot Svet Komisijo obvestila, da mu ne
bosta nasprotovala. Ta rok se na pobudo Evropskega parlamenta ali Sveta
podaljša za dva meseca. Člen 15
Kazni Države članice določijo pravila
glede kazni, ki se uporabljajo v primeru kršitve nacionalnih predpisov,
sprejetih na podlagi te direktive, in sprejmejo vse potrebne ukrepe za
izvrševanje teh kazni. Te kazni so učinkovite, sorazmerne in
odvračilne. Države članice Komisijo o navedenih določbah uradno
obvestijo najpozneje do [datum prenosa] in jo nemudoma uradno obvestijo o
kakršnih koli naknadnih spremembah. Člen 16
Prenos 1. Države
članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to
direktivo, najpozneje do [datum: 1,5 leta po začetku veljavnosti].
Besedila navedenih predpisov takoj sporočijo Komisiji. Države članice se v sprejetih predpisih
sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni
objavi. Način sklicevanja določijo države članice. 2. Države članice Komisiji
sporočijo besedilo glavnih določb nacionalne zakonodaje, ki jo
sprejmejo na področju, zajetem s to direktivo. Člen 17
Začetek veljavnosti Ta direktiva začne veljati dvajseti dan
po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 18
Naslovniki Ta direktiva je
naslovljena na države članice. V Bruslju, Za Evropski parlament Za
Svet Predsednik Predsednik [1] COM(2012) 710 final [po sprejetju:
UL L , , str. .]. [2] COM(2013) xxx final. [3] UL L 285, 31.10.2009, str. 10. [4] UL L 334, 17.12.2010, str. 17. [5] UL L 309, 27.11.2001, str. 1. [6] Sporočilo Komisije „Evropa 2020 – Strategija
za pametno, trajnostno in vključujočo rast“, COM(2010) 2020
final, 3.3.2010. [7] Sporočilo Komisije „Najprej pomisli na male“ – „Akt
za mala podjetja“ za Evropo, COM(2008) 394 final, 25.6.2008. [8] http://ec.europa.eu/environment/air/review_air_policy.htm. [9] Protokol o zmanjšanju zakisljevanja, evtrofikacije in
prizemnega ozona (1999) h Konvenciji Ekonomske komisije Združenih narodov za
Evropo (UNECE) o onesnaževanju zraka na velike razdalje preko meja. [10] UL L 41, 14.2.2003, str. 26. [11] UL C , , str. . [12] UL C , , str. . [13] Stališče Evropskega parlamenta z dne xx/xx/xxxx (UL C
…, str. …) in stališče Sveta na prvi obravnavi z dne xx/xx/xxxx (UL C …,
str. …). Stališče Evropskega parlamenta z dne xx/xx/xxxx (UL C …, str. …)
in sklep Sveta z dne xx/xx/xxxx. [14] Sklep XXX/XXXX Evropskega parlamenta in Sveta z dne … … …
o splošnem okoljskem akcijskem programu Unije do leta 2020 „Dobro živeti
ob upoštevanju omejitev našega planeta“ (UL L… ,… … … , str…). [15] Direktiva 2009/125/ES Evropskega parlamenta in Sveta
z dne 21. oktobra 2009 o vzpostavitvi okvira za določanje zahtev
za okoljsko primerno zasnovo izdelkov, povezanih z energijo
(UL L 285, 31.10.2009, str. 10). [16] Direktiva 2010/75/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne
24. novembra 2010 o industrijskih emisijah (celovito preprečevanje in
nadzorovanje onesnaževanja) (UL L 334, 17.12.2010, str. 17). [17] Direktiva 2001/80/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
23. oktobra 2001 o omejevanju emisij nekaterih onesnaževal v zrak iz velikih
kurilnih naprav (UL L 309, 27.11.2001, str. 1). [18] COM(2013) 286 final. [19] COM(2013) xxx final. [20] COM(2005) 446 final. [21] UL C 369, 17.12.2011, str. 14. [22] Uredba (ES) št. 1069/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z
dne 21. oktobra 2009 o določitvi zdravstvenih pravil za živalske stranske
proizvode in pridobljene proizvode, ki niso namenjeni prehrani ljudi, ter
razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1774/2002 (UL L 300, 14.11.2009, str. 1). [23] Direktiva 2008/50/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
21. maja 2008 o kakovosti zunanjega zraka in čistejšem zraku za
Evropo (UL L 152, 11.6.2008, str. 1) [24] Direktiva 2003/4/ES Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2003 o dostopu javnosti do informacij o
okolju (UL L 41, 14.2.2003, str. 26). PRILOGE k predlogu za DIREKTIVO EVROPSKEGA PARLAMENTA IN
SVETA o omejevanju emisij nekaterih
onesnaževal iz srednje velikih kurilnih naprav v zrak PRILOGA I
Informacije, ki jih
upravljavec sporoči pristojnemu organu 1. Nazivna vhodna toplotna moč (v MW)
srednje velike kurilne naprave; 2. vrsta srednje velike kurilne naprave; 3. vrsta in delež uporabljenih goriv glede na
kategorije iz Priloge II; 4. datum začetka obratovanja srednje
velike kurilne naprave; 5. sektor dejavnosti srednje velike kurilne
naprave ali obrata, kjer se uporablja (šifra NACE); 6. pričakovano število obratovalnih ur
srednje velike kurilne naprave in povprečno uporabljeno breme; 7. mejne vrednosti emisij, ki se uporabljajo,
skupaj s podpisano izjavo upravljavca, da bo napravo upravljal v skladu z
navedenimi vrednostmi od ustreznega datuma iz člena 5; 8. v primeru uporabe drugega pododstavka
člena 5(2) podpisano izjavo upravljavca, da naprava ne bo obratovala
več kot 300 ur na leto; 9. naziv in registriran sedež upravljavca ter
v primeru stacionarnih srednje velikih kurilnih naprav naslov, kjer se nahaja. PRILOGA II Mejne vrednosti
emisij iz člena 5(1) Vse mejne vrednosti emisij iz te priloge so
določene pri temperaturi 273,15 K, tlaku 101,3 kPa in po
korekciji za vsebnost vodnih hlapov v odpadnih plinih ter pri
standardizirani vsebnosti O2 v višini 6 % za kurilne
naprave na trdna goriva, 3 % za kurilne naprave na tekoča in plinasta
goriva, ki niso motorji in plinske turbine, ter 15 % za motorje in plinske
turbine. Del
1 Mejne
vrednosti emisij za obstoječe srednje velike kurilne naprave 1. Mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za srednje
velike kurilne naprave, ki niso motorji in plinske turbine Onesnaževalo || Trdna biomasa || Druga trdna goriva || Tekoča goriva (razen težkega kurilnega olja) || Težko kurilno olje || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) SO2 || 200 || 400 || 170 || 350 || - || 35 NOX || 650 || 650 || 200 || 650 || 200 || 250 Delci || 30(1) || 30 || 30 || 30 || - || - (1) 45 mg/Nm3 za naprave
z vhodno toplotno močjo manj kot ali enako 5 MW 2. Mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za motorje
in plinske turbine Onesnaževalo || Vrsta naprave || Tekoča goriva || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) SO2 || motorji in plinske turbine || 60 || - || 15 NOX || motorji || 190 (1) || 190 (2) || 190 (2) plinske turbine (3) || 200 || 150 || 200 Delci || motorji in plinske turbine || 10 || - || - (1) 1 850 mg/Nm³ v naslednjih
primerih: (i) za dizelske motorje, ki so se pričeli
izdelovati pred 18. majem 2006; (ii) za motorje na dve gorivi v tekočem
načinu. (2) 380 mg/Nm³ za motorje na dve
gorivi v plinastem načinu. (3) Mejne vrednosti emisij se
uporabijo samo nad 70-odstotno obremenitvijo. Del
2 Mejne
vrednosti emisij za nove srednje velike kurilne naprave 1. Mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za srednje
velike kurilne naprave, ki niso motorji in plinske turbine Onesnaževalo || Trdna biomasa || Druga trdna goriva || Tekoča goriva (razen težkega kurilnega olja) || Težko kurilno olje || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) SO2 || 200 || 400 || 170 || 350 || - || 35 NOX || 300 || 300 || 200 || 300 || 100 || 200 Delci || 1.1. 20(1) || 20 || 20 || 20 || - || - (1) 25 mg/Nm3 za naprave
z vhodno toplotno močjo manj kot ali enako 5 MW 2. Mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za motorje
in plinske turbine Onesnaževalo || Vrsta naprave || Tekoča goriva || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) SO2 || motorji in plinske turbine || 60 || - || 15 NOX || motorji || 190 (1) || 95 (2) || 190 plinske turbine (3) || 75 || 50 || 75 Delci || motorji in plinske turbine || 10 || - || - (1) 225 mg/Nm³ za motorje na
dve gorivi v plinastem načinu. (2) 190 mg/Nm³ za motorje na
dve gorivi v tekočem načinu. (3) Mejne vrednosti emisij se
uporabijo samo nad 70-odstotno obremenitvijo. PRILOGA III Ciljne
vrednosti za strožje mejne vrednosti emisij iz člena 5(4) Vse mejne vrednosti emisij iz te priloge so
določene pri temperaturi 273,15 K, tlaku 101,3 kPa in po
korekciji za vsebnost vodnih hlapov v odpadnih plinih ter pri
standardizirani vsebnosti O2 v višini 6 % za kurilne
naprave na trdna goriva, 3 % za kurilne naprave na tekoča in plinasta
goriva, ki niso motorji in plinske turbine, ter 15 % za motorje in plinske
turbine. Ciljne mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za
srednje velike kurilne naprave, ki niso motorji in plinske turbine Onesnaževalo || Nazivna vhodna toplotna moč (MW) || Trdna biomasa || Druga trdna goriva || Tekoča goriva || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) NOX || 1–5 || 200 || 100 || 120 || 70 || 120 > 5–50 || 145 || 100 || 120 || 70 || 120 Delci || 1–5 || 10 || 10 || 10 || - || - > 5–50 || 5 || 5 || 5 || - || - Ciljne mejne vrednosti emisij (mg/Nm³) za
motorje in plinske turbine Onesnaževalo || Vrsta naprave || Tekoča goriva || Zemeljski plin || Plinasta goriva (razen zemeljskega plina) NOX || motorji || 150 || 35 || 35 plinske turbine (1) || 50 || 20 || 50 (1) Ciljne vrednosti se uporabijo
samo nad 70-odstotno obremenitvijo. PRILOGA IV Spremljanje
emisij 1. Periodične meritve SO2,
NOx in delcev se zahtevajo vsaj vsaka tri leta za srednje velike
kurilne naprave, katerih nazivna vhodna toplotna moč je večja od 1 MW
in manjša od 20 MW, ter vsaj vsako leto za srednje velike kurilne naprave,
katerih nazivna vhodna toplotna moč je enaka ali večja od 20 MW in
manjša od 50 MW. 2. Meritve so potrebne samo za onesnaževala,
za katera je mejna vrednost emisij določena v Prilogi II za zadevno
napravo. 3. Prva meritev se opravi v roku treh
mesecev po registraciji naprave. 4. Kot nadomestna možnost meritvam SO2
iz točke 1 se lahko za določanje emisij SO2 uporabijo drugi
postopki, ki jih preveri in odobri pristojni organ. 5. Vzorčenje in analiziranje
onesnaževal ter meritve procesnih parametrov in katere koli uporabljene
nadomestne možnosti iz točke 4 se opravijo v skladu s standardi CEN.
Če standardi CEN niso na voljo, se uporabijo standardi ISO, nacionalni ali
drugi mednarodni standardi, ki zagotovijo z znanstvenega vidika enako
kakovostne podatke.